Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № [NUMBER], виданий 29.08.2002 року Грінченківською сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , проживаючого по [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,63 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та скасувати запис про реєстрацію Акта за № 764 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю і визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 352 від 21 серпня 2002 року «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок та передачу їх громадянам в приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та резервного фонду» в частині передачі земельної ділянки площею 0,63 га для ведення особистого селянського господарства у приватну власність [PERSON] (№ 49 в додатку №5 до розпорядження №352 від 21.08.2002 року). Свої вимоги мотивує тим, що він приймав участь у антитерористичній операції, являється учасником АТО (бойових дій) та відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови КМ України №413 від 07.06.2017 року «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» має пріоритетне право на отримання у приватну власність земельної ділянки, в т.ч. для ведення особистого селянського господарства. З метою реалізації право на отримання земельної ділянки, він в порядку визначеному п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України звернувся до уповноваженого органу з заявою про надання йому безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства. Під час розгляду цієї заяви йому було повідомлено про те, що він нібито уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Грінченківської сільської ради ще у 2002 році. У зв`язку з отриманням такої інформації та враховуючи що ця обставина не була йому відома, звернувся до відділу Геокадастру в Охтирському районі, до Грінченківського старостату Чупахівської сільської ради та до архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації за отриманням інформації та копій документів. 02 травня 2019 року отримав від архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації копію розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №352 від 21.08.2002 року «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок та передачу їх громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та резервного фонду» та додаток №5 до вказаного розпорядження. Відповідно до п. 2 вказаного вище розпорядження, на території Грінченківської сільської ради згідно до додатку №5 було передано земельні ділянки у приватну власність громадянам для ведення ними особистого селянського господарства загальною площею 44.47 га, в тому числі (№ 49 у додатку) йому в приватну власність було передано земельну ділянку площею 0.63 га. Вважає, що вказане розпорядження в частині передачі земельної ділянки у приватну власність йому, є недійсним та підлягає скасуванню з огляду на наступне. Особисто він із клопотанням про надання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ні до Грінченківської сільської ради, ні до Охтирської районної державної адміністрації не звертався, акту на право власності на земельну ділянку не отримував і не міг отримати, так як в період з 15 листопада 2001 року по 09 квітня 2003 року проходив строкову військову службу у збройних силах України і перебував за межами Сумської області. Будь яких дій, спрямованих на отримання у власність вказаної вище земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства особисто не вчиняв, свої підписи у документах, в т.ч. про отримання державного акту, ніде не ставив. Про наявність цього документу дізнався лише у 2019 році. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Пояснив, що він не складав та не подавав наявну у справі письмову заяву із проханням про отримання земельної ділянки у постійне користування та будь-які інші заяви із даного приводу. Ця заява написана не його почерком та містить не його особистий підпис. Земельну ділянку зазначену у державному акті, як і сам державний акт, він особисто не отримував, землю не використовував. Про наявність державного акту на його ім`я дізнався тільки у 2019 році. наразі порушується його право на отримання земельної ділянки як учасника антитерористичної операції у більшому розмірі. Його представник також заявила про підтримку заявлених позовних вимог та зазначила про те, що оскаржуване розпорядження про затвердження проектів відведення земельних ділянок та передачу їх громадянам у приватну власність проводилось на підставі рішення Грінченківської сільської ради від 02.11.2000 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок» без зазначення про те у власність чи у користування вони надаються. До розпорядження додана письмова заява із викладеним рукописним текстом від імені [PERSON] із проханням Грінченківську сільську раду надати йому земельну ділянку у постійне користування, написання якої позивачем заперечується. Навіть якщо взяти до уваги ту обставину, що цей документ складав позивач, то у ньому відсутнє волевиявлення на отримання земельної ділянки у приватну власність. Вжитими заходами відшукати інші первинні документи на підставі яких приймалось остаточне рішення про видачу державного акту позивачу не виявилось за можливе. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що наразі не можливо точно встановити чи висловлював свою волю позивач на отримання вказаної земельної ділянки, оскільки наявні лише ті документи, які нею були надані до суду. Представники відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Чупахівської селищної ради у судове засідання не з`явились. Від зазначених установ надійшли письмові заяви із проханнями проводити розгляд справи без участі їхніх представників. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Грінченківської сільської ради, Охтирського р-ну. Сумської обл., від 02.11.2000 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок» були розглянуті заяви громадян про зміну місцезнаходження земельних ділянок наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, а також заяви громадян про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства та наданий дозвіл на виготовлення проектів відведення земельних ділянок, серед інших, [PERSON] - 0,65 га. У матеріалах справи мається копія письмової заяви із викладеним рукописним текстом від імені [PERSON] із проханням Грінченківську сільську раду надати йому земельну ділянку у постійне користування. Оглянувши зазначену заяву у судовому засіданні позивач пояснив про те, що вона складена не ним, підпис не його, волевиявлення на отримання земельної ділянки він не висловлював, а у самі й заяві зазначено про надання земельної ділянки у користування, а не у приватну власність. Згідно копії розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №352 від 21.08.2002 року «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок та передачу їх громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та резервного фонду» та додатку №5 до вказаного розпорядження було затверджено проекти відведення земельних ділянок та передано їх у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та резервного фонду. Відповідно до п. 2 вказаного вище розпорядження, на території Грінченківської сільської ради згідно до додатку №5 було передано земельні ділянки у приватну власність громадянам для ведення ними особистого селянського господарства загальною площею 44.47 га, в тому числі (№ 49 у додатку) [PERSON] у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0.63 га.. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № [NUMBER], виданого 29.08.2002 року Грінченківською сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , проживаючого по [ADDRESS] , останній набув у приватну власність земельну ділянку площею 0,63 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №764. (а.с. 10). Згідно з п. 7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, також позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК). Статтею 118 ЗК України встановлені підстави та порядок приватизації земельних ділянок громадянами, що належать до земель держаної і комунальної власності. Згідно з цією нормою громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно із ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно із ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Згідно із п. 2, ч. 1, ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Судом встановлено що позивач не користувався спірною земельною ділянкою, не сплачував земельного податку за користування останньою, особисто не звертався до сільської ради з приводу безоплатної передачі йому у приватну власність вказаної земельної ділянки, не отримував держаного акту, про існування такого дізнався лише у 2019 р., фактично відмовився від права власності на зазначену земельну ділянку, суд вважає, що є всі підстави скасувати держаний акт про право власності позивача на спірну земельну ділянку та визнати недійсним і скасувати розпорядження голови РДПА «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок та передачу їх громадянам в приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та резервного фонду» в частині передачі земельної ділянки площею 0,63 га для ведення особистого селянського господарства у приватну власність [PERSON] .. Оскільки про наявність оскаржуваних рішень та державного акту позивач дізнався лише у 2019 р., то останній звернувся д осуду із захистом свого права не пропустивши строк позовної давності. Від відповідача клопотання про застосування позовної давності не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved