Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживача та повернення банківського вкладу. У позові посилався на те, що 05.12.2013 року між позивачем та Відповідачем укладений договір банківського вкладу №SAMDNWFD0070028330000 (Вклад „Стандарт»). У відповідності до абзаців 2, 3 розділу Договору «Данні по вклад», сума вкладу становить 112 648, 98 доларів США, а вклад оформлюється на 366 днів до 05.01.2014 року. Позивач зазначає, що пунктом 15 Договору передбачено, що у випадку якщо після закінчення строку вкладу позивач не заявив про бажання забрати свої кошти, вклад продовжується автоматично ще на один строк, вказаний у розділі «Данні по вклад».Таким чином як вказує позивач, строк дії Договору автоматично продовжений до 05.01.2015 року включно. Згідно пункту 6 Договору, мінімальний строк вкладу, після спливу якого позивач може забрати вклад та отримати нараховані відсотки в повному обсязі без застосування зниженої відсоткової ставки, передбаченої у пункті 12 Договору, за дострокове розірвання договору, становить 1 місяць. Мінімальний строк вкладу після спливу якого позивач може отримати грошові кошти, минув ще 05.02.2014 року. Окрім цього, П. 10 Договору допускається його дострокове розірвання та передбачається порядок такого дострокового розірвання, шляхом повідомлення Банку за два календарних дні до дати розірвання Договору. Зазначає, що позивачем в квітні 2014 року було направлено письмову заяву відповідачу про розірвання договору та повернення вкладу. Позивач вказує, що листом від 07.05.2014 року відмовлено у видачі грошових коштів. Вважає відмову, такою, яка суперечить вимогам чинного Законодавства України. Просив суд: Достроково розірвати договір банківського вкладу від 05.12.2013 року №SAMDNWFD0070028330000 (Вклад „Стандарт») Стягнути з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача [PERSON] вклад та нараховані відсотки у повному розмірі , а саме у сумі 115 236, 69 (сто п'ятнадцять тисяч двісті тридцять шість доларів США шістдесят дев'ять центів. Покласти на Відповідача обов'язок відшкодування понесених мною судових витрат, включаючи витрати на правову допомогу Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 05.12.2013 року між позивачем та Відповідачем укладений договір банківського вкладу №SAMDNWFD0070028330000 (Вклад „Стандарт») (а.с.6). У відповідності до абзаців 2, 3 розділу Договору «Данні по вклад», сума вкладу становить 112 648, 98 доларів США, а вклад оформлюється на 366 днів до 05.01.2014 року. Пунктом 15 Договору передбачено, що у випадку якщо після закінчення строку вкладу позивач не заявив про бажання забрати свої кошти, вклад продовжується автоматично ще на один строк, вказаний у розділі «Данні по вклад». Отже, строк дії Договору автоматично продовжений до 05.01.2015 року включно. Згідно пункту 6 Договору, мінімальний строк вкладу, після спливу якого позивач може забрати вклад та отримати нараховані відсотки в повному обсязі без застосування зниженої відсоткової ставки, передбаченої у пункті 12 Договору, за дострокове розірвання договору, становить 1 місяць. Як видно з матеріалі справи, мінімальний строк вкладу після спливу якого позивач може отримати грошові кошти, минув ще 05.02.2014 року. Пунктом 10 Договору допускається його дострокове розірвання та передбачається порядок такого дострокового розірвання, шляхом повідомлення Банку за два календарних дні до дати розірвання Договору. Судом встановлено, що позивачем в квітні 2014 року було направлено письмову заяву відповідачу про розірвання договору та повернення вкладу (а.с.8). Листом від 07.05.2014 року позивачу відмовлено у видачі грошових коштів (а.с.9). Відповідно до частини третьої статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором, договір є розірваним. Таким чином, Договір №SAMDNWFD0070028330000 є розірваним з передбачуваної дати розірвання. Як видно з матеріалів справи відмовляючись повертати грошові кошти відповідач посилається на відсутність законодавчої бази, яка б визначала юридичний статус та основи діяльності банківської системи України в Криму з врахуванням тих змін, які відбулися останнім часом у суспільстві. Суд вважає, що відмова відповідача, щодо повернення вкладу суперечить вимогам чинного Законодавства України, а саме: статті 41 Конституції України відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним; частині 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною; статті 629 Цивільного кодексу України відповідно до якої Договір є обов'язковим для виконання сторонами.; Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між: клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Відповідно до положень статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст. ст. 316 та 177 Цивільного кодексу , гроші також є об'єктами права власності. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1058 ЦК, до цих правовідносин застосовуються також: положення про договір банківського рахунка (тобто ст. ст. 1066 - 1076 ЦК України . Згідно зі ст. 1074 Цивільного кодексу, обмеження прав клієнта, щодо розпорядження грошовими коштами, що находяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Інших випадків обмеження прав вкладника щодо розпорядження рахунком Цивільним кодексом України не передбачено. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до пункту 13 Договору, у випадку якщо позивач вимагає дострокового розірвання Договору, а мінімальний строк вкладу був продовжений один або декілька разів, проценти за кожен повний місяць виплачуються у повному розмірі. Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків в розмірі 115 236, 69 грн. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved