Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді оператора виробничої дільниці до вересня 2013 року. Заробітну плату відповідач не виплачував йому протягом серпня - вересня 2013 року. На його неодноразові звернення погасити борг та видати йому трудову книжку відповідач не реагує. Просив стягнути на його користь з відповідача невиплачену заробітну плату за період серпень-вересень 2013 року у розмірі 3263 грн. 30 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 24.09.2013 р. до 18.12.2013 р. у розмірі 2890 грн. 60 коп., а разом на загальну суму 6153 грн. 90 коп., а також зобов»язати відповідача видати йому на руки трудову книжку. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги із зазначених вище підстав. Представник відповідача, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений орган повинен сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року № 13 передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми у день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини, при цьому сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Факт роботи у відповідача, невиплати позивачеві заробітної плати за серпень-вересень 2013 р., звільнення та не видачі позивачеві трудової книжки підтвердили під час судового розгляду свідки [PERSON], [PERSON] Згідно розрахункових листків позивача за серпень-вересень 2013 року його середньоденна зарплата становить 68 грн. 80 коп., нарахована зарплата за серпень 2013 р. - 1680 грн. 90 коп., невиплачена зарплата за 23 дні вересня 2013 року - 1582 грн. 40 коп. (2065 грн. (оклад) : 30 Х 68,8 грн. Х 23= 1582,4 грн.). Таким чином, оскільки на день звільнення зазначеного працівника відповідачем всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України не був проведений остаточний розрахунок при звільненні, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню у сумі 3263 грн. 30 коп. (1582,4+1680,9=3263,3). До того ж, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку у рамках заявлених позовних вимог: з 24.09.2013 р. до 18.12.2013 р. - у сумі 2890,6 грн. Крім того, оскільки трудова книжка є основним документом, який підтверджує трудовий стаж працівника, яка необхідна позивачеві для вчинення юридично значущих для нього дій, позовні вимоги в частині повернення позивачу трудової книжки суд також знаходить обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved