Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в зв`язку з тим, що батько дитини перебував у в`язниці де відбував покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Матір дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] , заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2008 року. В зв`язку з цим дитину було влаштовано під опіку бабусі [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] . [PERSON] 07.11.2013 року звільнився з місць позбавлення волі, але до служби у справах дітей із заявою про повернення йому дитини [PERSON] , не звертався. Крім цього, згідно характеристики наданої Червоновершківською сільською радою, відповідач зарекомендував себе, як людина, яка веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, конфліктний, не працює, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків, схильний до фізичного та психологічного насильства. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення з поважних причин та заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Червоновершківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Прокурор Леонтюк А.І. позовні вимоги підтримала, вказавши, що відповідач був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі в листопаді 2013 року до служби у справах дітей не звертався, вихованням доньки не займався, жодної матеріальної допомоги не надавав, не цікавився її станом здоров`я, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, проявляє байдуже ставлення до дитини, схильний до насилля. З метою недопущення негативних наслідків для малолітньої [PERSON] , просила задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.08.2008 року (а.с.7). Згідно довідки-характеристики від 22.04.2014 р. виданої Червоновершківською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, [PERSON] проживає в с. Червоновершка, зарекомендував себе як людина, яка веде асоціальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, конфліктний, не працює, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків, схильний до фізичного та психологічного насильства, не спроможний забезпечити належних умов для розвитку дітей та достатнього рівня життя (а.с.11). З довідки про звільнення серії ДНП № 12010 Полтавської ВК № 64 вбачається, що [PERSON] 07.11.2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково (а.с.13). Розпорядженням голови Компаніївської РДА Кіровоградської області від 30.11.2009 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14), а рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2008 року над [PERSON] призначено опіку та призначено опікуном [PERSON] (а.с.16-18). Згідно висновку органу опіки та піклування Компаніївської РДА Кіровоградської області від 03 квітня 2014 року, який міститься у матеріалах справи (а.с. 19-22), є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в зв`язку зі злісним ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. З пояснень сторін вбачається, що відповідач не створив належних матеріально-побутових, санітарно-гігієнічних умов для проживання доньки, не цікавиться її здоров`ям, не займається вихованням доньки, не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання. Зазначене свідчить про свідоме нехтування та ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Доказів щодо належного утримання та виховання доньки [PERSON] відповідач до суду не подав та пояснення позивача не спростував, в зв`язку з чим суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 164, 166 СК України та

Outcome: approved