Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з 1994 року до 1999 рік знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, проте шлюб між сторонами офіційно не зареєстровано. [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. В 1999 році сторони припинили спільне проживання та з вказаного часу відповідач допомоги на утримання сина не надає, офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний і мінливий дохід, виїжджаючи на заробітки до Російської Федерації. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та заробітки його є мінливими, тому просила стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову, виходячи з наступного. Із фотокопії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Путивльської райдержадміністрації Сумської області 14.05.1998 року, вбачається, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дитини після припинення сумісного проживання сторонами у добровільному порядку не досягнуто, з врахуванням вищенаведених обставин в сукупності та визначеного ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років у 2015 році у розмірі: з 1 січня 2015 року - 1286 грн., з 1 грудня - 1455 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн., позаяк він отримує неофіційні доходи, розмір яких визначити неможливо, є фізично здоровою особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому повинен таким чином відшуковувати роботу, яка могла б забезпечити як його пристойне існування, так і надання необхідної матеріальної допомоги неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved