Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - ПАТ „Родовід Банк" та відповідачем [PERSON] 22.10.2007 р. був укладений кредитний договір № 77.2/ІЖ-368.07.1 про надання кредиту на купівлю квартири на 141000 дол. США із кінцевим строком до 22.10.2012 р. Як вказує позивач, у забезпечення виконання зобов'язань, відповідача за кредитним договором 22.10.2007 р. було укладено договір іпотеки щодо [ADDRESS], із ціною заставленого майна у 160867 дол. США по курсу НБУ на дату укладання цього договору складало 812378,35 грн. При цьому станом на 12.05.2015 р. заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 147227 дол. США та 3% річних від суми прострочених процентів 81909713 грн. 77 коп., що складається: суми простроченої заборгованості за кредитом у сумі 124544,14 дол. США, суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 22682.89 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту - 65524620,92 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 15966708,08 грн., 3% річних від суми простроченого кредитку - 336392,81 грн., 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 81991,95 грн. Тому представник позивача просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 22.10.07 в розмірі 147227 дол. 03 центи США та 81909713,77 грн., що складається з суми простроченої заборгованості за кредитом - 124544,14 дол. США, суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 22682,89 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 65524620,92 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 15966708,08 грн., 3% річних від суми простроченого кредиту - 336392,81 грн., 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту 81991,95 грн. та звернути стягнення на користь позивача - [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стаді оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути із відповідача судовий збір у сумі 3654 грн. У судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути із відповідача суму заборгованості в розмірі 147227,03 дол. США та 81909713 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме [ADDRESS], загальною площею - 58,90 кв.м, житловою площею - 39,40 кв.м., що належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом проведення торгів та продажу предмету іпотеки за ціною 64201 дол. США, що за курсом НБУ складає 1365000 грн. та судовий збір. Відповідач у судове засідання не з'явився. Замість нього з'явився його представник, який у свою чергу почав ставити запитання представнику позивача. Що стосується саме позову [PERSON] до ПАТ «Родовід банк» про визнання кредитного договору частково недійсним, який був поданий до Подільського р/с м. Києва, і який став підставою винесення ухвали суду від 16.05.2016. У подальшому перебуваючи у стадії судовий розгляд заявив клопотання про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 22.10.2007 р. був укладений кредитний договір № 77.2/ІЖ-368.07.1 про надання кредиту на купівлю квартири на 141000 дол. США із кінцевим строком до 22.10.2012 р., у відповідності до п. 1.1 договору. У відповідності до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Як з'ясував суд, також у забезпечення виконання зобов'язань, відповідача за кредитним договором 22.10.2007 р. було укладено договір іпотеки щодо [ADDRESS], із ціною заставленого майна у 160867 дол. США по курсу НБУ на дату укладання цього договору складало 812378,35 грн. Зважаючи на не виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем, станом на 12.05.2015 р. його заборгованість складає 147227 дол. США та 3% річних від суми прострочених процентів 81909713 грн. 77 коп., що складається: суми простроченої заборгованості за кредитом у сумі 124544,14 дол. США, суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 22682.89 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту - 65524620,92 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 15966708,08 грн., 3% річних від суми простроченого кредитку - 336392,81 грн., 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 81991,95 грн. У відповідності до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.12 р. № 5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. І у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури :ом надання права іпотекодержателю па продаж предмета іпотеки; початкова ці ;ки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова п я на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, па підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Одночасно, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. З аналізу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд робить висновок, що його дія стосується як стадії ухвалення рішення про звернення стягнення на житлове майно, яке є предметом іпотеки, так і стадії примусового відчуження такого майна за рішенням суду, яке було ухвалено до набрання чинності цим Законом. У відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. У відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, суд, дослідивши обставини та докази надані позивачем на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, із врахуванням всіх обставин на які посилалася представник позивача у судовому засіданні, не знаходить підстав для щодо задоволення клопотання представника відповідача про відмову у позові у зв'язку із пропуском строків позовної давності, так як клопотання заявлене не в стадії клопотань та те, що не стосується позовних вимог. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору кредиту та не виконав вимогу іпотекодержателя - ПАТ „Родовід Банк" про погашення заборгованості у позасудовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню у межах вказаних в уточненій позовній заяві. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved