Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду АР Крим із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер спадкодавець [PERSON] після якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Калинівської сільської ради. Позивач є спадкоємцем померлого за законом, однак через невідповідність вимогам законодавства України державного акту на право приватної власності на земельну ділянку нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За захистом своїх прав позивач звернувся до суду. У судове засідання позивач, його представник не з'явилися, були повідомлені. Представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволені позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності та згоду з позовними вимогами. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов обґрунтованим з наступних підстав. Як вбачається з копії паспорта, [PERSON], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Рішенням Ленінського районного суду АРК від 15.11.2013 р. було встановлено, що [PERSON] [INFO] р. н. уродженка Бекабадського району Ташкентської області є рідною донькою - [PERSON], померлого [INFO] року у с. Калинівка Ленінського району АРК.( а.с.5). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 02.10.1981 року уклали шлюб, після реєстрації якого подружжю було присвоєно прізвище [PERSON]. Отже судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], померлого [INFO] року у с. Калинівка Ленінського району АРК. Згідно копії довідки виконкому Калинівської сільської ради №985 від 08.08.2012 року померлий [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: за адресою [ADDRESS] та проживав один (а.с. 30). 02 серпня 2001 року [PERSON] був виданий державний акт серії І-КМ №064509 на право власності на земельну ділянку площею 4,523 га, надану для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у [ADDRESS] (а.с. 7), що також підтверджується копією витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держкомзему у Ленінському районі АРК №3011/10-29 від 31.08.2012 року (а.с. 14). Згідно Постанови Верховної Ради України "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" від 13.03.1992 року, Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених головою Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.05.1992 року, ст. 5,6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року надана земельна ділянка має бути розташована у межах території даної Ради. Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий [PERSON] на підставі державного акту серії І-КМ №064509 на право власності на земельну ділянку був власником земельної ділянки площею 4,523 га, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Калинівської сільської ради, у [ADDRESS], в якому через недбалість відповідальних за заповнення та видачу державних актів осіб було невірно зазначено адресу розміщення земельної ділянки. З копії свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року у с. Калинівка Ленінського району АРК, актовий запис 12. Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася позивач [PERSON], інших спадкоємців не має (а.с. 27-62). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Ленінської державної районної нотаріальної контори АРК про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.12.2013 року, нотаріус не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через невідповідність правовстановлюючого документу на земельну ділянку вимогам законодавства України (а.с. 8). Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей кодекс застосовується до правовідносин, які виникли з 1 січня 2004 року, а також до спадщини, яка відкрилась, але не була ніким прийнята на момент вступу його в законну силу. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер у 2012 році, до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК України 2003 року. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оскільки позивач через невідповідність правовстановлюючого документу на земельну ділянку вимогам законодавства України, не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. На підставі Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»та

Outcome: approved