Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 25.11.2016 р. о 05:20 на на Канівському водосховищі в районі РОП №3 Голосіївського району м. Києва [PERSON], спільно з [PERSON] грубо порушуючи правила рибальства, проводив лов риби з металевого човна «Прогрес-2» під двигуном «Вихр-20» сітками з жилки в кількості 2 шт., чим завдали збитки рибному господарству України на суму 7055, 00 грн. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2016 р. відповідачів визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до розрахунку, відповідачем нанесено збитків рибному господаству України на суму 7055,00 гн., а тому позивач просить стягнути з відповідачів завдані збитки та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 56/. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Представник третьої особи в судвое засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відстуінсть. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.11.2016 р. о 05:20 на Канівському водосховищі в районі РОП №3 Голосіївського району м. Києва громадянин [PERSON] сумісно з [PERSON] грубо порушуючи правила рибальства, проводив лов риби з металевого човна «Прогрес-2» під двигуном «Вихр-20» сітками з жилки в кількості 2 шт., якою виловилив такі види риби, а саме: білизна - 17 шт., лящ - 16 шт., чим порушили ч. 4 ст. 85 КУпАП. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] завдали збитків рибному господарству на загальну суму 7055 грн. та порушили вимоги п. 3.15 Правил любителського та спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Вказані обставини встановлені постановами Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2016 та від 10.02.2017, якими [PERSON] та [PERSON]визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, накладено адміністративне стягнення /а.с.7, 13/. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 7055,00 грн. /а.с. 8/. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст.ст.68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved