Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому зазначає, що 28 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11281243000, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит в іноземній валюті в сумі 47 000,00 доларів США, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 28 грудня 2028 року згідно графіку погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,4 %., комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредитні кошти. 11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №4, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей -Колект» своє право грошової вимоги до боржника, а ТОВ «Кей-Колект» набув права вимагати погашення заборгованості за даним кредитним договором (а.с.41-46). Однак, відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. В зв'язку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 03.03.2015 року складає - 71700,38 доларів США в іноземній валюті та суму сплаченого судового збору. Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 526, 543, 610, 625 ЦК України, а також на те, що зобов'язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, ТОВ "Кей-Колект" просить задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача Зіганшина Є.А. уточнені позовні вимоги підтримала просила позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому, суд зі згоди представника позивача постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11281243000, згідно якого остання отримала кредит в сумі 47 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних, з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2028 року. Відповідно до п.1.2.2 вказаного договору позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28 грудня 2028 року. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобов'язанні. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати процентів, зокрема у разі невиконання або прострочення виконання грошових зобов'язань позичальника, передбачених договором про надання споживчого кредиту передбачено умовами договору про надання споживчого кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №4, за яким право вимоги за зобов'язаннями, які виникли у відповідача на підставі договору про надання споживчого кредиту №11281243000, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] 28 грудня 2007 року, перейшло до нового кредитора - позивача ТОВ «Кей-Колект», що також підтверджується випискою з додатку №1 до Договору факторингу №4 від 11 червня 2012 року. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Частиною першою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як встановлено матеріалами справи 20 липня 2014 року позивач направив відповідачу лист-вимогу №735489_Л_62 від 09.07.2014 року, яким їй повідомлено, що банк ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11281243000, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і нею 28 грудня 2007 року. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз'яснив, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позичальник) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам статті 533 ЦК. Однак, відповідач [PERSON] в порушення вимог ч.1 ст.1082 ЦК України і умов договору про надання споживчого кредиту не здійснює платежів з погашення кредиту і відсотків за користування кредитом новому кредиторові ТОВ «Кей-Колект», у зв'язку з чим станом на 03.03.2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 71700,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 року становить 1 779 650,61 грн., яка складається з заборгованості по основному боргу за кредитом в сумі 45 910,73 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 року становить 1 139 534,53 гривень та заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 25 789, 65 доларів США , що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 року становить 640 116,08 гривень, а тому суд вважає, що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача, а також понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3654,00 грн., як це передбачено ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved