Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] про стягнення штрафів за договорами позики. Просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 10 800 грн. за договором позики грошових коштів № 3/11/2013 від 26 листопада 2013 року.; штраф у розмірі 13 500 грн. за договором позики грошових коштів № 4/11/2013 від 26 листопада 2013 року.; штраф у розмірі 15 000 грн. за договором позики грошових коштів № 1/12/2013 від 11 грудня 2013 року.; штраф у розмірі 9 000 грн. за договором позики грошових коштів № 2/12/2013 від 26 грудня 2013 року та стягнути витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позики, а саме: Договір позики № 3/11/2013 від 26 листопада 2013 року на суму 36 000,00 грн.; Договір позики № 4/11/2013 від 26 листопада 2013 року на суму 45 000,00 грн.; Договір позики № 1/12/2013 від 11 грудня 2013 року на суму 50 000,00 грн.; Договір позики № 2/12/2013 від 26 грудня 2013 року на суму 30 000,00 грн. При укладені договорів позики сторони на власний розсуд визначили спеціальну умову про застосування штрафу. В подальшому відповідач порушив пункти 5.3 та 7.2 вище зазначених договорів. Таким чином [PERSON] має сплатити штраф за порушення договірних зобов'язань. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори позики, а саме: Договір позики № 3/11/2013 від 26 листопада 2013 року на суму 36 000,00 грн.; Договір позики № 4/11/2013 від 26 листопада 2013 року на суму 45 000,00 грн.; Договір позики № 1/12/2013 від 11 грудня 2013 року на суму 50 000,00 грн.; Договір позики № 2/12/2013 від 26 грудня 2013 року на суму 30 000,00 грн. При укладені договорів позики сторони на власний розсуд визначили спеціальну умову про застосування штрафу.(а.с. 6-47) Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповілно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти). Визначенні на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 7.2 спірних договорів позики Позичальник цим запевняє та гарантує, що він не має жодних зобов'язань фінансового чи майнового характеру перед банками , іншими фінансовими установами, перед іншими фізичними та юридичними особами за договорами позики, кредитними договорами, договорами поруки, застави чи іншими подібними за своїм змістом та правовими наслідками договорами тощо. Згідно до п. 5.3 спірних договорів позики у випадку, якщо будь-яке запевнення чи гарантія, які передбачені статтями 6 та 7 цього договору та надані Позичальником Позикодавцю буде недостовірною чи неточною, Позичальник має сплатити позикодавцю штраф у розмірі 30 відсотків від суми позики, наданої на підставі цього договору. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо нерухомого майна Відповідач з 2008 року є іпотекодавцем стосовно своєї квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення штрафів за договорами позики підлягають задоволенню повністю, так як відповідачем було порушено п. п. 5.3 та 7.2 договорів позики. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійки.

Outcome: approved