Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 18 грудня 2018 року між ним та відповідачем було укладено шлюб у Житомирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2020 року, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, вони втратили почуття любові та довіри, мають різні погляди на подружнє життя, а тому він прийшов до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 18 грудня 2018 року у Житомирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №462. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 15.10.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позивачем вимоги визнає, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно ст.56 ЗУ «Про міжнародне приватне право» форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Згідно ч.1 ст.60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з - 2 - подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ст.63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. У ст.18 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено права у шлюбних і сімейних відносинах, та зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Із ч.1 ст.110 СК України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 грудня 2018 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №462, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2020 року, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, вони втратили почуття любові та довіри, мають різні погляди на подружнє життя, а тому вона прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч.2 ст.115 СК України).

Outcome: approved