Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати на нею право власності на чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] (далі - Квартира) після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Харкові. В обґрунтування позову зазначила, що померла [PERSON] є її матір'ю. В 1975 році батьку позивача [PERSON] в ЖК «Брест» було надано вказану Квартиру на сім'ю з п'яти осіб. Перший пайовий внесок за Квартиру був внесений [PERSON] в червні 1975 році, а залишок паю - в листопаді 1990 року. Разом з батьками, а також з сестрою [PERSON] позивач постійно проживала за вищевказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді спірної Квартири. Спадкоємцями після його смерті були дружина [PERSON], а також дочки [PERSON] та [PERSON] За рішенням Московського районного виконавчого комітету від 05.04.1978 року [PERSON] стала членом ЖСК «Брест». [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після її смерті стали [PERSON] та позивач. Відповідач [PERSON] відмовилася від своєї частини спадщини на користь позивача. Звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, з зв'язку з чим вона була вимушена звернутись до суду з дійсним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та доводи, викладені в позові, в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що позивач є її сестрою та вона відмовилась від своєї частини спадщини на її користь. Представник Харківської міської ради, а також представник Об'єднання житлових кооперативів «Брест» в судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Свідоцтва серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 27.05.1967 року Жовтневим РАЦСом м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис за № 236. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] у віці 41 рік, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Як вбачається з довідки № 132 від 22.01.2014 року, виданої ОЖК «Брест», померлий [PERSON] на день своєї смерті був прописаний та проживав за адресою: [ADDRESS], та був членом ОЖК «Брест» та власником вказаної Квартири. Згідно вказаної довідки, повна вартість Квартири складає 7962 рублів, перший пайовий внесок було внесено в червні 1975 року в розмірі 3184 рублів, залишок паю виплачено в листопаді 1990 року в розмірі 4778 рублів. Заборгованість по виплаті паю відсутня. Рішенням Московської ради народних депутатів Виконавчого комітету № 92 від 05.04.1978 року, відкрито особовий рахунок на Квартиру на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про власність", член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України в разі викупа квартири член житлово-будівельного кооперативу становиться його власником. Згідно роз'яснень, викладених в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Враховуючи, що пай за Квартиру був виплачений [PERSON] в повному обсязі в 1990 році, тобто після смерті [PERSON], право власності на вказану Квартиру набула [PERSON] [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Відповідно до Свідоцтва серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 28.10.1987 року Московським РАЦСом м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис за № 1909. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 27.11.1992 року Московським РАЦСом м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис за № 1675. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дочками [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до довідки № 387, виданої ОЖК «Брест», померла [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті були постійно зареєстровані та проживали: дочка [PERSON], онук [PERSON], зять [PERSON]. Згідно довідки № 153 від 02.07.2014 року, виданої ОЖК «Брест», на момент виплати останнього пайового внеску в грудні 1990 року за адресою спірної Квартири були прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки № 1200330, виданої 28.01.2014 року КП ХМБТІ, інформація про власника Квартири станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційних справ КП ХМБТІ, відсутня. Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи, позивач проживала у Квартирі на момент смерті матері [PERSON] та у шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті. [PERSON] у шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] Будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертались. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 36348659, заповіту [PERSON] не залишила. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, з наведеного вбачається, що позивач як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину, що складається з вказаної вище Квартири. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та визнає за позивачем право власності на Квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON].

Outcome: approved