Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлої за заповітом, вона спадщину прийняла. За життя померла розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,8491 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у зв'язку з її смертю. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, процедуру приватизації якої розпочала померла. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, за змістом якої просив визнати за позивачем право на завершення розпочатої процедури приватизації земельної ділянки площею 0,8491 га, розташованої на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства, і отримання її у власність. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем вимоги підтримує. Представник відповідача Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Дана обставина підтверджується доданим до позовної заяви свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області 06 липня 2011 року. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,8491 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим 10 вересня 2008 року секретарем Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області та зареєстрованим в реєстрі під номером 122. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 28911841 від 02 грудня 2011 року, який зберігається в матеріалах спадкової справи, даний заповіт є чинним. 02 грудня 2011 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 23 січня 2014 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний померлій [PERSON] житловий будинок. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оформити спадкові права позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно. Дані обставини підтверджуються повідомленням нотаріуса № 685/02-14 від 14 червня 2017 року, матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 414/2011. Із доданих до позовної заяви письмових матеріалів вбачається, що спадкове майно складається з права спадкодавця на одержання у власність земельної ділянки площею 0,8491 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області. Право на приватизацію вказаної земельної ділянки у померлої виникло на підставі рішення 27 сесії 4 скликання Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області № 173-27-ІУ, яким затверджено списки громадян на виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, розташовані на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, до якого додано список громадян, яким надано земельні ділянки за межами населенного пункту села Потік Миронівського району Київської області із земель запасу Потіцької сільської ради. До списку включено [PERSON] На підставі клопотання Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області Миронівською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 65 від 22 лютого 2006 року «Про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам-працівникам соціальної сфери на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області». Даним розпорядженням затверджено список громадян по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам-працівникам соціальної сфери та вирішено виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки. Додатком до розпорядження є список громадян на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Потіцької сільської ради, в якому [PERSON] значиться під номером 62. За змістом довідки Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області № 02-33/345 від 07 серпня 2012 року [PERSON] як працівнику соціальної сфери згідно розпорядження Миронівської районної державної адміністрації № 65 від 22 лютого 2006 року для ведення особистого селянського господарства надано земельну ділянку площею 0,8491 га, [NUMBER], частка [NUMBER]. Вказані обставини свідчать про те, що у [PERSON] виникли підстави для приватизації земельної ділянки та оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Приватизація земельної ділянки не була завершена, документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, не видавався, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, за життя не отримала документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку, не здійснила державної реєстрації права. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved