Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності по ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 592,3 кв.м., утворену в результаті реконструкції квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 46,90 кв.м., та переобладнання частини горища в мансарду в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Також, просили зобов'язати реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати за позивачами право власності на зазначену квартиру. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі зазначили, що вони з метою поліпшення своїх житлових умов здійснили перепланування своєї квартири за адресою: [ADDRESS], при цьому перепланування здійснили на підставі архітектурного рішення із складанням за результатами технічного паспорту, однак реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві в державній реєстрації реконструйованої квартири їм було відмовлено. Оскільки порядок введення та прийняття в експлуатацію самовільно перепланованих (реконструйованих, переобладнаних) квартир до цього часу не розроблений та не затверджений, іншим шляхом, ніж через судове рішення, позивачі не можуть підтвердити своє право власності на переплановану та реконструйовану квартиру, в зв'язку з чим звернулися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року у якості третьої особи було залучено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. Ухвалою суду від 01 жовтня 2014 року у якості співвідповідача залучено комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. Представник позивачів просив розглядати справу за його та позивачів відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до суду не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки до суду не надав. Відповідач реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві та третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Так, судом встановлено, що позивачі є співвласниками, в рівних частках кожний, квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2006 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 14 квітня 2006 року у реєстрову книгу за № 1379-14. Протягом тривалого часу позивачі відчували незручності у зв'язку з систематичним залиттям, що спричинялось незадовільним станом даху. З метою поліпшення своїх житлових умов у 2013 році позивачами було здійснено перепланування квартири із врахуванням площі горища. Зокрема, співвласники за власний рахунок реконструювали частину горища, розташованого над квартирою, переобладнавши його в мансарду у вигляді жилих кімнат та комор. Перепланування квартири та горища проводилась позивачами на підставі Проекту (архітектурних рішень), виготовленого архітектором Сакуном С.І. Зазначений проект закріплював реконструкцію квартири [ADDRESS], що полягала у зміні існуючої двокімнатної квартири позивачів в багатокімнатну квартиру в два рівні. Перепланування першого рівня квартири було здійснено шляхом поєднання кухні з загальною кімнатою та збільшенні ванної кімнати за рахунок приєднання частини загальної кімнати, виділеної для ізольованого переходу від коридору до окремого приміщення кухні. В результаті перепланування ванної та коридору, останній отримав зону для зберігання зовнішнього одягу у вигляді вбудованої шафи. Відповідно, прохід до кухні утворено через простір загальної кімнати. В просторі загальної кімнати влаштовані внутрішні сходи, що ведуть на другий рівень квартири (горище). Горище житлового будинку реконструйоване в мансарду (другий рівень квартири) шляхом облаштування трьох комор, двох жилих кімнат та коридору. На підставі проведеної реконструкції, за замовленням позивачів ТОВ «БТІ» була проведена технічна інвентаризація нерухомості та складено новий Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Також, судом встановлено, що рішенням № 11379639 від 04.03.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві в державній реєстрації реконструйованої квартири було відмовлено на підставі ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» через те, що реконструйована квартира не була прийнята в експлуатацію. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власник квартири зобов'язаний, зокрема, використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян, не захаращувати сходові клітини, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, підтримувати чистоту і порядок в ньому. Згідно з п.п. 1.4.4. п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається; не допускається також і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі. Аналіз наведених норм вказує на те, що власник житлового приміщення має право вчиняти дії спрямовані, зокрема, на збереження житлового приміщення, в тому числі вчиняти ремонт та зміни у квартирі, та зобов'язаний не допускати дії, що можуть викликати псування приміщень та порушення умов проживання громадян. Позивачами під час реконструкції квартири були проведені будівельні роботи щодо утеплення та запобігання протікання стелі горища будинку, що, в свою чергу, свідчить саме про збереження ними приміщень та застереження їх псування. Реконструкція квартири та горища під мансарду здійснювалась згідно зазначеного вище Проекту (архітектурних рішень), що підтверджується новим Технічним паспортом на квартиру, складеним ТОВ «БТІ». Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Державні будівельні норми А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» розтлумачують поняття «реконструкція». Разом із тим згідно розділу 1 цих Норм «Сфера застосування» вони встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури. Таким чином в розділі 1 «Сфера застосування» ДБН А.2.2-3-2012 не зазначено реконструкцію квартири, отже суд дійшов до висновку, що розробка та затвердження проектної документації реконструкції квартири не врегульовані чинним законодавством. Разом з тим відповідачем КП «Відрадненське» не надано доказів відсутності згоди сусідів на реконструкцію квартири та не доведено, що роботи з реконструкції квартири, які проведені позивачами, потребують дозволів на їх проведення. Також відповідачем КП «Відрадненське» не надано доказів скарг мешканців будинку на перепланування горища. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що визнання права власності на майно є одним із способів захисту права власності. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 379 ЦК України визначено поняття житла, зокрема, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, здійснивши перепланування та реконструкцію квартири, позивачі створили нову річ. Оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачами доведено факт створення нової речі, яка не погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі та доведено факт набуття права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 592,3 кв.м., утворену в результаті реконструкції квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 46,90 кв.м., та переобладнання частини горища в мансарду в житловому будинку за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved