Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також додаткові витрати на лікування хворого сина в сумі 500 грн. щомісячно до його повноліття. Позов обґрунтований тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, від якого має сина [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом і який знаходиться на її утриманні. У зв'язку з доглядом за хворою дитиною вона не має можливості працювати, і її дохід складає лише державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - інвалідом, інших джерел доходу не має. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося і відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на його утримання та лікування. Дитина потребує постійного догляду, лікування, програми реабілітації, відвідування спеціалізованого дошкільного закладу, що тягне за собою додаткові затрати, які позивач не в змозі нести самостійно, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи той факт, що відповідач фізично здоровий, на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не перебуває, просить суд стягнути з відповідача на її користь також додаткові витрати щомісячно на лікування сина. Позивач до зали судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за письмової згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.08.2012 року розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом № 211 (а.с. 6). 19 вересня 2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу присвоїла прізвище чоловіка (а.с. 8). За час шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). В даний час дитина проживає зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Судом встановлено, що згідно консультативного висновку Консультативно-поліклінічного відділення соціальної і судової психіатрії та наркології українського науково-дослідного інституту, [PERSON] поставлено діагноз дитячий аутизм з якісним порушенням соціальної реципрокності і комунікації, стереотипними формами поведінки, когнитивною недостатністю, що відповідає помірній розумовій відсталості, порушенням активності та уваги, розладом мовлення. Рекомендовано: нагляд у дитячого лікаря психіатра; відвідування спеціалізованого дошкільного закладу; індивідуальна програма реабілітації по АВА (а.с. 7). Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. За віком та станом здоров'я [PERSON] є працездатним чоловіком, який не має перешкод у працевлаштуванні та покращенні свого матеріального становища й забезпечення належного рівня життя своєї дитини. Відповідач є батьком дитини, а тому згідно ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Враховуючи характер захворювання дитини та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що батько зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved