Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано судом та є батьками неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка працює в Усівській НВК І-ІІІ ступенів - дитячий садок. Коштів позивачки в повній мірі не вистачає на утримання дочки. Відповідач кошти на утримання дочки не надає. Відповідач працює в ТОВ «Українська молочна компанія». Відповідач має задовільний стан здоров?я. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З огляду на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви; судове рішення в межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, змінивши спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на часткове відношення у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, погодившись щодо стягнення з нього на утримання дочки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідач повідомив суд про зміну ним імені з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що подав суду підтверджуючі документи. Також відповідач зазначив, що на даний час він не працює в ТОВ «Українська молочна компанія» та знаходиться на обліку в Центрі зайнятості як безробітний. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд визнав можливим прийняти визнання позову відповідачем, з урахуванням уточнення позовних вимог, та ухвалити рішення про задоволення позову. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом та є батьками неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копії рішення Згурівського районного суду Київської області від 15.07.2016 року у справі № 365/428/16-ц (а.с.6), копії свідоцтва про народження (а.с.7). Позивачкою було змінено ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено актовий запис від 20.09.2016 року № 8 (копія свідоцтва про зміну імені - а.с.4). Відповідачем було змінено ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис від10.07.2020 року № 03 (копія свідоцтва про зміну імені - а.с.17). Дочка проживає разом з позивачкою (довідка про склад сім`ї - а.с.8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Позивачка [PERSON] працює техпрацівником в Усівській НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» та отримує відповідну заробітну плату (довідка про доходи - а.с.9). Доходів позивачки не вистачає для належного забезпечення дитини всім необхідним. В ході судового розгляду відповідачем [PERSON] підтверджено, що він на даний час офіційно не працевлаштований, знаходиться на обліку як безробітний та отримує допомогу по безробіттю. Відповідач має задовільний стан здоров`я. З нього не проводяться інші стягнення. Інших утриманців не має. Він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у визначений позивачкою спосіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З позовом до суду позивачка звернулась 10.07.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 10.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved