Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її тато [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1.2274 га ( земельна ділянка площею 009342 га кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], земельна ділянка площею 0,2932 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державного акту [NUMBER] від 01.11.2006р. виданого на підставі розпорядження голови Кам'янка-Бузької райдержадміністрації від 21серпня 2006 року № 336. Акт зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:453:04580; житловий будино, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] являється єдиним спадкоємцем спадкового майна померлого [PERSON]. Однак, коли вона звернулася із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори, їй було надане роз'яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів і рекомендовано звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтва [NUMBER], виданого Великоколоднівською сількою радою Кам'янка-Бузького району Львівської області від 25.01.2008р., [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1.2274 га ( земельна ділянка площею 009342 га кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], земельна ділянка площею 0,2932 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державного акту [NUMBER] від 01.11.2006р. виданого на підставі розпорядження голови Кам'янка-Бузької райдержадміністрації від 21серпня 2006 року № 336. Акт зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:453:04580; житловий будино, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі виданого 09.06.1988 року виконавчим комітетом Кам»янка-Бузької районної ради народних депутатів, та записано в реєстрову книгу за № 118. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна померлого [PERSON] У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої [PERSON], але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved