Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02.12.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням коштів, що відповідає строку дії картки. [PERSON] свої зобовязання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року склала 11495 грн. 47 коп. В добровільному порядку питання щодо повернення боргу між сторонами не вирішено, а тому позивач просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану суму боргу та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, оскільки вважає, що сума заборгованості за кредитним договором є завищеною. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, повязані зі спорами про виконання зобовязань за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. 02.12.2011 року [PERSON] уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, № б/н згідно з умовами якого їй були надані кошти в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік, що нараховується на суму залишку заборгованості (а.с. 7-37). [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії відповідно до умов договору. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі встановленому договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-6), вбачається, що заборгованість відповідачки станом на 28.02.2017 року становить 11495 грн. 47 коп., яка складається з наступного: 2554 грн. 58 коп. - заборгованість по кредиту; 5934 грн. 55 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1982 грн. 75 коп. - заборгованість по пені та комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 523 грн. 59 коп. - штраф (відсоткова складова). Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачкою 02.12.2011 року. Заперечуючи проти позову відповідачка не надала суду свій розрахунок заборгованості, а також не аргументувала в чому саме полягає невідповідність розрахунків зроблених позивачем. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк», так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобовязань за кредитним договором склалася заборгованість перед позивачем, яка в добровільному порядку нею не погашена. Оскільки рішення ухвалене на користь банку, суд вважає необхідним також покласти на відповідачку обовязок відшкодувати ПАТ КБ «Приватбанк» усі понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved