Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитним договором в односторонньому порядку, зобов`язання вчинити певні дії. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і суду показав, що 08.04.2008 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір № КТН3010000006828, відповідно до якого банк надав позивачу у кредит грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.04.2023 року. 31.12.2009 року відповідачем в односторонньому порядку було змінено відсоткову ставку до 15.00 % річних. В подальшому, 08.02.2010 року відповідачем вдруге в односторонньому порядку було змінено відсоткову ставку до 30.00 % річних, однак, в порушення п.8.9 кредитного договору про це не повідомив позичальника за 14 днів до дня зміни розміру відсоткової ставки не після її зміни. Про те, що відповідачем було двічі змінено відсоткову ставку у вище вказаних розмірах, позивачу стало відомо тільки в жовтні 2013 року при слуханні цивільної справи. Просить визнати незаконними дії банку щодо змін в односторонньому порядку відсоткових ставок за кредитним договором та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок за кредитним договором та зарахувати суму різниці по кредитним платежам, сплачену внаслідок одностороннього збільшення відсоткової ставки в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, вважає, що банк правомірно збільшував відсоткові ставки за кредитним договором, перший раз - за неодноразове порушення позивачем кредитної дисципліни, другий раз - у зв`язку зі змінами у грошово-кредитній політиці. Обидва рази банк повідомляв позичальника про вказані зміни рекомендованими листами, що вважає правомірним повідомленням позивача. Окрім того, оскільки позивачу було ще у 2010 році відомо про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, ним був пропущений строк позовної давності. В задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. У судовому засіданні встановлено, 08 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем, ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» укладений Кредитний договір. За цим договором відповідач надає позивачу грошові кошти у сумі 100000 гривень зі сплатою 12 % річних, а позивач зобов'язується повернути суму заборгованості до 08.04.2023 року. Виходячи з предмету договору між сторонами, правового положення сторін Кредитного договору, а так само цільового призначення такого договору для позивача, Кредитний договір, укладений між сторонами, є споживчим кредитом. Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ( в редакції за станом на день виникнення правовідносин) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися , що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Згідно п.8.9 вказаного кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі: порушення позичальником кредитної дисципліни, погіршення фінансового стану позичальника, здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами або змін в грошово- кредитній політиці НБУ. При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки не пізніше ніж за 14 днів до дня зміни відсоткової ставки в сторону збільшення. Так, листами від 01.12.2009 року та 12.01.2010 року банк повідомляв позивача рекомендованими листами про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором. Однак, 10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ, яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, якою передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, є неправомірним підвищення банком відсоткової стави за кредитним договором з позивачем з 31.12.2009 року та 08.02.2010 року. Окрім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача про належне повідомлення позивача щодо підвищення відсоткової стави за кредитним договором в односторонньому порядку, виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 3 Правил надання послуг поштового зв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендоване поштове відправлення - рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Згідно п.92,99,102 Правил надання послуг поштового зв`язку, підлягають доставці додому: рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів. Рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень,адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. В об'єкті поштового зв'язку вручаються, зокрема, рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки додому. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, щодо отримання [PERSON] листів банку про підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитним договором та обізнаності ним про збільшення належних до сплати щомісячних платежів за кредитним договором. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенні, визнавши дії банку протиправними по підвищенню процентної ставки по кредитному договору № КТН3010000006828, від 08 квітня 2008 року, зобов'язавши банк провести перерахунок по кредитному договору, з урахуванням відсоткової ставки 12 % річних, зарахувавши суму різниці по кредитним платежам, сплаченим внаслідок одностороннього збільшення відсоткової ставки, у рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту. Судовий збір при подання позовної заяви позивачем не сплачувався, тому з відповідача на користь держави стягнутий судовий збір у сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved