overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав такі обставини. 21 лютого 2008 року між КС «Аккорд» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №ГОо8/104. Згідно з кредитним договором, [PERSON] був наданий кредит в розмірі 5500грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0.1151 % за кожен день користування кредитом з наступного дня після надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 лютого 2009 року, що регламентується п.4.1 Договору. Відповідно до п.5.1 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0.5 % від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує і станом на 28 січня 2014 року заборгованість перед позивачем становить 6060.71 грн., яка складається із наступного: 1859.36 грн. - заборгованість за кредитом; 274.51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3926.84грн. - інфляційна складова та 3% річних. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача 6060.71грн. - суму боргу за кредитним договором, судові витрати в сумі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи у його відсутність. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Вручити повістку про явку в суд йому неможливо у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем КС "Аккорд" та відповідачем [PERSON] 21.02.2008 року був укладений кредитний договір ГОо8/104 і наданий кредит в сумі 5500грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0.1151 % за кожен день користування кредитом з наступного дня після надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 лютого 2009 року, що регламентується п.4.1 Договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе обов'язки належним чином не виконував, у зв'язку з чим на 28 січня 2014 року заборгованість перед позивачем становить 6060.71 грн., яка складається із наступного: 1859.36 грн. - заборгованість за кредитом; 274.51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3926.84грн. - інфляційна складова та 3% річних. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243.60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав такі обставини. 29 січня 2007 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № КТXRRX08645067. Згідно з кредитним договором, [PERSON] був наданий кредит в розмірі 1926грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що написананим заява з Умовами надання кредиту фізичним ососам "Розстрочка" складає між ним та Банком договор. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує і станом на 22 січня 2014 року заборгованість перед банком становить 23775.86 грн., яка складається із наступного: 338.06грн.- заборгованість за кредитом; 8723.67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1476.30грн. - заборгованоість по комісії за користування кредитом; 11629.46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500грн.-штраф (фіксована частина), 1108.37 грн - штраф (процентна складова). Просить задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача 23775.86грн. - суму боргу за кредитним договором, судовий збір в сумі 243.60грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою і від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд зі згоди позивача ухвалив про заочний розгяд справи. Суд, дослідивши наявні докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № КТXRRX08645067 29.01.2007 року. Згідно з умовами кредитного договору, [PERSON] отримав кредит в сумі 1926.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе обов'язки належним чином не виконував, у зв'язку з чим на 22.01.2014 року заборгованість перед банком становить 23775.86 грн., яка складається із наступного: 338.06грн.- заборгованість за кредитом; 8723.67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1476.30грн. - заборгованоість по комісії за користування кредитом; 11629.46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500грн.-штраф (фіксована частина), 1108.37 грн - штраф (процентна складова). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243.60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 11.12.2012 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-07260-111212. Згідно умов якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України. Банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000, 00 грн., обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 03.01.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 20 723,50 грн., яка складається з наступного: 10 448,50 грн. - тіло кредиту, 4500,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 5775,00 грн. - заборгованість по комісіям, яку відповідач у добровільному порядку не сплачує. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій на позові наполягає, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, але просив відстрочити виконання рішення, оскільки він має боргові зобов'язання перед іншим банком, з яким планує розрахуватися до 10.07.2014 року і з цього часу може виконувати боргові зобов'язання перед позивачем за цим рішенням. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Згідно ч.1 ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість надання відстрочки виконання рішення до 10.07.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 06 червня 2014року зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі в них народилася [INFO] донька [PERSON]. Сім"я розпалася в серпні 2016року, тому що втратили почуття кохання і взаємної поваги один до одного. З серпня 2016року він мешкає окремо. Вважає, що поновити шлюб неможливо. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що він втратив почуття кохання , сім"я розпалася остаточно. Просить шлюб розірвати. Відповідач пояснила, що в наданий судом строк примирення не відбулося. Вважає, що вже нічого не можна змінити, а тому також просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині . Сторони не проживають однією сім'єю, в строк наданий судом для примирення, сторони не помирилися. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Малолітню дитину необхідно залишити проживати з матір'ю, між батьками з цього приводу досягнуто згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 25 листопада 2008 року, сторони по справі, уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №834. Від шлюбу позивач та відповідач мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Після значного періоду спільного проживання сім'єю сторони зрозуміли, що стали один для одного чужими. Неодноразові спроби зберегти нашу сім'ю ні до чого не привели. Просить шлюб розірвати. Представник позивача подав через канцерію суду заяву про розгляд справи в його відсутність, і не заперечує щодо заочного розгляду справи, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач не з'явився в судове засідання з невідомих причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2008, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою.. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, тобто сім"я розпалася і позивач не бажає відновлювати сімейні стосунки. Суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований з 25 листопада 2008 року, підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач має іншу сім"ю і категорично наполягає на розірванні шлюбу. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який був зареєстований 30.12.1963 року відділом РАГС ГУ «Апарат акима міста Балхаш» Карагандинської області, актовий запис № 719. Неповнолітніх дітей не мають. З червня 1980 року вони з відповідачкою спільно не мешкають, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 30.12.1963 року відділом РАГС ГУ "Апарат акима міста Балхаш" Карагандинської області, актовий запис № 719. В судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час - з 1980 року. За цей час примирення між ними не відбулося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 20 січня2007року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. 07 червня 2009року в них народився син [PERSON]. На початку січня 2017року шлюбні відносини з чоловіком припинені. Причиною розпаду стале те, що вона втратила почуття кохання та довіри до чоловіка. У них зовсім різні погляди на всі життєві питання. Сім"я фактично розпалася. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просить його задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Відповідач позовні вимоги визнав. Вважає, що сім"ю зберегти неможливо, шлюб необхідно розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині . Сторони не проживають однією сім'єю, обидва не бажають примирятися і вважають, що шлюб необхідно розривати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матірю, між батьками з цього приводу досягнуто згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 23 вересня 2011року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Дітей не мають. Сім"єю проживали до листопада 2014року. Шлюбні відносини між ними припиненні. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги. Пояснила, що з 2014року вони з відповідачем сім"єю не проживають. На даний час вона має стосунки з іншим чоловіком. Відповідач також має стосунки з іншою жінкою. Примирення є неможливим. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду надана судова повістка з позначкою житлової організації про неможливість вручити повістку відповідачу через його відсутність за місцем реєстрації: [ADDRESS]. Інше місце знаходження відповідача суду невідоме. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, позивач має стосунки з іншим чоловіком. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 29 квітня 2009року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. [INFO] в них народився син [PERSON]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. З часом вони перестали піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, не дбали про взаємну допомогу один до одного. Це призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Вони перестали кохати один одного, та приблизно два роки тому він залишив її. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. На позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін . Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, обидва вважають, що шлюб підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: approved