Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , укладеного та зареєстрованого 05.11.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби П`ятихатського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №55. Позов мотивує тим, що 05.11.2014 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, вони не змогли знайти порозуміння, у них різні характери.24.02.2019 року відповідач переїхала жити до своїх родичів у Пятихатський район, с. Миколаївка, забравши з собою сина [PERSON] . Дочка [PERSON] , за їх усною домовленістю буде проживати з ним. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить ї інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить задовольнити позов в частині розірвання шлюбу, в решті позовних вимог відмовити, розгляд справипроводити без її участі, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк.с.6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дитини серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. В відзиві на позов відповідачка просила суд вирішити питання щодо залишення їй прізвища « [PERSON] ». У відповідності до вимог ст.28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України №2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст.235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295 ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, це є правом відповідачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що позивач ставить вимогу про стягнення понесених ним витрат, а тому оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 768 грн. 40 коп. у відшкодування сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved