Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначила, що є власником вказаної квартири, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] були її колишніми власниками, та до теперішнього часу зареєстровані у квартирі. Відповідачі у зазначеній квартирі не проживають тривалий час, проте після оформлення позивачем права власності на квартиру з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знялися, не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг і вказаним порушують її права як власника квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладене в заяві, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], повідомлялись про місце, дату та час розгляду справи у встановленому ЦПК порядку, в судове засідання не з'явились, заяви про розгляд справи у їх відсутність не направили. Представник третьої особи - КП "АЖЕО" [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, процесуальної позиції щодо суті позову не мала /а.с. 22/. Третя особа - Алчевський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, повноважного представника для участі у справі не направив, процесуальної позиції щодо суті позову не зазначив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України неявка представника третьої особи не є підставою для відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За вказаних обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів і представників третіх осіб та ухвалити заочне рішення у справі. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні пояснили, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] продали квартиру за адресою: [ADDRESS] позивачу [PERSON], обіцяли знятися з реєстраційного обліку, проте цього не зробили, на даний час в спірній квартирі не проживають протягом шістнадцяті років, ніяких витрат по утриманню квартири не несуть. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 31.10.2013, яке набрало законної сили, визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 15.08.2013 між [PERSON], [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), визнано за [PERSON] право власності на вказану квартиру./а.с.6/. Згідно довідки №317 паспортного відділу ЖЕД №3 КП «АЖЕО» від 25.01.2014 відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] /а. с. 4/. Особовий рахунок [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] відкрито на [PERSON]./а.с.5/. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування нею, знайшли своє підтвердження, оскільки позивачем доведено, що вона позбавлена можливості в повному обсязі та на власний розсуд користуватися своїм майном. Наявність реєстрації відповідачів в спірному жилому приміщенні за відсутності правових підстав для користування ним фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника спірного жилого приміщення, які підлягають відновленню шляхом позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, доводів позивача не спростували. Виходячи з положень ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» остаточне рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved