Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить будинок №20, розташований по вулиці Будьоновій в с. Бугас Волноваського району Донецької області. У зазначеному будинку з 16.08.1999 року, з його дозволу, зареєстрований відповідач, який був чоловіком його сестри [PERSON] Однак він жодного дня не проживав в будинку позивача, проживає за іншою адресою, хоча перешкод в користуванні будинком ніхто не чинив. У звязку з цим позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що на підставі свідоцтва про право власності серії САК №256843 від 26.12.2013 року позивач є власником будинку №20, розташований по вулиці Будьоновій в с. Бугас Волноваського району Донецької області. ( а.с.7-8). Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 2 ст. 71 ЖК України, якщо наймач, або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач понад 17 років не проживає у зазначеному будинку, що підтверджено актом обстеження побутових умов від 17.10.2016р. (а.с.5). Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше півроку в будинку №20, розташованому по вулиці Будьоновій в с. Бугас Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку він не має, а тому\~\~позов є підставним і його слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, Цивільного Кодексу України, 71,72 ЖК України

Outcome: approved