Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що вона є рідною донькою відповідача [PERSON] За рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області в користь матері з відповідача стягувались аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття. В даний час позивач навчається на І курсі Прикарпатського національного університету ім. Стефаника на денному відділенні філологічного факультету, на державній формі навчання, та потребує матеріальної підтримки. Відсутність матеріального утримання у зв'язку з досягненням повноліття ставить позивача в скрутне матеріальне становище, так як вона не може працювати в зв'язку з навчанням на денній формі. Відповідач працює у Львівському РЕЦ Західної ЕС м. Львів і в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу, тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення позивачем навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано (а.с.5). Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка на даний час є повнолітньою (а.с.7) та позивачем по справі. Згідно довідки № 06-07/09-13/688 від 13.09.2017 року та довідки № 06-07/09-13/981 від 26.04.2018 року виданої Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, позивач [PERSON] навчається на факультеті філології напрям підготовки - 014 середня освіта (українська мова і література) 1 курс ОР «бакалавр» денної бюджетної форми навчання (а.с.3). Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач працює, його стан здоров'я, відповідач подав заява про визнання позову. Повнолітній доньці [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, не працює, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання на час навчання. Крім зазначених обставин, суд враховує, що позивача навчається на денній формі, обов'язок обох батьків щодо утримання дітей, наявність на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та вважає,що заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 21.02.2018 року та до закінчення її навчання у Прикарпатському національному університеті ім. Стефаника, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704грн. 80коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 81, 258, 259, 263, 265, ЦПК України , суд,-

Outcome: approved