Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 19 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 64. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, сторони втратили взаєморозуміння і взаємоповагу, кожен з подружжя живе окремим життям, між подружжям часто виникають сварки. Сім'я фактично припинила своє існування. Діти проживають з матір"ю, спору про місце проживання дітей не має. На даний час спору про поділ спільного майна подружжя не має. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Також у заяві позивачка просила після розірвання шлюбу іменуватись шлюбним прізвищем та не стягувати з відповідача судові витрати на її користь. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем та наявність для того законних підстав. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON], дошлюбне прізвище якої - «[PERSON]» та відповідач [PERSON], уклали шлюб, зареєстрований 19 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 64, що встановлено з копії свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що встановлено з копій свідоцтв про народження (а.с.5,6), довідка про склад сім'ї (а.с.7). В силу ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що мають істотне значення. Суд вважає за необхідне шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу надалі іменувати [PERSON] шлюбним прізвищем. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову в розмірі 384,20 грн. Не застосовувати до відповідача [PERSON] ст. 141 ЦПК України та судові витрати, понесені позивачкою, залишити за нею.

Outcome: approved