Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Берегівської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 01.08.2013 року у виконавчому комітеті Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, актовий запис № 04 вона уклала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що сімейне життя між ними не склалося, взаємовідносини різко погіршувались та ускладнювались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною того стало те, що в них різні характери та відсутність взаєморозуміння. Зазначає, що з серпня 2018 року сімейні відносини між ними припинені і з того часу вони проживають окремо. Вищезазначені обставини підтверджують те, що їх сім`я фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак згідно заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак подав висновок, згідно якого просив задоволити позов з підстав викладених у висновку. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім`я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2013 року, сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2013 року у виконавчому комітеті Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 04. Подружжя від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Берегівської районної державної адміністрації 02-20/480 від 04.12.2019 року, останні вважають за доцільне залишити проживати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з їх матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини, не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який не має постійне місце праці, однак є працездатним, а також те, що позивачці потрібно утримувати малолітніх дітей, суд вважає задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів на утриманнядітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред`явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved