Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства. На обґрунтування вимог в заяві та в судовому засіданні зазначив, що з березня 2007р. по 2010р. він проживав однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. 19.02.2008р. у них народився син [PERSON]. Весь час позивач визнавав дитину своїм сином, надавав йому матеріальну допомогу, приймав участь у його вихованні, забезпечив спілкування сина із родичами зі свого боку. Він мав намір визнати батьківство, але через різні обставини це питання весь час відкладалось. 15.04.2018р. [PERSON] померла. Дитині було надано статус сироти та над нею встановлено опіку і призначено опікуном [PERSON] (матір [PERSON]В.). Визнання батьківства зараз необхідне для самостійного виховання сина. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надавши заяви про слухання справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач до суду не зявилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши письмові докази (копію паспорта [PERSON], копію свідоцтва про народження [PERSON] копію свідоцтва про смерть [PERSON], акт про встановлення факту проживання від 04.06.2018р., розпорядження Баштанської РДА від 17.05.2018р., 31.05.2018р., актовий запис про народження дитини №39 від 14.03.2008р.), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р., рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність \~задоволення позовних вимог і в частині внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька \~[PERSON] Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані докази у справі, суд проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved