Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 квітня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зопоріжського міського управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2017 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судові засідання не з»явилася, проте згідно заяви просила справу розглядати у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, категорична наполягала на розлученні, на примирення не згодна. Відповідач в судові засідання неодноразово не зявлявся, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання 18 липня 2017 року був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Щодо задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с.21-23). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЖС №137444 від 23 квітня 2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мутагарова) зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зопоріжського міського управління юстиції 23 квітня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №125 (а.с.5). Згідно копії Свідоцтва про народження серії І-ЖС №268678 від 18 вересня 2014 року, встановлено, що [PERSON] народився 09 вересня 2014 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони спільно не проживають з квітня 2017 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна, а відповідач в судове засідання не зявився, у своїх запереченнях жодних обставин щодо доцільності збереження шлюбу не навів, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, позивач в судове засідання не зявилась та від неї не надійшло клопотання про зміну прізвища, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "Пенечко". Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved