Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та прострочення оплати додаткових витрат на дитину. У позовній заяві позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, щорішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2014 року з [PERSON] на користь позивача було стягнено аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Виконавчий лист на примусове стягнення аліментів було видано Київським районним судом м. Одеси 08.10.2014 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження. В зв`язку з тим, що відповідач, [PERSON] , аліменти на утримання сина сплачує не регулярно і не повному обсязі утворилась заборгованість по аліментам за період з 05.01.2019 року по 01.12.2019 року у розмірі 11900 грн. Сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 3574,00 грн. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто додаткові витрати на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 840 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Виконавчий лист на примусове стягнення додаткових витрат на утримання дитини було видано Київським районним судом м. Одеси 27.08.2018 року. Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,на підставі моєї заяви, було відкрито виконавче провадження. Відповідач, [PERSON] , додаткові витрати в розмір 840 грн. щомісячно на утримання сина не сплачує в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно розрахунків державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кубрак Д.А. заборгованість за виконавчим листом про стягнення додаткових витрат на утримання сина за період з 15.03.2018 року по 01.01.2019 року складає 8820.00грн. ; за період з 01.02.2019 року по 01. 01.2020 рік складає 8400.00грн , а всього заборгованість по сплаті додаткових витрат складає 17220.00 грн. Так, інфляційні втрати складають 1986.37 грн. , а 3% річних з простроченої суми за період з 15.03.2018 по 01.01.2020 року відповідно до суми боргу 17220.00 грн. складає 930 грн. Позивачка надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати у її відсутності. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву , в якій просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2014 року з [PERSON] на користь позивача було стягнено аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто додаткові витрати на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 840 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 21.01.2020 року встановлено розмір заборгованості із сплати аліментів [PERSON] станом на 01.01.2020 року -11900,00 грн. Згідно розрахунку державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кубрак Д.А. заборгованість за виконавчим листом про стягнення додаткових витрат на утримання сина за період з 15.03.2018 року по 01.01.2019 року складає 8820.00грн. ; за період з 01.02.2019 року по 01. 01.2020 рік складає 8400.00грн , а всього заборгованість по сплаті додаткових витрат складає 17220.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної, а з часу невиконання рішення суду. Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Враховуючи наведені обставини, та положення ст. 196 СК України, позивачем був вірно проведений розрахунок неустойки, який становить 3574.00 грн. Згідно ст. 196 ч.4 СК України у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким,що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк,встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками,а в разі їх відсутності або у разі не встановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved