Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] . 09.04.2015 йому було видане свідоцтво про право на спадщину. В подальшому він мав намір зареєструвати право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою відповідно до успадкованої частки житлового будинку, яка необхідна для його обслуговування. Однак йому стало відомо, що на вказану земельну ділянку оформлений державний акт про право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Також він дізнався про відсутність рішень сесій сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки. Зазначає, що оформлення [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, до складу якої увійшла частина земельної ділянки відповідно до успадкованої ним частки житлового будинку унеможливлює реалізацію його законного права на реєстрацію права власності на успадковану частину земельної ділянки. Враховуючи викладене, просить визнати недійсним та скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 03.02.2010 серії ЯЖ №552048, виданий на ім`я [PERSON] , кадастровий номер 7420688000:02:000:0938 площею 0, 25 га, яка розташована в с. Осовець Бобровицького району Чернігівської області цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В судове засідання, призначене на 05.01.2021 позивач не з`явився, надав клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі, просить прийняти його заяву про зміну предмету позову (а.с.94,95). З урахуванням того, що позивач після закінчення підготовчого засідання подав заяву про зміну предмету та підстав позову, 05.01.2021 судом винесено ухвалу про відмову у прийнятті до розгляду такої заяви. Представниця відповідачки в судовому засіданні 17.06.2020 заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання, призначене на 05.01.2021 відповідачка та її представниця не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 90, 91). Представник Бобровицької міської ради до суду також не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та винести рішення згідно наявних у справі матеріалів у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.96). Від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на час прийняття рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) була Щаснівська сільська рада. Для одержання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянин звертався із заявою про видачу такого акта до представника територіального органу Держкомзему, який у встановленому порядку забезпечував організацію прийому таких заяв у кожному населеному пункті. В матеріалах технічної документації із землеустрою по безоплатному оформленню та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] окрім заяви є також копія свідоцтва про право на спадщину за законом та довідка, видана виконкомом Щаснівської сільської ради зі змісту якої вбачається, що рішенням чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання від 01.04.1994 було надано безкоштовно у власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0, 25 га. та ведення особистого підсобного господарства 0, 00 га.; наділеними земельними ділянками [PERSON] користувалася до 2002 року і користується по теперішній час. Також в матеріалах технічної документації із землеустрою міститься рішення 21 сесії 5 скликання Щаснівської сільської ради від 11 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та безоплатну передачу у власність», згідно якого було передано громадянам у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства згідно з додатком. Державний акт на право власності [PERSON] виданий на підставі зазначеного рішення. Зазначають, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення його прав Головним управлінням Держгеокадастру, тому у задоволенні позову просять відмовити (т.2, а.с. 1,2). Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» №520 від 17.11.2014, станом на 31.12.2012 за обліком в КП «Ніжинське МБТІ» - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Осовець Бобровицького району Чернігівської області було зареєстровано за праві власності за: [PERSON] на 1/3 частину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.09.1998 №1-1985 Бобровицькою державною нотконторою; [PERSON] на 1/3 частину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.09.1998 №1-1987 Бобровицькою державною нотконторою та [PERSON] на 1/3 частину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.09.1998 №1-1989 Бобровицькою державною нотконторою (а.с.26). [INFO] помер батько позивача в справі, [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняв [PERSON] 09.04.2015 останньому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] (а.с.14). В процесі здійснення оформлення права власності на успадковану [PERSON] частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку він отримав інформацію з Державного Земельного кадастру про право власності на земельну ділянку, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстроване на [PERSON] , в тому числі і на 1/3 його частку (а.с. 17). Як видно із Державного акту про право власності на земельну ділянку від 03.02.2010 серії ЯЖ №552048, [PERSON] є власницею земельної ділянки цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7420688000:02:000:0938 площею 0, 25 га, яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 54). Згідно з пунктом «в» частини другої статті 89 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до статті 116 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Частиною першою статті 120 ЗК України (у редакції, чинній чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою статті 120 ЗК України, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За змістом статті 121 ЗК України, громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у розмірі не більше 0,2500 га у селах для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Із досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що батько позивача в справі, [PERSON] , його брат, [PERSON] та сестра, [PERSON] набули право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування по 1/3 частині за кожним. Таким чином, виходячи із системного аналізу зазначених вище правових норм, право власності на земельну ділянку, яка розташована за вищезазначеною адресою переходить до співвласників житлового будинку пропорційно до часток у праві власності жилого будинку, тобто по 1/3 частині. [PERSON] успадкував після смерті батька його частку у спільному майні. Оскільки [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Осовець Бобровицького району, передача у власність земельної ділянки, необхідної для обслуговування цього будинку виключно одному із співвласників житлового будинку порушує його права як співвласника будинку щодо користування будинком, на якій він розташований. Всупереч викладеному, право власності на всю земельну ділянку набула [PERSON] . Як видно із державного акту серії ЯЖ №552048, підставою набуття права власності є рішення 21 сесії 5 скликання Щаснівської сільської ради від 11 грудня 2009 року. Разом з тим, згідно довідки №07-06/166 від 26.09.2019, наданої [PERSON] архівним відділом Бобровицької районної державної адміністрації, в архівних фондах Щаснівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області в протоколах сесій відсутні рішення на ім`я [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та про затвердження проекту землеустрою по передачі у власність земельної ділянки, що розташована на території Щаснівської сільської ради (а.с.21). Із наданої до відзиву копії рішення 21 сесії 5 скликання Щаснівської сільської ради від 11 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та безоплатну передачу у власність», видно, що на сесії Щаснівської сільської ради було вирішено затвердити технічну документацію землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства згідно з додатком; передати громадянам у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства згідно з додатком. При цьому, жодних додатків до вищезазначеного рішення в технічній документації по безоплатному оформленню та видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] не міститься. Вищевикладене ставить під сумнів наявність рішення 21 сесії 5 скликання Щаснівської сільської ради від 11 грудня 2009 року. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-319цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11, "Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку". Оскільки позивачеві на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , а тому він має право і на 1/3 частину земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, перехід права власності на його частку у майні до [PERSON] порушує його права як співвласника житлового будинку щодо користування земельною ділянкою на якій він розташований, а тому належним та окремим способом поновлення його порушених прав є визнання недійсним та скасування Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] . Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі №317/3945/15-ц (провадження 61-3486св19). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved