Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить Ѕ частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.12.1989 року за р.№ 3-1805. У даному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач - син позивача [PERSON] . Також відповідач не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі житлом не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сімї відповідачу не чинили. Місце знаходження [PERSON] позивачу не відомо, лише знає, що він виїхав до Росії. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується багато років без поважних причин. Таке становище порушує право позивача і не дає можливості отримати субсидію. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути без його присутності. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: згідно з договором купівлі-продажу частки житлового будинку від 29.12.1989 року за р.№-1805 позивачу [PERSON] належить 1/2 частки будинку [ADDRESS] (а.с. 7-8). [PERSON] зареєстрований у спірному будинку, що підтверджується відомостями з домової книги для прописки громадян, що проживають в домі [ADDRESS] та інформаційною довідкою з реєстру територіальної громади м. Харкова від 22.01.2019. Відповідно до акту 22.11.2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що дійсно [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року, тобто більше 5 років. Місце їх проживання невідоме. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишив, не проживає в будинку понад 5 років без поважних причин. Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, а також визнання відповідачем позову, в зв`язку з чим, суд задовольняє позов у повному обсязі. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved