Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно посилаючись на те, що 14 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 31188 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту 13 грудня 2012 року. Погашення кредиту та сплата відсотків повинні відбуватись в порядку та строки, які визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання за кредитним договором, відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу належний йому автомобіль. Однак відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01 березня 2011 року становить 104053 гривні 12 копійок. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 94704 гривні 98 копійок, сплачений судовий збір в сумі 947 гривень 05 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрати пов'язані з викликом відповідача в судове засідання в сумі 44 гривні 78 копійок, а всього 65816 гривень 81 копійку. В рахунок погашення зазначеної заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «SUBARU», модель «IMPREZA», який належить відповідачеві [PERSON]. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 14 грудня 2006 року був укладений кредитний договір № 98 А-73/2 (а.с.9-13). За даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 31188 доларів США. Надану суму кредиту відповідач [PERSON] повинен був повернути до 13 грудня 2012 року, а також сплачувати позивачу проценти за користування кредитом. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 15 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля марки «SUBARU», модель «IMPREZA», легковий хетчбек, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ-3 УДАІ в м. Києві 23 жовтня 2008 року за [PERSON] (а.с.21). Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах у розмірі 11874,19 доларів США. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. При цьому, суд вважає письмові доводи відповідача, які наявні у матеріалах справи, в частині заявленого позову, сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ст. 17 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, проценти та пеню в розмірі 94704 гривні 98 копійок. Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині звернення стягнення на заставлене майно, оскільки відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити сої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбаченого договором застави. При цьому, ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, одним з яких є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. З ст. 3 договору застави № 243/08 від 15.12.2008 року слідує, що звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п. 1.5 договору застави № 243/08 від 15.12.2008 року, за домовленістю сторін оціночна вартість предмету застави складає 251 000 грн. 00 коп. В свою чергу, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 44 гривні 78 копійок витрат пов'язаних з викликом відповідача в судове засідання, 947 гривень 05 копійок судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved