Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2015 року, укладеною між нею, як покупцем та відповідачами та іншими особами, як продавцями. У вказаній вище квартирі залишились зареєстрованими попередні власники квартири [PERSON] та [PERSON], які з реєстрації в вказаній вище квартирі не знялись і такі прохання позивача ігнорували. Враховуючи викладене позивач змушена була звернутись до суду з даним позов, в якому вона просить позбавити відповідачів права користування її жилою квартирою. В судове засідання сторони спору не з'явились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких також зазначили, що позов визнають. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, враховуючи таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, а в ч.1ст. 626 ЦК України\~зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Позивач [PERSON], як покупець з однієї сторони та [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як продавці з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується договором купівлі-продажу серія НАО 897465 від 28.09.2015, посвідченим нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за №1113. Того ж , 28.09.2015 зареєстровано право власності позивача на такий обєкт нерухомого майна (а.с.4-6а). Тобто, згідно положень п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] на зазначений обєкт нерухомого майна було припинено. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку визначені 150 ЖК Української СРС та ст. 383 ЦК України, відповідно до яких власника має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно інформації Могилів-Подільського РС УДМС України у Вінницькій області, відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~\~\~\~ При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним уповноваженим органом з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.\~\~\~\~ Зважаючи на зміст положень вказаних вище норм права, а також встановлені обставини, зокрема те, що позивач придбала, а відповідачі відчужили вказаний вище обєкт нерухомого майна, однак не скасували свою реєстрацію за вказаною адресою суд, вирішуючи спір за наявними у справі доказами, приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку для усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання припиненим права відповідачів на користування спірним майном. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved