Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 19131,86 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Дікергофф Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 294001\\4002\\0000053, відповідно до якого був застрахований автомобіль «Рено» д.н. [NUMBER]. 16.09.2015 р. об 11 год. 10 хв в м.Києві на вул.Протасів яр відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Хюндай» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі. Позивач посилається на те, що зазначена подія була визнана страховим випадком, в зв»язку з чим СК «Уніка» на підставі умов Договору страхування провела розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснила страхову виплату в розмірі 19131,86 гривень. Посилаючись на положення ст.ст. 993, 1187, 1188 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди, в порядку регресу витрати, понесені в зв»язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Рено». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що в зв»язку з виплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого з вини відповідача автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER] на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, СК «Уніка» в порядку регресу набула право на пред»явлення вимоги до особи, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування шкоди пов»язаної з виплатою страхового відшкодування. Зазначене право є абсолютним і позивач бажає отримати відшкодування саме від відповідача, яка в подальшому не позбавлений можливості звернутись до Страхової компанії, де вона вважає була застрахована її цивільно-правова відповідальність, з вимогою про виплату зазначених сум. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи його не обґрунтованим, та, посилаючись на те, що її цивільно-правова відповідальність на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована та їй не було відомо про не чинність полісу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Дікергофф Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 294001\\4002\\0000053, відповідно до якого був застрахований автомобіль «Рено» д.н. [NUMBER]. 16.09.2015 р. об 11 год. 10 хв в м.Києві на вул.Протасів яр відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Хюндай» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 10.12.2015 р. Тобто, наявність вини [PERSON] у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди на підставі положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Як вбачається з матеріалів справи, власник автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER] звернувся до СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Страхового акту № 00176552 від 05.11.2015 р. сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті власнику пошкодженого транспортного засобу «Рено» д.н. [NUMBER] становить 19131,86 гривні. Страхове відшкодування у зазначеному розмірі було сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу 09.11.2015 р., що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз»яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Як зазначила відповідач її цивільно-правова відповідальність, як власника транспортного засобу, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, а тому позивач мав би звернутись з вимогами до Страхової компанії або МТСБУ. Суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позову виходить з того, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Саме потерпілому належить право вибору способу здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або з пред»явлення вимоги до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність із вимогою про виплату страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України при розгляді справи № 6-2808 цс15 від 20.01.2016 р. і відповідно до положень ст..360-7 ЦПК України вони повинні враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Позивач набув право вимоги до заподіювача шкоди в порядку суброгації на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного з власником пошкодженого транспортного засобу «Рено». Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у справі, понесені при зверненні до суду.

Outcome: approved