Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення майна обумовленого договором позики та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на початку 2017 року до неї звернулася сусідка [PERSON] з проханням надати їй у борг 65000,00 грн., які їй необхідні були для лікування її чоловіка [PERSON] . Позивач зазначила, що вона погодилася і надала відповідачу у борг вказані кошти. [PERSON] отримала грошові кошти та між ними було укладено договір позички у якому відповідач зазначила, що у разі відсутності коштів для повернення позички вона зобов`язується передати у власність позивача житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . За умовами договору позики [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти не пізніше 30.05.2019 року, але по закінченню строку повернення боргу [PERSON] борг не повернула. Позивач вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернення суми боргу, але відповідач пояснила, що через відсутність грошових коштів вона не має можливості цього зробити. Чоловік відповідача [PERSON] помер [INFO] , і вона, як сусідка допомагала [PERSON] проводити його поховання, крім того, вона доглядає за [PERSON] , яка через свій похилий вік не може самотужки забезпечити свої життєві потреби. Крім того, позивач вказує, що на даний час між ними досягнуто домовленості про подальше проживання [PERSON] у вказаному будинку, та про те, що вона у подальшому доглядатиме її та допомагатиме по господарству. Право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 180470676 від 10.09.2019 року. Позивач вважає, що оскільки у відповідача відсутні грошові кошти для повернення боргу, що було передбачено п. 1 договору позики то вона повинна передати їй у власність майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , що було передбачено п.2 договору позички від 20.03.2017 року, а також земельну ділянку на якій він розташований. Позивач просить суд зобов`язати [PERSON] передати їй [PERSON] майно, яке обумовлено договором позики від 20.03.2017 року, а саме: житловий будинок розташований по [ADDRESS] , визнати за нею - [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме: літ. А - житловий будинок загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м; літ. а прибудова; літ. Б літня кухня; літ. б прибудова; під літ. Б погріб; літ. В гараж; літ. Г літній душ; літ. Д сарай; літ. Е сарай; літ. Ж вбиральня; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 водопровід; І вимощення, що розташований по [ADDRESS] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,15 га., розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 6521255100:01:076:0001, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1158 виданого 21.10.2019 року. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.03.2017 року позивач [PERSON] надала позику відповідачу [PERSON] у розмірі 65000.00 гривень, про що було складено договір позики грошових коштів від 20.03.2017 року. За умовами даного договору Позивач надає [PERSON] позику у розмірі 65000.00 гривень, а Відповідач зобов`язалася у строк до 30.05.2019 року повернути Позивачу вказані кошти. Також даним договором передбачено, що у разі неповернення позики у вказаний строк Відповідач зобов`язується передати Позивачу у власність майно, а саме: житловий будинок розташований по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 180470676 від 10.09.2019 року. Вищевказаним договором позики також підтверджується, що 20.03.2017 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 65000.00 гривень, згідно договору позики від 20.03.2019 року і з цього слідує, що позивач виконала своє зобов`язання про надання позики. Таким чином, між сторонами був укладений договір позики, де Позивач передала Відповідачу грошові кошти, що підтверджується вищевказаним договором, а тому договір позики між сторонами є укладеним відповідно до ст. 1046 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідач в установлений строк не повернула Позивачу кошти, а тому відповідно до ст.ст. 526, 629, 1046 ЦК України повинна сплатити Позивачу грошові кошти у розмірі 65000.00 гривень, або передати у власність Позивача майно, яке передбачено договором позики від 20.03.2017 року, так як зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і договір є обов`язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги, що Позивачем виконані усі істотні умови договору позики, але Відповідач не має змоги виконати своє зобов`язання по поверненню суми позики, суд приходить до висновку, що оскільки у Відповідача відсутні кошти для виконання свого зобов`язання по поверненню позики у сумі 65000.00 гривень то [PERSON] повинна передати у власність [PERSON] майно, а саме: житловий будинок розташований по [ADDRESS] , який згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами складається з : літ. А - житловий будинок загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м; літ. а прибудова; літ. Б літня кухня; літ. б прибудова; під літ. Б погріб; літ. В гараж; літ. Г літній душ; літ. Д сарай; літ. Е сарай; літ. Ж вбиральня; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 водопровід; І вимощення, що було передбачено договором позики від 20.03.2017 року, крім того, відповідач позов визнала. Відповідно до ст. 328 ЦК України суб`єкти права власності набувають право власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Крім того, статтею 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га. у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а), яку призначено для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 6521255100:01:076:0001 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 185526756 від 21.10.2019 року, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 526, 629, 1046 ЦК України,

Outcome: approved