Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , залишилося спадкове майно, яке складається із частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] з 2015 року перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON] , 2017 року народження, а з 13.07.2019 року у зареєстрованому шлюбі, та проживала разом з ним та дитиною у належній позивачці квартирі за адресою: [ADDRESS] по день його смерті. З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено, оскільки заява про прийняття спадщини у встановлений законом строк від неї не надходила. Просить суд встановити факт її постійного проживання із [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини, а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що [PERSON] проживав у сусідньому будинку в квартирі брата. З позивачкою став жити з 2018 року після того, як брат продав квартиру. Факт проживання підтвердити не може, чи проживав [PERSON] з позивачкою, не знає. Позов не визнає, так як у ньому багато неточностей. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачка перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). 13.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] . Покровським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер. Причина смерті: навмисне самоушкодження шляхом повішання, місце смерті: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.04.2020 року, довідкою про причини смерті від 26.04.2020 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 927 від 28.04.2020 року (а.с. 12, 14, 15). [PERSON] проживав разом з позивачкою за адресою її місця реєстрації та проживання: [ADDRESS] з 01.01.2015 року (а.с. 17). Свідок [PERSON] пояснила, що позивач проживала разом із померлим [PERSON] з січня 2015 року, вели спільне господарство, потім у них народився син і у 2019 році позивачка та [PERSON] офіційно оформили свої шлюбні відносини. Коли [PERSON] помер, саме позивачка здійснювала його поховання. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживав з позивачкою у шлюбі з 2019 року, вели спільне господарство, але відповідач фактично не працював, жили на соціальну допомогу, яка надавалася на дитину, позивач оформляла кредит. [PERSON] у квартирі позивачки проживав без реєстрації. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із частки квартири [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його малолітній син [PERSON] , також із заявою про прийняття спадщини звернувся батько померлого - [PERSON] . Відповідно до довідки, виданою Коробківською сільською радою Каховського району Херсонської області 20.10.2020 року, померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-59). З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено, оскільки заява про прийняття спадщини у встановлений законом строк від неї не надходила та відсутні докази прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 9, 54 ). Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч.ч.1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наведені вище докази та показання свідків підтверджують той факт, що [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] на момент його смерті за місцем проживання та реєстрації позивачки за адресою: [ADDRESS] , але факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання позивачки зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Жодних належних та допустимих доказів на спростування доводів позивачки відповідачем не надано. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи доводи позивачки знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що позовна заява є обгрунованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved