Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що тривалий час працював у вугільній промисловості з повним робочим днем на підземних роботах. Під час його роботи на шахті Ім. С. Тюленіна в/о «Краснодонвугілля» за професією ГРОЗ при виконанні трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, за фактом якого був складений акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року. У 2013 році позивач звернувся до відповідача з питання оформлення страхової справи та прийняття вказаного акту про нещасний випадок. Однак, 26.12.2013 року отримав відмову, оскільки акт не містить дати затвердження, розшифровка підпису, підпису члена комісії з розслідування нещасного випадку, діагнозу згідно листка непрацездатності або довідки лікувального закладу. Шахта Ім. С. Тюленіна на даний час ліквідована. У зв'язку з наведеним позивач просить суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався 12.01.1993 року, визнати акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року легітимним та зобов'язати відповідача прийняти до подальшого провадження та оформлення страхових виплат від нещасних випадків на виробництві. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, якою підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача за довіреністю Гребенар О.В. надав заперечення проти позову [PERSON], у яких зазначив, що позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні, оскільки при складанні акту форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року були допущені помилки. Представник третьої особи Державного підприємства «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» ДП «ОД Луганськвуглереструктуризація» у судове засіданні не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] з 23.08.1976 року по 21.02.2001 року працював у вугільній промисловості, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с. 6-10). Під час його роботи на шахта ім. Сергія Тюленіна 12.01.1993 року був складений акт форми Н-1 № 1 про нещасний випадок на виробництві (а.с. 11-12, 22-23). В акті зазначено, що нещасний випадок стався за таких обставин: при веденні робіт в забої західного конвеєрного ходку пласта К4 по бурінню шпурів, з покрівлі впав шматок породи та травмував голову з лівого боку (п. 11). Оскільки на даний час шахта ім. Сергія Тюленіна ліквідована, цей акт зберігається в архіві Свердловської дирекції по ліквідації шахт ДП «ОД Луганськвуглереструктуризація», що підтверджується листом дирекції (а.с. 21). Згідно листа КУ «Центральна міська лікарня» від 21.10.2013 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейротравматичному відділенні з приводу виробничої травми з 12.01.1993 року по 08.02.1993 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забиті рани голови (а.с. 5). У грудні 2013 року позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і профзахворювання України в м. Краснодоні Луганської області (надалі - Відділення Фонду) з заявою, якою просив перевірити акт форми Н-1 акт № 1 від 12.01.1993 року на відповідність Положенню про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві від 17.08.1989 року № 8-12. Листом - відповіддю відповідача від 31.12.2013 року № 4486 позивачу було повідомлено, що акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року не відповідає зазначеному Положенню, а саме: відсутні дата затвердження, розшифровка підпису, підпис члена комісії з розслідування нещасного випадку, діагноз згідно листка непрацездатності або довідки лікувального закладу (а.с. 4). Відповідно до п. 13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, обстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, з'ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку ( далі - Порядок). У судовому порядку факт нещасного випадку встановлюється лише у разі ліквідації підприємства-роботодавця (ч. 2 п. 26 Порядку). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За положеннями ст. 14 Закону України від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (надалі - Закон N 1105-XIV), нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону N 1105-XIV, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. За правилами статті 37 цього Закону N 1105-XIV, Фонд може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: навмисні дії потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем або потерпілим Фонду соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку; якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом. Пунктом 3.1. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого 27.04.2007 року Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань №24 встановлено, що для призначення щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються: заява потерпілого про призначення страхових виплат; Акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок); Акт (спеціального) розслідування нещасного випадку, що стався за формою Н-5 (якщо такий складався); висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про середню заробітну плату; копія трудової книжки. Так, встановлено, що підприємство, на якому був складений акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року, тобто, шахта ім. Сергія Тюленіна, ліквідоване, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а.с. 8) та не заперечувалося сторонами. За таких обставин, факт нещасного випадку у даному випадку підлягає встановленню у судовому порядку. Відділення фонду свою відмову у прийнятті акту форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року обґрунтовано тим, що він не відповідає Положенню про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві від 17.08.1989 року № 8-12, а саме: відсутні дата затвердження, розшифровка підпису, підпис члена комісії з розслідування нещасного випадку, діагноз згідно листка непрацездатності або довідки лікувального закладу. Однак, вищезазначена причина відмови Відділення Фонду у прийнятті акту знаходиться поза межами виключного переліку підстав для відмови у страхових виплатах, закріпленого у статті 37 Закону N 1105-XIV. Такі недоліки, які до того ж були допущені не за вини позивача, не можуть бути підставою для відмови у страхових виплатах, на які позивач має право відпоідно до норм Закону N 1105-XIV. Крім того, відповідно до п. 1.5 Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦРПС і Держпроматомнагляду СРСР від 17.08.1989 року № 8-12 (далі - Положення), відповідальність за правильне і своєчасне розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, складання актів форми Н-1, розробку та реалізацію заходів щодо усунення причин нещасного випадку несе керівник підприємства (структурного підрозділу). Представником відповідача не заперечувався факт нещасного випадку на виробництві, який стався з позивачем 12.01.1993 року на шахті ім. Сергія Тюленіна, а також, той факт, що акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року був складений саме внаслідок цього нещасного випадку. Слід також звернути увагу, що згідно з п. 1.4 Положення, нещасний випадок на виробництві, що викликав у працівника втрату працездатності не менше одного дня чи необхідність його переведення на іншу роботу на один день і більше відповідно до медичного висновку, оформляється актом форми Н-1. Як вже було зазначено вище, згідно листа КУ «Центральна міська лікарня» від 21.10.2013 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейротравматичному відділенні з приводу виробничої травми з 12.01.1993 року по 08.02.1993 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забиті рани голови, що збігається з відомостями, зазначеними в акті від 12.01.1993 року. На підставі наведеного, ураховуючи, що у справі є належні та допустимі докази того, що 12.01.1993 року на шахті ім. Сергія Тюленіна з позивачем дійсно стався нещасний випадок, про який був складений акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року, з огляду на те, що підстави відмови відповідача у прийнятті акту є необґрунтованими, оскільки не передбачені статтею 37 Закону N 1105-XIV, а також, те, що встановлення факту нещасного випадку на виробництві необхідно позивачеві для отримання страхових виплат відповідно до Закону N 1105-XIV, суд вважає за можливе задовольнити даний позов у повному обсязі, встановлення факту нещасного випадку на виробництві, який стався 12.01.1993 року, визнати акт форми Н-1 № 1 від 12.01.1993 року легітимним та зобов'язати відповідача прийняти його до подальшого провадження та оформлення страхових виплат від нещасних випадків на виробництві.

Outcome: approved