Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, в якому просить суд припинити право власності [PERSON] на будівельні матеріали, які були використані для будівництва житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], на суму 65747,00 гривень; стягнути з [PERSON] на його користь 65747,00 гривень вартості будівельних матеріалів, які були використані для будівництва вказаного житлового будинку; визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали, які були використані для будівництва житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], на суму 131494,00 гривні. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 1998 року він з відповідачкою знаходився у шлюбі під час якого, 16.07.1999 року ними було придбано незавершений будівництвом житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. У відповідності до висновку судово-технічної експертизи його готовність складає 77%, а вартість будівельних матеріалів складає 131494,00 гривні. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.09.2009 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2009 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - скасовано частково, в частині визнання будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і в частині визнання за [PERSON] права власності на будівельні матеріали на суму 65747,00 гривень, використані при будівництві будинку по [ADDRESS] та ухвалено нове рішення в цій частині, яким відмовлено в задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує повністю (а.с.24). Відповідачка надала до суду заяву про визнання уточнених позовних вимог позивача в якій також просила суд розглянути справу без її участі (а.с.25). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі з 1998 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 10.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 10.08.2005 року ВРАЦС Біляївського районного управління юстиції Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів №233 (а.с.8). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2009 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя було задоволено частково. Визнано будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на будівельні матеріали на суму 65747,00 гривень, використані при будівництві будинку по [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на будівельні матеріали на суму 65747,00 гривень, використані при будівництві будинку по [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 2707,47 гривень. В іншій частині позову відмовлено. Із вказаного рішення вбачається, що судом було встановлено, що 07.11.1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Згідно договору купівлі-продажу від 16.07.1999 року [PERSON] придбала у [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Також судом було встановлено, що згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 06.12.2007 року, готовність житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], складає 77%, вартість витрачених будівельних матеріалів складає 131494,00 гривні (а.с.11). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.09.2009 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2009 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя скасовано частково, в частині визнання будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і в частині визнання за [PERSON] права власності на будівельні матеріали на суму 65747,00 гривень, використані при будівництві будинку по [ADDRESS] та ухвалено нове рішення в цій частині, яким відмовлено в задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.9-10). Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 3 статті 331 ЦК України встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Також, статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз'яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації. Частиною 4 статті 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. За наведених обставин суд, з врахуванням згоди сторін щодо суті спору, приходить до висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] та ухвалення відповідного рішення. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved