Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 30 квітня 1999 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2007 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі ? частини від всіх доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також, Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2012 року з нього ж стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки у розмірі ? частини від всіх доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На теперішній час в нього дуже сильно захворів батько, він не може самостійно пересуватись та потребує постійного догляду, дорогих медикаментів, що ставить його у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить розмір стягуваних із нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] змінити з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; та на утримання доньки [PERSON] змінити з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні надавав письмові заперечення проти позову, проте в подальшому визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2007 року (а.с.6) з відповідача [PERSON], [INFO], який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, працюючого у відділенні ДАІ м. Кривого Рогу на посаді інспектора державної патрульної служби, проживаючого в [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на користь матері дитини [PERSON], проживаючої в [INFO], до повноліття дитини, починаючи стягнення з 21 листопада 2007 року. Крім того, згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2012 року (а.с. 7), було вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] - [INFO], інд. код [NUMBER], \~який працює \~інспектором \~ДПС УДАІ ГУМВС в Дніпропетровській області,\~мешкає: місто Кривий Ріг, вулиця Леніна 20/18, на користь матері дитини [PERSON] - [INFO], що мешкає: місто \~Кривий Ріг, вулиця Харитонова 1а \~кімната 203, аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] \~у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття, починаючи стягнення з \~25.10.2011 \~року. Зі змісту вказаних рішень вбачається, що відповідач працював на момент прийняття судом рішень інспектором \~ДПС УДАІ ГУМВС в Дніпропетровській області. Проте, в судовому засіданні позивач зазначив, що не працює на теперішній час. Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2754 (а.с. 10) [PERSON], [INFO], який, як встановлено в судовому засіданні та не заперечується представником відповідача, є батьком позивача, має діагноз атеротромботичний інфаркт головного мозку в басейні ЛСМА, правостороння гемиплегія, моторна афазія. Також встановлено, що хворий потребує постійного догляду та довгострокового приймання коштовних ліків, а позивач безпосередньо надає йому таку допомогу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач маючи постійне джерело доходу, надає матеріальну допомогу на лікування свого батька [PERSON], тобто змінилося матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу(далі - СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища платника аліментів, він може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. На підставі наведеного, виходячи з принципів розумності та справедливості та враховуючи вищенаведені обставини, матеріальний стан сторін, та визнання заявлених вимог представником відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та зменшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей, з 1/4 на 1/6 частину його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір, може реалізувати належним чином обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.\~\~ Також, пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved