Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів стягнутих з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частки усіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на тверду грошову суму у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що у травні 2009 року шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені. Від вказаного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2009 року з відповідача на користь позивачки були стягнені аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/6 частини усіх його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, враховуючи інфляційну складову, та розмір прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини одинадцятирічного віку, який більш ніж у чотири рази перевищує розмір аліментів стягнутих з відповідача, просить суд змінити розмір стягнутих аліментів, та в подальшому стягувати аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи у звязку із неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 2-3723/09р. від 23.06.2009 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (шлюбне прізвище Д'якова) стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.4/. На підставі вищевказаного рішення суду був виданий виконавчий лист. Відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання малолітньої дитини з великою затримкою, жодної іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, немає. Частинами 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України (в ред. від 08.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Вищенаведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в частці від доходів відповідача, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік»\~з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., а передбачений\~ст. 182 ч. 2 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки дійсно розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивачки є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не відповідає вимогам закону, і крім того, у зв'язку з ростом цін на харчування та одяг, комунальні послуги, тощо у позивачки значно погіршився матеріальний стану. Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Суд вважає,\~що з\~урахуванням фактичних\~обставин справи\~та виходячи\~з закріплених\~ч.\~9\~ст.\~7\~СК України\~принципів справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідності моральним\~засадам суспільства,\~розмір стягуваних\~аліментів підлягає\~зміні з\~ 1/6\~частини всіх\~видів заробітку\~відповідача,\~але не\~менше ніж\~30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку на\~ тверду\~грошову суму\~у розмірі\~2000\~гривень щомісячно,\~до досягнення\~дитиною повноліття. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі саме з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подачі позовної заяви до суду, як того просить позивач. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved