Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно № 5433618 від 06.08.2007 щодо нерухомого майна належного їй та зареєстрованого Кременецькою державною нотаріальною конторою. Позивачка посилається на те, що вона звернулась до приватного нотаріуса для отримання дубліката документів, що посвідчують право власності на ѕ частки в квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної часткової власності, для її відчуження. Нотаріусом позивачку повідомлено, про те, що вказану нотаріальну дію неможливо вчинити в зв`язку з тим, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження № 2105159, заборона на нерухоме майно, який був накладений з реєстрі Феміда 20 вересня 1990 року за повідомлення від 18.09.1990 Кременецької фабрики «Райдуга» та перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5433618, від 06.08.2007, реєстратор: Кременецька державна нотаріальна контора на фізичну особа [PERSON] .. На даний час позивачка не має будь-яких невиконаних зобов`язань перед Кременецькою фабрикою «Райдуга», яка ліквідована 14 листопада 2006 року та не має правонаступників. Отримати документи у Кременецького товариства з обмеженою відповідальністю «Райдуга» щодо підстав виникнення обтяження, заборони на нерухоме майно, та його скасування на даний час немає можливості, оскільки товариство припинило своє існування в зв`язку з ліквідацією без правонаступників. Враховуючи вимоги ст. 609 ЦК України зобов`язання боржників ТОВ «Райдуга» припинено 23.11.2006, коли проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи. Обтяження на нерухоме майно залишилось протягом тривалого часу формально та перешкоджає вільному розпорядженні власністю, порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому [PERSON] просить скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно № 5433618 від 06.08.2007 щодо нерухомого майна належного їй та зареєстрованого Кременецькою державною нотаріальною конторою. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання завідувач Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук В.П. не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 259368348 від 01.06.2021 слідує, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 06.08.2007 року за № 5433618 про зареєстроване обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно [PERSON] , реєстратор: Кременецька державна нотаріальна контора. Згідно відповіді приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. за № 34/01-16 від 19.11.2021, [PERSON] відмовлено у відчуженні (даруванні) належної їй частини квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим , що у Державному реєстрі речових прав є запис № 54721-22 (обтяження № 2105159 ) заборона на нерухоме майно, який був накладений в реєстрі Феміда 20 вересня 1990 року за повідомлення від 18 вересня 1990 року Кременецької фабрики "Райдуга", та перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 5433618 від 06 серпня 2007 року, реєстратор: Кременецька державна нотаріальна контора на фізичну особу [PERSON] . Із ухвали Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2006 (справа №11/Б-659) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2021 року слідує, що товариство з обмеженою відповідальністю «Райдуга» ( м. Кременець вул. С.Петлюри, 4 Тернопільської області) з 14 листопада 2006 року ліквідовано та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено. Згідно повідомлення начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за № 21058 від 23.06.2021, станом на 23.06.2021 на виконанні у відділі не перебуває виконавчих документів про накладення заборони на належне [PERSON] нерухоме майно. З інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 259366741 від 01.06.2021 та за № 260629492 від 09.06.2021 слідує, що [PERSON] є власником ѕ квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», Нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження : за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.. Згідно з п.п. 5.1 п.5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. На теперішній час відсутні будь-які визначені законом підстави для заборони відчуження майна, що належить позивачці. Безпідставний арешт на майно, яке належить позивачці обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved