Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 2180,02 грн. 18.09.2017 року позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат змінивши суму до 3031,00 грн. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку- [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 11.05.2011. Дитина проживає разом з матірю, матеріальної допомоги батько дитини не надає. Дитина хворіє цукровим діабетом першого типу тяжкої форми. Для підтримки задовільненого стану дитини необхідно проходити курс лікування один раз у півроку. Для перевірки сахару у крові дитини 20.10.2016 року були призначенні аналізи та медикаментозне лікування. Дитина проходила курс лікування з 13.06.2017 року по 30.06.2017 року в інституті охорони здоров*я дітей та підлітків АМК України. Позивачем на лікування дитини було витрачено без продуктів харчування сума у розмірі 6062,00 грн. Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, тому суд розглядає справу у відсутності сторін, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між сторонами шлюб розірвано 11.05.2011. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Такі обставини знайшли підтвердження в копії рішення суду та копії свідоцтва про народження (а.с.6,7). Відповідно до довідки від 14.03.2013 року дитина - [PERSON], [INFO] є інвалідом (а.с.6). Відповідно до виписки з інститута ОЗ дітей та підлітків АМН України від 30.05.2017 року дитина [PERSON] проходила курс лікування (а.с.24 ). Дитина потребує особливого догляду, оскільки постійно хворіє, що підтверджується чеками на придбання ліків. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно положень ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, ураховуючи норми ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст. 8 Сімейного кодексу України суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів та в частині стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки, є обґрунтованими і підтвердженими належними доказами, а тому задовольняє позов в в повному обсязі.

Outcome: approved