Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування пред'явлених вимог позивач зазначив, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.04.2016 року з нього стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітну (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти він сплачує, але [PERSON] використовує їх не за цільовим призначенням. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з ним і перебуває на його повному утриманні. Разом з тим стягнення згаданих аліментів не припинено. Відповідач усвідомлює, що дитина перебуває на її утриманні, однак продовжує використовувати отримані аліменти не на утримання дитини. Просив припинити стягнення аліментів. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та про причини її неявки до суду не надійшли. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.04.2016 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітну (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Як вбачається з довідки Диспансерного психоневрологічного відділення Ніжинського лікувально-профілактичного закладу "Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького" № 842 від 22.06.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в лікаря-психіатра з приводу шизофренії, конфліктна, постійно свариться з чоловіком, не займається вихованням неповнолітнього сина, вдома не утримується, блукає невідомо де, від підтримуючого лікування категорично відмовляється Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 130 від 26.04.2018 року визначено постійне місце проживання неповнолітнього [PERSON],\~[INFO] з\~батьком -\~ [PERSON]\~(а.с.28). Отже юридичною підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача було те, що неповнолітня дитина після розлучення батьків залишилася проживати з матір'ю. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін фактично проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, що підтверджено матеріалами справи. В силу ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, мають використовуватись за цільовим призначенням. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Тобто, аліменти на дитину підлягають сплаті тому з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу положень ст. ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Отже проживання неповнолітнього сина сторін, з батьком та хвороба відповідача є обставинами, що мають істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, оскільки в даний час він самостійно (без участі відповідача) утримує та виховує сина. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України зважаючи на задоволення позовних вимог [PERSON], з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved