Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05.07.2003 року. Від подружнього життя у них народився син - 2003 року народження. Повідомив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб, сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, проживає з іншими чоловіками, влаштовує сварки, на момент звернення до суду, почали жити окремо, перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу втратило сенс. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Від відповідача заперечень на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 05.07.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області (актовий запис № 35), що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). У сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюб, сім'ю, нехтування відповідачем сімейними цінностями, влаштовування сварок та проживання з іншими чоловіками, роздільне проживання та відсутність спільного господарства, втрата сенсу у збереженні шлюбу. Судом сторонам не надавався строк на примирення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити частково. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що відповідач не заявляла вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved