Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської Ради, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В позові\~ зазначають, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності в рівних долях (по 1/3 частині) належить громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира була приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На теперішній час окрім власників квартири, за цією адресою також зареєстрована, однак не проживає, - [PERSON], [INFO], яка є донькою [PERSON] та сестрою [PERSON]. Відповідачка [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2007 року, мешкає в Польші, жодних звязків з родичами не підтримує, її точне місцезнаходження позивачам невідоме. Зазначений факт підтверджують актом складеним сусідами позивачів. В позові зазначено, що реєстрація [PERSON] в квартирі має формальний характер, але порушує права позивачів та сумісних власників, щодо вільного розпорядження власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території за особу, яка не проживає в квартирі. Разом з тим, відповідачка залишається зареєстрованою у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права власників. Посилаючись на вказані обставини позивач просять суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справу за його відсутності наполягав на задоволенні позову. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали вказали, що реєстрація [PERSON] понад 11 років без її фактичного там проживання порушує права власників та повинна бути припинена. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Третя особа [PERSON] до суду не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник третьої особи департаменту реєстраційних послуг ЗМР надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, є обґрунтованим письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права\~ користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник\~ може\~ вимагати\~ усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з\~ позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Як вбачається з долучених матеріалів квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності в рівних долях (по 1/3 частині) належить громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. про що свідчить свідоцтво про право власності № 21778 від 05.10.2007 року видане Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Згідно наданої на запит суду відповіді, щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки [PERSON], [INFO], встановлено, що остання зареєстрована за адресою [INFO]. Згідно акту що складено в присутності сусідів позивачів, а саме: [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], відповідачка [PERSON] не проживає та взагалі зявляється за місцем своєї реєстрації з 2007 року. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] які надавши аналогічні одне одній пояснення показали суду, що є сусідами позивачів, знають, що у квартирі [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON], його донька [PERSON] та онука, [PERSON]. Свідки повідомили суду, що донька [PERSON] за вищезазначеною адресою не мешкає, останній раз зустрічали відповідачку яка на даний момент постійно мешкає за межами України декілька років тому. Як відомо свідкам позивачі не перешкоджали відповідачці користуватись спірним житлом та остання на нього не претендує. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між\~ ним і власником житла або законом. Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). На запит суду Державною прикордонною службою України надано інформацію про перетинання відповідачкою, громадянкою України, [PERSON] державного кордону, а саме: 07.08.2016 року виїзд, 24.12.2016 року вїзд; 08.04.2017 року - виїзд, 23.12.2017 року вїзд; 08.01.2018 року виїзд. Таким чином зміст вказаної відповіді підтверджує факти викладені в позовній заяві та покази свідків. З досліджених доказів, судом встановлено, що відповідачка відсутня в зазначеному приміщенні більше року без поважних причин, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідачка проживала, як член сім'ї власників житла. Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності [PERSON], понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджено квитанцією наявною в матеріалах справи.

Outcome: approved