Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 33631,38 грн., яка складається з: 19096,07 грн - основний борг (тіло кредиту), 7914,34 грн. - заборгованість за процентами, 6,00 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 5590,89 грн.- інфляційне збільшення заборгованості, 1024,08 грн.- три проценти річних від суми заборгованості. Також просять стягнути судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Обгрунтовують вимоги тим, що 16 грудня 2013 року між АТ "Ощадбанк" та відповідачем був укладений договір № 13232/02-ДК про про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Позивачем всі зобов`язання за Договором (в редакції Додаткового договору №1) були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 12700, 00 грн. з відсотковою ставкою 24,00% річних на строк дії картки. Відповідно до п.п.4.4 Договору відповідач зобов`язаний був щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа наступного за звітним або на початку операціного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно Договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує у зв`язку з чим має заборгованість 33631,38 грн. Ухвалою суду відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують, на позові наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячі з наступного. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 грудня 2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 3232/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск надання платіжної картки (далі - Договір). На підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір № 1 до договору відповідно до п 1.1.4 якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 19100,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, далі Додатковий договір №1). Відповідно до п.4.3 Додаткового договору №1 сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній Правилами. Відповідно до п.4.4 Додаткового договору №1 клієнт відповідач зобов`язаний був щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа наступного за звітним або на початку операціного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно Договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, відповідач отримав кредитні кошти, але не виконував належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у зв`язку з чим, станом на 28 лютого 2019 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 33631,38 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 19096,07 грн., заборгованість за процентами - 7914,34 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування - 6,00 грн. У відповідності до вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у строк, встановлений у договорі. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Як вбачається з роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року п. 18, за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15). Як вбачається зі звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом нараховані відповідачу інфляційні витрати за кредитом в сумі 5590,89грн. та 3% річних в сумі 1024,08 грн. Суд приходить до висновку, оскільки відповідачем [PERSON] прострочено виконання грошового зобов`язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості. Тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 33631,38 грн. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 1921,00 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved