Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу, посилаючись на те, що 16.05.2014 року він уклав з відповідачем договір, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] 01.03.2014 року товар (тюльпани) на суму 70 000 тисяч гривень, яка повинна була розрахуватись за нього по першій вимозі після продажу товару, на підтвердження чого була написана письмова розписка. У зв'язку з тим, що відповідач у визначені в договорах строки борг не повернула та добровільно повертати його відмовляється, позивач вимушений захищати своє порушене право в судовому порядку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов та стягнути борг з відповідача на його користь за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу. Відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами справи, відомостей про поважність причин своєї неявки суду не надала. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що 16 травня 2014 року сторони по справі - позивач ФОП [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір купівлі-продажу товару, у відповідності до якого позивач передав відповідачу 01.03.2014 року товар (тюльпани) на суму 70 000 грн., яка повинна була розрахуватись за нього по першій вимозі після продажу товару. Факт укладення договору та факт отримання товару підтверджується розпискою. Ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Так, в порушення ст. 655 ЦК України відповідач (покупець) не сплатив за поставлений товар (тюльпани) 70 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України попушенням зоьбовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідач зобов"язаний сплатити на користь позивача три проценти річних від простроченої суми (70 000 грн.) в розмірі 1064 грн. 38 коп. згідно його розрахунку. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 70 000 грн. (сімдесят тисяч гривень), 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 064 грн. 38 коп. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 38 копійок), а всього - 71 064 грн. 38 коп. (сімдесят одна тисяча шістдесят чотири гривні 38 копійок). Також відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, які підтвердженні документально, а саме відповідними платіжними квитанціями.

Outcome: approved