Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області з вимогою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями. Позов обґрунтували тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в обсяг спадкового майна входить частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, який відноситься до суспільної групи „колгоспний двір", у зв'язку із чим [PERSON] звернувся до Бахмацької державної нотаріальної контори та прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства. Інша ? вказаного будинку належить позивачу [PERSON], як члену колгоспного двору, а враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивачі не можуть оформити право власності на вказане будинковолодіння. У судове засідання позивачі не з'явилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника, позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10-а) [PERSON] помер [INFO]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем залишився онук померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 12 січня 2001 року (а.с.12). Позивач [PERSON], від спадщини після смерті [PERSON] відмовилася, що визнається сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України. Відповідно до довідки виконавчого комітету Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 165 від 24 квітня 2014 року (а.с.14) станом на 15 квітня 1991 року будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] відносилось до суспільної групи дворів колгоспного типу. В ньому були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON]., який помер [INFO] та його дружина [PERSON], 1937 року народження. Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] (а.с.15-19), дане будинковолодіння збудоване у 1956- 2004 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 147 416 гривень. [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 15 січня 2014 року № 879/02-14 (а.с21) та листом Реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області від 05 травня 2014 року (а.с.23) З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі ЦК УРСР), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Враховуючи, що позивач [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану частину будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, члену колгоспного двору [PERSON] належить 1/2 частина даного домоволодіння, право власності на яку необхідно визнати за нею. Спір про право власності на зазначений жилий будинок з надвірними будівлями підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved