Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,8362 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], мотивуючи тим що він являється спадкоємцем за законом після смерті матері, і звернувся до Овруцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. Сторони у підготовче судове засідання не з'явились, але надіслали заяви з проханням судове засіданні проводити у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 1,8362 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів Житомирської області (а.с.11 ). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, так як ним після смерті матері у липні-серпні місяці проводив поточний ремонт спадкового житлового будинку, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Листвинської сільської ради від 24.10.2017 року №1445 (а.с.9). Позивач є сином [PERSON] і являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією архівної довідки від 16.11.2017 року №Б/3569 виданої Державним архівом Житомирської області, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.7-8).. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.12.2017 року №2197/02-31 вбачається, що [PERSON] фактично прийняв спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , так як ним після смерті матері у липні-серпні місяці проводив поточний ремонт спадкового житлового будинку, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку померлому був виданий 10 лютого 2003 року, не за життя, а після його смерті (а.с.10). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.12.2017 року за номером 107997568 на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. З повідомлення державного нотаріуса Овруцької ДНК від 02.01.2018 року за №14/01-16 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до ДНК не зверталися (а.с.17). Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і її право на земельну ділянку, правовстановлюючі документи на які були видані після її смерті. Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набув право власності на спадкове майно (земельну ділянку), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року. Відповідно довідки про вартість сільськогосподарських угідь виданої 19.12.2017 року Відділом у Овруцькому районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області загальна вартість земельної ділянки становить 35665,97 грн. (а.с.12). Позивач сплатив судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved