Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом із наступних підстав : Прокуратурою Першотравневого району проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства, якою виявлено факт порушення земельного законодавства при отриманні безоплатно у власність земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови Мелекінської сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку. Так, перевіркою встановлено: Рішенням Мелекінської сільської ради від 29.07.2010 року № 5/36-2312, було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га гр. [PERSON] під будівництво індивідуального дачного будинку із земель житлової та громадської забудови в [ADDRESS]. Рішенням Мелекінської сільської ради від 29.10.2010 року № 5/38-2654, затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,06 га у [ADDRESS] гр. [PERSON] для індивідуального дачного будівництва та передачу її у власність. На підставі вищевказаного рішення Мелекінської сільської ради, [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташованої в [ADDRESS], серія ЯИ № 347889, який зареєстровано 09 грудня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних, актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011016600659. Рішення Мелекінської сільської ради № 5/36-2312 від 29.07.2010 року «Про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки» площею 0,06 га гр. [PERSON] для індивідуального дачного будівництва із земель житлової та громадської забудови в [ADDRESS], та рішення Мелекінської сільської ради від 29.10.2010 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки» площею 0,06 га у [ADDRESS] гр. [PERSON] для індивідуального дачного будівництва, безоплатно у приватну власність є незаконними, оскільки не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1, п. г, ч.2 ст. 61 Земельного кодексу України (на час прийняття рішення), «прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів». Частиною 1 ст. 90 Водного Кодексу України (на час прийняття рішення), передбачено, що «прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим водопостачанням і каналізацією». Згідно з планом відведення земельної ділянки, який розроблений проектною організацією, земельна ділянка, щодо якої розроблялися документи [PERSON] в [ADDRESS], знаходиться в 100 метровій водоохоронній смузі Азовського моря, в 30 метрах від урізу води. Рішення Мелекінської сільської ради від 29.07.2010 року № 5/36-2312 про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га гр. [PERSON] під будівництво індивідуального дачного будинку із земель житлової та громадської забудови в [ADDRESS] та рішення Мелекінської сільської ради від 29.10.2010 року № 5/38-2654 про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га у [ADDRESS] гр. [PERSON] для індивідуального дачного будівництва та передачу її у власність постановою Першотравневого районного суду від 23.10.2013 року визнанні протиправними, які у теперішній час набрало законної сили, скасовані рішенням сесії Мелекінської сільської ради від 18.04.2014 року № 6/30-1877. Згідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни набувають право власності на земельну ділянку за рішенням органів місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до вимог земельного законодавства та у зв'язку з тим, що рішення Мелекінської сільської ради, на підставі яких гр. [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташованої в [ADDRESS] Першотравневого району Донецької області, за рішенням суду скасовані, підлягає визнанню недійсним та скасуванню державний акт на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку 0,0600 га в [ADDRESS], серія ЯИ № 347889, зареєстрований 09 грудня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011016600659. Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду,та просить суд : 1. Державний акт на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташовану в [ADDRESS], серія ЯИ № 347889 ,зареєстрований 09.12.2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011016600659, визнати недійсним та скасувати; 2. Земельну ділянку площею 0,0600 га, розташовану в [ADDRESS], повернути до земель житлової та громадської забудови Мелекінської сільської ради. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,про підтримку позову та про заочний розгляд справи. Справу вирішено розглянути за відсутності позивача. Відповідач не з*явився у судове засідання,про слухання справи був повідомлений належним чином , але відповідач суд не повідомив про причини неявки у судове засідання та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Судова повістка з повідомленням та копіями відповідних документів , була надіслана відповідачу за місцем його реєстрації,яка отримана ним 01 липня 2014 року. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу вирішено розглянути заочно. Позовні вимоги підтверджуються:квитанцією про сплату судового збору/а.с.1/, постановою Першотравневого районного суду від 23.10.2013 року/а.с. 5-8/,ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2013 року/а.с. 9-11/, витягом з рішення Мелекінської сільської ради від 29.07.2010 року/а.с. 12/, рішенням Мелекінської сільської ради від 18.04.2014 року/а.с. 13-14/, рішенням Мелекінської сільської ради від 29.10.2010 року/а.с. 15/, державним актом на право власності на земельну ділянку/а.с. 16/. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 13 ЦК України ,цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЗК України: 1. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. 2. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. 3. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до ст. 116 ЗК України: 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 125 ЗК України: Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України: Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, з урахуванням у сукупності доказів .встановив,що р ішення Мелекінської сільської ради від 29.07.2010 року № 5/36-2312 про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га гр. [PERSON] під будівництво індивідуального дачного будинку із земель житлової та громадської забудови в [ADDRESS] та рішення Мелекінської сільської ради від 29.10.2010 року № 5/38-2654 про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га у [ADDRESS] гр. [PERSON] для індивідуального дачного будівництва та передачу її у власність,на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №347889 на ім.*я [PERSON], постановою Першотравневого районного суду від 23.10.2013 року визнанні протиправними, які у теперішній час набрало законної сили та скасовані рішенням сесії Мелекінської сільської ради від 18.04.2014 року № 6/30-1877. Таким чином, позивач довів перед судом належними та допустимими доказами свої позовні вимог. Суд, з урахуванням у сукупності усіх доказів,які були дослідженні у судовому засіданні,приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З відповідача на користь позивача треба стягнути судовий збір,який був сплачений позивачем при звернені до суду з позовом.

Outcome: approved