Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в якій вказує, що 14.06.2015 року померла її мати [PERSON], та вона є єдиним спадкоємцем після її смерті. Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами № 2 по вул. Калинівській у м. Чернівці, земельна ділянка на якій розташовано будинковолодіння. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання не надала оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га по вул. Калинівській, 2 у м. Чернівці. Представник, яка діє від імені та в інтересах позивача в судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду клопотання з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ № 018065 та витягу із державного земельного кадастру НВ-7301482062016, [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів № 523/15 від 06.11.1998 року належить земельна ділянка площею 0,1000 га по вул. Калинівській, 2 у м. Чернівці. Однак оригінал вказаного державного ату у позивача відсутній та надати його нотаріусу для оформлення права власності на спадщину не виявляється можливим. Окрім того, як це встановлено із копії свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 698252 від 16.02.2006 року, яке міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок літ. А загальною площею 75,60 кв.м., в тому числі житловою 47,80 кв.м. по вул. Калинівській, 2 у м. Чернівці. 14.06.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 149474. Так, [PERSON] звернулась до нотаріуса другої державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її матері на земельну ділянку по вул. Калинівській, 2 у м. Чернівці у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем прав та обовязків після смерті її матері [PERSON] на підставі заповіту серії ВТМ № 944921 від 10.04.2014 року складеним останньою на випадок своєї смерті, яким все своє майно вона заповіла [PERSON] Інші спадкоємці відмовились від обовязкової частки спадщини у передбаченому законом порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутися особа у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Дані роз'яснення містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до ст.ст. 1216, 1233 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином встановлено, що позивач обґрунтовано звернулась до суду з метою визнання свого права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті її матері, враховуючи викладені обставини, остання має всі правові підстави володіти, користуватись та розпоряджатись своїм спадковим майном, на яке просить визнати право власності, а тому позовні вимоги про визнання права власності на вказану земельну ділянку підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved