Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 липня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, укладеної з [PERSON], надав останній кредит у розмірі 8492 грн. 04 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, шо підписана Генеральна угода разом із запропонованими позивачем [PERSON] та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір. Це підтверджується її підписом у заяві. Угодою передбачено, що починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином не виконує. Станом на 19 квітня 2016 року її заборгованість за вищевказаним кредитним договором - 10728 грн. 15 коп. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідачка її не сплачує, банк просить позов задовольнити: стягнути з [PERSON] вказану суму боргу та сплачений судовий збір. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за її відсутності від [PERSON] не надходило. За таких обставин ухвалено провести заочний розгляд справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з вимог статей 526; 527; 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~ Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.\~\~\~\~ Згідно з ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Судом встановлено, що 20 травня 2011 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.5). 21 липня 2015 року, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником\~ зобовязань\~ за\~ вищевказаним договором,\~ ПАТ КБ «ПриваБанк» та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Сторони узгодили, що з дати підписання вищевказаної Генеральної угоди заборгованість відповідачки за договором від 20 травня 2011 року становить 9348 грн. 04 коп. Відповідно до п.1.1.3. Генеральної угоди від 21 липня 2015 року, дата остаточного погашення заборгованості за договором 31 липня 2018 року. Згідно з п.2.1. зазначеної вище Угоди, банк надав [PERSON] строковий кредит в сумі 8492 грн. 04 коп. на 36 місяців шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту. За користування кредитом позичальниця зобовязалась сплачувати проценти в розмірі 1,5% в місяць (18 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом. Угодою передбачений обовязок відповідачки погашати заборгованість за договором шляхом сплати з 1 по 25 число кожного місяця щомісячних внесків в сумі 308 грн. 09 коп. (а.с.6). Відповідно до п. 1.1.5.25. Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, умовами та правилами клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, однак не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку, станом на 19 квітня 2016 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить - 10728 грн. 15 коп. Зокрема, 8492 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 877 грн. 38 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1358 грн. 72 коп. заборгованість з пені та комісій; штраф 0,01 грн. (а.с.4). Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору та Генеральної угоди, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідачку. На підставі ст.ст. 526; 527; 530; 549; 1050; 1054 ЦК України,

Outcome: approved