Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за Угодою про надання особистого кредиту № 501086701 від 20.11.2018 року в розмірі 368 218,45 грн. та сплачених судових витрат. Позивач посилається на те, 20.11.2018 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали оферту на укладання угоди про надання кредиту/кредитний договір №501086701. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 296 442,69 грн. Дата повернення кредиту 20.11.2022 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 296 442,69 грн. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.03.2020 року утворилася заборгованість за кредитом 368218,45 грн., а саме: строкова заборгованість 220813,03 грн.; прострочена заборгованість 56159,26 грн.; строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях 6932,44 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях 76747,37 грн.; штрафи 7566,35 грн. Оскільки, відповідач не виконувала умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачені судові витрати. 29.09.2020 року відкрито провадження у справі. 23.10.2020 відповідач подала відзив на позовну заяву в якому позов не визнала. Просить суд врахувати наступні обставини. Підтвердила, що позивач відповідно до умов договору № 501086701 надав кредит у сумі 296 442,69 грн. Договір укладений 20.11.2018 року. Дата повернення кредиту 20.11.2022 року. Будучи приватним підприємцем, отримуючи стабільний дохід, взяла цей кредит, та вчасно оплачувала відсотки по ньому. Однак через карантин її бізнес зупинився, вона змушена була припинити підприємницьку діяльність. На даний момент є безробітною, отримує лише допомогу по безробіттю, інших доходів не має. Також, зазначає, що їй жодного разу від банку в письмовій формі не приходили вимоги та претензій щодо сплати кредиту. Перебуваючи в скрутному матеріальному становищі з дня на день очікує про припинення карантину, хоче знову відкрити підприємницьку діяльність і надалі виконувати умови кредитного договору.Крім цього вважає надані позивачем розрахунки є неналежними та недопустимими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити повністю. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 листопада 2018 року між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту № 501086701, відповідно до якого зазначене товариство надало останній кредит у розмірі 296 442,69 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 13.99 % річних із терміном повернення до 20 листопада 2022 року. Відповідно до кредитного договору [PERSON] зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі згідно із Додатком № 1, що є невід`ємною частиною договору. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зі змісту ст.546,549 ЦК України випливає, що виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами договору, то станом на 20.03.2020 за ним обліковується прострочена заборгованість 368218,45 грн., а саме: строкова заборгованість 220813,03 грн.; прострочена заборгованість 56159,26 грн.; строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях 6932,44 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях 76747,37 грн.; штрафи 7566,35 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості станом на 20.03.2020 (а.с.13.) Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачка не подала належних доказів на підтвердження того, що вона належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України у АТ «Альфа-Банк» виникло право достроково вимагати від відповідача повернення кредиту в розмірі 368218,45 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачкою хоча заперечився, однак у встановленому законом порядку не спростовано належними та допустимими доказами. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5523.28 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved