Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 28213,51 грн., яка виникла внаслідок порушення позичальником [PERSON] кредитного зобов`язання, що виникла на підставі кредитного договору від 10.07.2019 № 1277, укладеного між ним і кредитором КС «Громада». Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за умовами кредитного договору від 10.07.2019, позичальник отримала кредит в сумі 31500,00 грн., які зобов`язалася повернути до 10.07.2020 та сплатити за користування кредитними коштами 28 відсотків річних від суми залишку кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, відповідно до графіку встановленого цим договором. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором укладений договір поруки №1277п від 10.07.2019р. за яким поручителем виступає [PERSON] . У зв`язку з не виконанням позичальником своїх кредитних зобов`язань, станом на 19.11.2020 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 28213,51 грн., із яких: борг по кредиту - 20725,51 грн., по відсотках за правомірне користування кредитом - 5678,63 грн. заборгованість по сплаті процентів за неправомірне користування кредитом 3 % річних -225,50грн.; сума інфляційних втрат - 1583,87грн., які просив стягнути солідарно із відповідачів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги за підставами вказаними у позові, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі. Зав, клопотань чи відзиву до суду не надали. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на ухвалення судом заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). Судом встановлено, що між КС «Громада» та [PERSON] 10.07.2019 було укладено кредитний договір № 1277, згідно з умовами якого Банк надав Позичальникові кредит у сумі 31500,00 грн. на строк 12 місяців зі сплатою 28 відсотків від суми залишку кредиту за користування ним. Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. В забезпечення виконання умов кредитного договору між КС «Громада» та [PERSON] 10.07.2019 укладено договір поруки № 1277п. За вказаним договором поручитель [PERSON] зобов`язався відповідати по зобов`язанням позичальника в повному обсязі, тобто за повернення суми кредиту, процентів за його користування, підвищеного проценту відповідно до умов кредитного договору, неустойки та інші штрафні санкції у разі наявності таких, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежними виконанням позичальником умов кредитного договору. Частиною 1 статті 251 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1.) про його дію на протязі трьох років після закінчення зобов`язань позичальником та поручителем по кредитному договору не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить положенням частини 1 статті 251 та частини 1 статті 252 ЦК України. Обумовлений договором строк дії поруки протягом трьох років після закінчення зобов`язання не може вважатися встановленням конкретного строку ще й тому, що він залежить від суб`єктивного фактору (належності виконання позичальником кредитного зобов`язання). Отже, в цьому разі підлягають застосуванню норми частини 4 статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-272 цс16 від 29.06.2016 якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини 4 статті 559 ЦК України) повинні застосовуватися і до поручителя. З матеріалів справи вбачається, що боржник за кредитним договором [PERSON] , а відтак і поручитель [PERSON] , взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 10 липня 2020 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. За графіком погашення кредиту чергові платежі позичальник повинна була здійснювати не пізніше 20 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленою частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. З наданого суду розрахунку вбачається, що станом на станом на 19.11.2020 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 28213,51 грн., із яких: борг по кредиту - 20725,51 грн., по відсотках за правомірне користування кредитом - 5678,63 грн. заборгованість по сплаті процентів за неправомірне користування кредитом 3 % річних -225,50грн.; сума інфляційних втрат - 1583,87грн. Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 625, статті 1046, частин статті 1049, частини 1 статті 1050 ЦК України у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, проценти за позикою, нараховані відповідно до договору позики за весь строк користування позиченими коштами; пеню; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги КС "Громада" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами умови договору виконуються не належним чином, в результаті чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 2102,00 грн. підлягають стягненню пропорційно з відповідачів на користь позивача по 1051,00 грн. з кожного, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved