Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить усунути перешкоди в здійсненні її права власності шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно свідоцтва про право на спадщину на праві власності їй належить будинок [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані вона, [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] останній хоча і зареєстрований в даній квартирі, але не проживає в ній з жовтня 2013 року. Фактично він проживає з іншою жінкою, в іншому районі міста Ніжина. На проживання у її будинку відповідач протягом зазначених років не претендував, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому у приміщенні немає, квартплати не платив, а тому вважає, що він втратив право на користування житловою площею. Причиною звернення з даним позовом зазначає ті обставини, що вона не може в повній мірі здійснити своє право користуватися будинком та розпорядитися ним на власний розсуд із-за того, що відповідач значиться зареєстрованим в спірній квартирі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивач в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився , хача належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомленння про вручення повістки. Про поважні причини неявки до суду не повідомивТому суд прийняв рішення про розгляд справи у його відсутність з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником буд.[ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності та довідкою МБТІ /а.с.6, 8/. Стаття 383 ЦК України визначає права власника житлового будинку, а саме його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідач, як зазначила позивач у позові, був зареєстрований в спірній квартирі за її згодою. Він спірне житлове приміщення залишив добровільно, на проживання на спірній житловій площі не претендував, вселятися не намагався, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали гр. [PERSON] у приміщенні немає, ніякої участі в утриманні житла не приймає. Згідно ксерокопії домової книги у спірному будинку зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], та відповідач [PERSON], як член сім»ї позивача (а.с. 9-10). Позивач вважає, що відповідач втртив право на користування її житлом у зв"язку звідсутністюйогої без поважних причин понад один рік. Про те, що відповідач не проживає у спірній квартирі підтверджується, крім тверджень позивача, актом від 05 травня 2015р., складеного: [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та затвердженого їхніми підписами, [PERSON] не проживає у квартирі з 2013 року і по цей час. Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали гр. [PERSON] у приміщенні немає. Аналізуючи докази, суд вважає, що в суді знайшло своє підтвердження не проживання відповідача в квартирі позивача понад один рік. Сам по собі факт реєстрації відповідача в спірній квартирі не породжує для нього права користування квартирою, оскільки власником її є позивач. Судом не встановлено, що відповідачу чинились перешкоди в проживаннні. Реєстрація відповідача в спірній квртирі заважає позивачу вільно здійснювати своє право власності Відповідно до ст. 391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved