Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою та просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, номер кузова ХТА 210910 МО946635, реєстраційний номер 562-00ТВ, колір червоний. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.11.2011р. придбав у [PERSON] вищевказаний автомобіль за 2000 доларів США, а останній передав йому свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб та сам автомобіль. 14.03.2013р. [PERSON] помер, а спадкоємцем за законом є його син [PERSON], відповідач по справі. Оскільки автомобіль зареєстрований на іншу особу то позивач позбавлений можливості зареєструвати авто на своє ім'я. Більше того, протягом 6 років ніхто не виставляв вимог щодо повернення автомобіля, тому позивач вважає, що він добросовісно набув право власності на автомобіль. Посилаючись на норми цивільного законодавства просить визнати за ним право власності на автомобіль. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не прибули, однак останній надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Додатково повідомив, що 15.11.2011р. позивач дійсно придбав у його батька [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з. 562-00ТВ. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Дослідженим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ТАА №006711 виданого Червоноградським МРЕР ДАІ, встановлено, що власником автомобіля марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, колір червоний, номер кузова (шасі, рама) ХТА210910 МО946635, реєстраційний номер 562-00ТВ, є [PERSON]. Із оглянутої копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №316992 встановлено, що [PERSON] помер 09.03.2013р. у віці 62 роки. Також суду поступили заяви [PERSON] та [PERSON], які стверджують, що [PERSON] придбав у 2011 році автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з. 562-00ТВ у [PERSON] та користується ним до сьогоднішнього дня, здійснює його поточний ремонт. Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, згідно ст. 344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність поширюється на всі випадки фактичного, незаконного володіння чужим майном. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення ст.ст.335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК України, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Оскільки позивач добросовісно, з 2011 року заволодів чужим майном - автомобілем марки ВАЗ 2109 д.н.з. 562-00ТВ, понад п'ять років відкрито, безперервно ним володіє, осіб, які б заявили свої права на це майно не встановлено, за ним може бути визнано право власності на це рухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1ст. 344 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved