Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 128000,00 грн. та суму судового збору в розмірі 1921,00 грн. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що згідно договору НАХRRХ12940114 від 30.01.2007 року [PERSON], отримала кредит у розмірі 3372,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, що станом на 18.10.2018 року становить 1800012,23 грн., проте від цієї суми заборгованості відраховується сума, яка була стягнута наказом Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2007 року. Таким чином заборгованість до стягнення становить 128000,00 грн., яка складається з наступного: 68082,79 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 247,83 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; 59669,38 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов*язань за договором. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 23.01.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що між ПАТ "КБ Приват Банк" та [PERSON], було укладено договір НАХRRХ12940114 від 30.01.2007 року за яким отримала кредит у розмірі 3372,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, що станом на 18.10.2018 року становить 1800012,23 грн., проте від цієї суми заборгованості відраховується сума, яка була стягнута наказом Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2007 року. Таким чином заборгованість до стягнення становить 128000,00 грн., яка складається з наступного: 68082,79 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 247,83 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; 59669,38 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов*язань за договором. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором, заявою, умовами та правилами надання банківських послуг, та іншими матеріалами справи. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1921,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача .

Outcome: approved