Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог, зазначає, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок і господарські споруди, в якому [PERSON] (являється чоловіком її дочки - [PERSON]) зареєстрований та з яким вона договору найму цього її житлового приміщення не укладала. У зв'язку з недотриманням відповідача правил співжиття, просить визнати [PERSON], 1965р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та виселити його із вказаного приміщення. Судові витрати по справі стягнути з відповідача. Перед судовим засіданням позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просила виселити [PERSON], 1965р.н., з житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в зв»язку з недотриманням правил співжиття. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги у зміненому вигляді підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що з дружиною розлучився, однак проживає в будинку своєї колишньої тещі, допомогає їм по господарству, про задоволення позову заперечив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, однак розлучилися. Позивач зловживає спиртними напоями, після чого зчиняє в домі сварки та б»є посуду. Неодноразово викликалися працівники міліції, які складали протоколи, попередження, а в червні 2015 року порадили звернутися із заявою до суду про виселення. В позові просить задоволити. Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримує. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися судом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється депутатом сільської ради, і в складі комісії виходила на обстеження житлово-побутових умов [PERSON] На місці сусіди їм пояснили, що відповідач зловживає спиртними напоями та зчиняє в будинку сварки. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі та давши їм правову оцінку, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власникомжитлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності за заповітом, видане 02.08.2001р. державним нотаріусом Дуткевич О.Я. Долинської районної нотаріальної контори(а.с.8). Відповідно до довідки Підберезької сільської ради від 09.07.2015 р. за № 349 у будинку [ADDRESS], згідно по господарської книги № 2 за 2001-2015 р.р. зареєстровані та проживають такі особи: дочка - [PERSON], 1965р.н., онуки - [PERSON],1987 р.н, [PERSON], 1995р.н., [PERSON],1999р.н., [PERSON].1965р.н.( а.с.9). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можливо лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Ч.2. ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю як спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 64, ст. 156 Жилового кодексу України, до членів сім'ї власника квартири належать дружина власника, їх діти і батьки; членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо дані особи постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, підставами виникнення у члена сім'ї власника права на реєстрацію місця проживання та проживання в житловому приміщенні з власником приміщення (сервітуту) є наявність сімейних відносин, ведення спільного господарства, яке неможливе без спільного проживання з власником, а також взаємні сімейні права та обов'язки. Суд встановлено, що 27.07.2013 року на підставі звернення [PERSON], щодо вчинення скандалу [PERSON] із колишньою дружиною [PERSON] та тещою складено адміністративний протокол на [PERSON] за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та направлено на розгляд до Болехівського міського суду. Згідно постанови суду від 09.09.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу -51 гривень. Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася з заявами в травні 2015 року в Долинське РВ УМВС з приводу порушення громадського порядку її колишнього зятя [PERSON].(а.с.15-16). У висновку начальника Долинського РВ УМВС Хомина В.Д. від 12.05.2015р., вказано, що у зв'язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення підстав для внесення відповідної інформації до єдиного реєстру досудових розслідувань не має. Гр. [PERSON] винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства сім'ї. Після винесення офіційного попередження [PERSON] продовжив протиправну поведінку, що підтверджується заявами позивачки до міліції в червні та липня 2015 року(а.с.15-17), на що начальником Долинського РВ УМВС заявниці порекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно зі ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Отже, для застосування норм вищезазначеної статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, тощо. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", під час вирішення справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ, тощо. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи те, що заходи попередження застосовані до відповідача про недопущення вчинення насильства у сім'ї, що застосовувались органами внутрішніх справ, не дали позитивних результатів, значна кількість сварок практично щодня та неможливі умови спільногопроживання з відповідачем продовжують існувати, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] підлягає виселенню зжитлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: approved