Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 17 березня 2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10026\\0084 філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого Банк відкрив Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Відповідно до п.п.3.4.1 Договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті та видана банківська платіжна картка типу VISA CLASSIC для здійснення операцій по безготівковій оплаті товарів та послуг, а також отримання грошей в готівковій формі в касах банків, фінансових установ та через банкомати. Банк встановив Клієнту кредит в сумі 1500 гривень Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п.6.7, 1.10.1 Договору [PERSON] зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу; використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов`язань, в зв`язку з чим наявна заборгованість в сумі 3 252,38 гривень. На підставі ст..ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не звертались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 березня 2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10026\\0084 філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого Банк відкрив останньому кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 1 500 гривень, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати Кредитору проценти у розмірі 30% річних. Відповідно до п.п.3.4.1 Договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті та видана банківська платіжна картка типу VISA CLASSIC. Банк виконав свої зобов`язання, відкривши відповідачу відповідний рахунок. Відповідно до п.6.7, 1.10.1 Договору [PERSON] зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу; використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Відповідно до п.1.12 Договору за користування кредитом Клієнт повинен сплачувати Банку проценти в порядку і розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору. Відповідно до п.1.13 Договору, проценти нараховуються методом факт\\факт на фактично отриману Клієнтом суму кредиту та строк користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов`язань, передбачених умовами Договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, сума якої становить 3 252,38 гривень, з яких: -основна заборгованість - 1 500 гривень, -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 929,321 гривень; -заборгованість за несанкціонованим овердрафтом - 4,64 гривні; -заборгованість за процентами за несанкціонованим овердрафтом - 4,98 гривень; -заборгованість за РКО - 9,00 гривень; -нарахована пеня - 603,49 гривні; -втрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 60 гривень; -втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 81,32 гривні; -3% річних на суму простроченого кредиту - 32,67 гривень; -3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 27,07 гривень. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п.п.9.1. Договору, за невиконання або несвоєчасне виконання, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком в розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплат, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що іє у період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачене Договором. З матеріалів вбачається, що 04.10.2017 р. на адресу [PERSON] було направлено лист-вимогу про сплату наявної заборгованості за Кредитним д оговором. Однак, відповідач не вчинив жодних дій, які свідчили б про його наміри погасити заборгованість протягом встановленого Банком строку. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved