Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі з червня 2012 року по грудень 2013 року, від спільного проживання мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося, вихованням сина він не займається, не цікавиться розвитком та здоров'ям сина, 15.10.2014 року відповідач надав нотаріально посвідчену згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина, відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не приймає жодної участі в матеріальному забезпеченні дитини. А тому позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] [INFO], стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги і просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Представник 3-ї особи - Служби у справах неповнолітніх Білоцерківської райдержадміністрації до суду також не з'явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні також встановлено, що позивач зареєстрована в [ADDRESS], з нею проживає без реєстрації і знаходиться на її утриманні син [PERSON] [INFO], що стверджується довідкою виконавчого комітету Узинської міської ради від 16.10.2014 року. Як встановлено з пояснень позивача, вони з відповідачем припинили спільне проживання з грудня 2013 року, з того часу він жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні сина не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Наведені обставини підтвердила в суді свідок [PERSON] - рідна сестра позивачки, яка проживає з нею за однією адресою. Покази свідка приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать поясненням позивача та доказам по справі. В рішенні виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 09.12.2014 року № 470 вказано на те, що в ході обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] встановлено, що для виховання, розвитку та проживання дитини створені задовільні умови, що слідує з акту обстеження умов проживання від 21.10.2014 року, який складено представниками органу опіки та піклування Узинської міської ради. Батько дитини [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, а тому виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено в п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання /крім хронічного алкоголізму чи наркоманії/ або з інших незалежних від неї причин. При вирішенні цього питання судом приймається до уваги також та обставина, що відповідач надав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] та на усиновлення його дитини іншим громадянином, що стверджується копією заяви [PERSON], справжність підпису якого на заяві засвідчено приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Руденко А.В., зареєстровано в реєстрі за № 2728. А тому суд з врахуванням викладеного вище, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] [INFO], оскільки відповідач дійсно ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved