Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив і в якому просить стягнути заборгованість за надані послуги по тепловій енергії відповідачці за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 31 555,50 грн та 1 921 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачка належним чином не виконує обов`язки по оплаті послуг, які надаються, а тому утворилася вказана заборгованість. Відповідачка у відзиву на позов позовні вимоги не визнає та зазначає, що за вказаний період послуг не отримувала, а тому відсутні підстави для нарахування вартості послуг. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №568 від 23.11.2006 їй дозволено виконати проектування індивідуального опалення в кв. [ADDRESS] . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.10.2010 ТОВ «НіжинТеплоМережі» зобов`язано надати їй технічні умови на влаштування індивідуального опалення за місцем проживання. На підставі вказаного рішення ТОВ «НіжинТеплоМережі» надало їй Технічні умови №333 від 21.02.2011 на відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання належної їй квартири. Роботи по відключенню квартири були виконані ФОП [PERSON] , що підтверджується Актом про виконання робіт з відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та монтаж індивідуального опалення квартири від 17 травня 2011 року. Згідно її заяви від 31.08.2011 ПАТ «Чернігівгаз» в особі Ніжинського РГГ надало їй Технічні умови №196 від 07.09.2011 на додаткове встановлення індивідуального опалювального приладу в квартирі та розроблено відповідний проект. На підставі договору №400189 від 25.10.2011 ПП «Компанія «Водна техніка» здійснило введення в експлуатацію газовикористовуюче обладнання та його планове технічне обслуговування, з використанням якого у квартирі влаштоване індивідуальне опалення. 03.11.2011 ПАТ «Чернігівгаз» здійснило пуск газу, що засвідчено записами в абонентський книжці на постачання природного газу. Заявою-повідомленням від 28.12.2011 вона повідомила ТОВ «НіжинТеплоМережі» про ненадання послуг з тепло- та водопостачання з долученням акту від 17.05.2011 про виконання робіт з відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення. У цій заяві також наявна пропозиція до позивача щодо перевірки ненадання послуг, але позивач не скористався правом здійснення перевірки відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Заявою від 15.07.2015 вона повторно інформувала ТОВ «НіжинТеплоМережі» про неотримання нею послуг та виклала прохання не здійснювати нарахування за фактично не надані послуги. Таким чином, з початку опалювального сезону 2011 року вона не споживає послуги ТОВ «НіжинТеплоМережі», договір з позивачем не укладала. Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву зазначає, що станом на 2006 рік, коли відповідачка виявила бажання відключитися від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, це питання регулювалося Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ №630 від 21.07.2005 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 №4 (в редакції від 22.11.2005). Пунктом 24 Правил споживачеві надано право на відмову від отримання послуг з централізованого опалення, але відключення споживача від мереж централізованого опалення відповідно до п.25 Правил здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води забороняється. Для вирішення питання відключення потрібно звернутися до комісії, яку своїм рішенням створює орган місцевого самоврядування, з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП із зазначенням причин відключення. Рішення комісії оформляється протоколом, витяг з якого в 10-денний термін надається заявнику. При позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №568 від 23 листопада 2006 року відповідачці дозволено виконати проектування (а не відключення) індивідуального опалення у квартирі [ADDRESS] при умові виконання вимог «Положення про порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання». Зазначає, що відповідачці дозвіл на проектування індивідуального опалення був наданий у 2006 році, коли це питання регулювалося Порядком в редакції від 22.11.2005, але, отримавши дозвіл, вона не реалізувала своє право на відключення квартири. А згідно з Порядком в редакції від 06.11.2007 відключатися від централізованого опалення стало можливим лише цілим будинком, право на відключення окремої квартири було виключено. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 28 жовтня 2010 року ТОВ «НіжинТеплоМережі» зобов`язано надати [PERSON] технічні умови на влаштування індивідуального опалення за місцем її проживання. 21 лютого 2011 року ТОВ «НіжинТеплоМережі» було надано відповідачці технічні умови з переліком умов, які вона повинна виконати. Зазначені умови виконані не були. Крім того, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання передбачено порядок дій, які відповідачка повинна була виконати після отримання технічних умов, але не виконала. В поданій 28.12.2011 відповідачкою заяві до ТОВ «НіжинТеплоМережі» було встановлено факт самовільного втручання в систему централізованого опалення і самовільне відключення від мереж централізованого опалення, що відповідно до п.25 Правил забороняється. Єдиним належним доказом про відключення квартири від мереж ЦО є акт про відключення квартири, складений і затверджений відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, форма якого затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4. Наданий відповідачкою акт виконаних робіт не є належним та допустимим доказом по справі в цивільно-правовому розумінні. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2019 року провадження у справі відкрито для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» - Вертелецька Л.А. підтримала позов за викладених у ньому обставин, зменшивши його з урахуванням вимоги представника відповідачки про застосування позовної давності і просила стягнути з відповідачки заборгованість за теплову енергію за період з 01 березня 2016 року по 31 січня 2019 року в сумі 19 678, 37 грн та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. Зазначає, що дії відповідачки по відключенню квартири від мереж ЦП та ГВП є протиправними, оскільки повинні здійснюватись у порядку, що затверджується центральним органом влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не є підставою для звільнення оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з практикою Верховного Суду. Посилається на те, що Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг, а саме: єдиною підставою для зняття теплового навантаження та закриття особового рахунку є затверджений акт про відключення від мереж ЦО та ГВП на міжвідомчій комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від ЦО та ГВП. Датою відключення споживачів є дата протоколу міжвідомчої комісії про затвердження відповідного акту про відключення. Отже, відключення споживачів від мереж ЦО відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій заявником з дотриманням визначеної Порядком процедури, який діяв на той момент. На думку позивача, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження звернення до комісії для розгляду питань щодо відключення її квартири від мереж ЦО і ГВП, що, в свою чергу, виключає можливість відключення квартири від центрального опалення. Вважає, що відповідачкою порушено Порядок відключення від мереж централізованого опалення, тому у ТОВ «НіжинТеплоМережі» відсутні законні підстави для зняття навантаження та підстави нездійснення нарахування грошових коштів за спожиту теплову енергію, а також перерахунку за послуги централізованого опалення. Представник відповідача - адвокат Аніщенко О.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання належної їй квартири [PERSON] здійснила не самовільно, а зарішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №568 від 23.11.2006, яким їй дозволено виконати проектування індивідуального опалення в кв. [ADDRESS] . Строк облаштування у квартирі індивідуального опалення законом не передбачений і подальші зміни у Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання в редакції від 06.11.2007, якими передбачалося, що відключатися від централізованого опалення можливо лише цілим будинком і виключено право на відключення окремої квартири, на неї не розповсюджуються. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила), надає населенню м. Ніжина Чернігівської області теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача. Відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] і цей факт не оспорюється сторонами. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Згідно листа-розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] має заборгованість за надані послуги за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 31 555,50 грн. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд дійшов висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 01 березня 2016 року по 31 січня 2019 року в сумі 19 678, 37 грн. Цю суму просила стягнути у судовому засіданні представник позивача [PERSON] , зменшивши позовні вимоги з урахуванням вимоги представника відповідачки про застосування позовної давності. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтесерів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше яз за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами тривалий час - з 2010 року існує спір щодо дотримання [PERSON] передбаченого законом порядку відключення окремої належної їй квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який не є предметом позову у цій справі Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № З урахуванням викладеного, доводи відповідачки щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання у зв`язку з фактичним невикористанням нею цих послуг через наявність автономної системи опалення у квартирі суд відхиляє. Посилання відповідачки на відсутність між нею та ТОВ «НіжинТеплоМережі» договору про надання послуг з централізованого тепловодопостачання не може бути також прийнята судом до уваги, оскільки факт відсутності укладеного договору не є підставою для ненарахування плати за такі послуги. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно положень ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з централізованого постачання гарячої води та опалення. Статтями 20, 21 даного Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові Верховного Суду України від 27 березня 2013 року по справі № 6-6ц13, відповідно до якої наймач згідно статті 68 ЖК України зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги; законодавство не передбачає звільнення від сплати за отримані послуги у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Аніщенко О.Г. просив застосувати позовну давність. За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заборгованість повинна бути стягнута за період з 01 березня 2016 року по 31 січня 2019 року в сумі 19 678, 37 грн. Цю суму просила стягнути в судовому засіданні представник позивача [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн, які згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved