Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивує тим, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» було укладено Договір № 826 фінансового лізингу, згідно якого він виступив в якості лізінгоодержувача, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» - лізингодавець. Предмет лізингу- транспортний засіб «Gelly Emgarand 7 fl». Вказаний автомобіль він мав намір придбати для власних потерб. Вказаний договір був укладений ним як фізичною особою, що виходить зі змісту Договору, оскільки в ньому вказано дані позивача як фізичної особи - громадянина, вказаний договір нотаріально посвідчений не був. На день звернення з позовною заявою до суду транспортний засіб йому поставлений не був. Сплачені ним грошові кошти йому повернуті не були. Після детального вивчення умов договору, аналізу чинного законодавства вважає, що вказаний договір був укладений з численними порушеннями чинного законодавства, які порушують його права та охоронювані законом інтереси, містить положення, що суттєво порушують його права як споживача за вказаним договором, вважає, що договір повинен бути визнаний судом недійсним, зазначив, що 13.04.2017 року ним на розрахунковий рахунок ТОВ «Єврокар Україна» « 26007532869 МФО 380805, код ЄДР 40481805 було сплачено 22 393,00 грн. з призначенням платежу «Комісія за орг.-ю по дог. фінанс. лізингу № 826 від 13.04.2017, ІПН 318080487», що підтверджується відповідною квитанцією відділення банку про перерахування та отримання зазначених коштів. Тобто фактично було занесено паспортні дані лізингоодержувача до роздрукованого типового договору, жодних дій зі сторони відповідача не вчинялось та не здійснювалось. Сума комісії за організацію угоди є значною та становить 7% від вартості предмета лізинку - 22 393,00 грн. Згідно змісту договору фінансового лізингу, укладеного між сторонами, комісія за організацію угоди - першочерговий єдино разовий платіж, що має бути сплачений лізингоодержувачем на корись лізингодавця за організацію договору протягом терміну його дії. Даний платіж включає в субу організаційні послуги лізингодавця, будь-які витрати, понесені ним, що пов»язані з укладенням договору. Згідно додатку № 1 до договору, розмір комісії за організації угоди, як зазначалось раніше становить 22393.00 грн. Як вбачається із договірних умов, складова частина першого платежу «комісія за організацію угоди» - як витрати, понесені ним, що пов»язані з організацію договору, для його оформлення виходить за межі переліку платежів, передбачених законом, оскільки Законом України «Про фінансовий лізинг», передбачено лише платежі безпосередньо пов»язані з виконанням договору. Окрім того зазначив, що договір фінансового лізингу від 13.04.2017 року № 826, укладений між позивачем та відповідачем ТОВ «Єврокар Україна» є недійсним, з підстав, що ТОВ «Єврокар Україна», як юридична особа, не мала на час підписання договору, відповідної ліцензії на надання послуг фінансового лізингу. Просив суд постановити рішення, яким визнати Договір № 826 фінансового лізингу від 13 квітня 2017 року, укладений між ним, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» недійсним. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна», код ЄДРПОУ 40481805, юридична одреса 03038, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7 оф. 169 на його користь комісію за організацію Угоди в сумі 22 393 000,00 (двадцять дві тисячі триста дев»яносто три) грн.. 00 коп.. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна», код ЄДРПОУ 40481805, юридична адреса 03038, м. Київ, вул. Бориспільська, 7 оф. 169 на його користь витрати на правову допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі гривень) 00 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна», код ЄДРПОУ 40481805, юридична адреса 03038, м. Київ, вул. Бориспільська, 7 оф. 169 на його користь 320 (триста двадцять) грн. суму сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій стверджує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 13.04.2017 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем -Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» було укладено Договір № 826 фінансового лізингу, згідно якого він виступив в якості лізінгоодержувача, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» - лізингодавець. Предмет лізингу- транспортний засіб «Gelly Emgarand 7 fl». 13.04.2017 року позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ «Єврокар Україна» « 26007532869 МФО 380805, код ЄДР 40481805 було сплачено 22 393,00 грн. з призначенням платежу «Комісія за орг.-ю по дог. фінанс. лізингу № 826 від 13.04.2017, ІПН 318080487», що підтверджується відповідною квитанцією відділення банку про перерахування та отримання зазначених коштів. Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України. Відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають з договору фінансового лізингу. Ці відносини можуть бути як виключно лізинговими, так і поєднуватися з іншими договірними відносинами, наприклад, купівлі-продажу предмета лізингу. Залежно від зазначеної особливості передбачається можливість укладення як прямого, так і непрямого лізингу. В останньому випадку, крім чисто договору лізингу, полягає ще й договір купівлі-продажу предмета, який після придбання його лізингодавцем передається в лізинг, тобто мають місце два договори, які в сукупності складають цивільно-правові відносини лізингу. Статтею 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг (далі лізинг) це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі договір лізингу) лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на встановлений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Зі статті 2 цього Закону вбачається, що відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннямиЦивільного кодексу Українипро лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу. Згідно статті 3 вищевказаного Закону, предметом договору лізингу (далі предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Відповідно до статті 6 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про лізинг», договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами дого-вору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк дії лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. За змістомстатті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Згідно ч. 1ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ч. 1ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг"відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу Українипро лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до частини другоїстатті 806 ЦК Українидо договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Стаття 10 ЦПК України передбачає обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином позивач надав суду докази, що підтверджують наявність договірних зобов»язань між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Єврокар Україна». Відповідно до матеріалів справи, 13.04.2017 року позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ «Єврокар Україна» « 26007532869 МФО 380805, код ЄДР 40481805 було сплачено 22 393,00 грн. з призначенням платежу «Комісія за орг.-ю по дог. фінанс. лізингу № 826 від 13.04.2017, ІПН 318080487», що підтверджується відповідною квитанцією відділення банку про перерахування та отримання зазначених коштів. Позивачем також доведено неналежне виконання відповідачами своїх зобовязань за договором фінансового лізингу. Окрім того, відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, договір лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, що підтверджується правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2766цс15. Згідно норми статті 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього кодексу, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Як вбачається з матеріалів справи, копії договору фінансового лізингу від 13 квітня 2017 року № 826, укладеного між позивачем - [PERSON] Степановичемта відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» код ЄДРПОУ 40481805, вищевказаний договір нотаріально посвідчено не було. Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. З»ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази на їх підтвердження, проаналізуваши вищевикладені норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про те, що укладений між сторонами 13.04.2017 р. договір фінансового лізінгу є недійсним та позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved