Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлений законом строк. Свій позов мотивують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Вказують, що відповідач разом зі своїми дітьми була зареєстрована в даній квартирі з дозволу позивачів, оскільки перебувала в складній життєвій ситуації. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, неодноразово йшла з дому на тривалі проміжки часу, не повідомляючи рідних де проживатиме та коли повернеться. Крім того, відповідачка не виконувала свої материнські обов'язки, що стало підставою для позбавлення її батьківських прав, внаслідок чого [PERSON] призначено опікуном трьох малолітніх дітей відповідачки. Зазначають, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає понад рік, добровільно з реєстрації місця проживання зніматися не бажає, у зв'язку з чим просять суд визнати відповідачку такою, що втратив право на житло, а саме: квартиру [ADDRESS]. До початку судового засіданні від позивачів надійшли клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена шляхом надіслання на її адресу судових викликів за останнім відомим місцем реєстрації згідно довідки УДМС у Волинській області (а.с. 9), а також шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № 672-р від 15.04.2005 року (а.с. 12). З копії будинкової книги А № 45368 для прописки громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS], вбачається, що в даній квартирі зареєстрована відповідачка - [PERSON] (а.с. 15-18). На підставі висновку о/у ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 3128 від 13.04.2017 року встановлено, що відповідач - є рідною сестрою [PERSON] [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, неодноразово йшла з дому на тривалі проміжки часу, не повідомляючи рідних про час повернення та місце перебування, не бажає повертатися за адресою проживання позивачів (а.с. 31). Отже, відповідач будучи членом сім'ї власників жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому, добровільно зніматися з місця реєстрації не бажає. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Таким чином, позовні вимоги [PERSON]. та [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved