Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, де просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управніння юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 143. Свої вимоги обґрунтував тим, що із січня 2014 року подружніх відносин вони не підтримують, ведуть окреме господарство. При цьому, зазначає, що вони із відповідачем мають різні погляди на життя і несумісті характери, що призвело до припинення сімейних відносин. Також зазначив, що від спільного життя мають неповнолітню дитину. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від сторін, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідність розірвання шлюбу зареєстрованого між нею та [PERSON]. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий записом № 143. При цьому, до шлюбу позивач мала прізвище "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від подружнього життя вони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.4). Із січня 2014 року подружні стосунки між сторонами припинені, проживають вони окремо, ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя і несумісність характерів. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. До того ж, відповідач після реєстрації шлюбу змінювала прізвище. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають одну повнолітнію дитину, що досягла однорічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача

Outcome: approved