Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

позивач за первісним позовом - ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 3003,95 швейцарських франків заборгованості за кредитним договором № BL 4239 від 25.04.2008р. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що 25.04.2008р. між ПАТ «Універсал Банк» (що є правонаступником ВАТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL 4239, згідно із яким банком було видано відповідачу кредит у розмірі 10 000, 00 швейцарських франків шляхом встановлення ліміту кредитної лінії в межах обумовленої суми, а позичальник, за користування кредитними коштами, наданими у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, зобов'язався сплачувати проценти в розмірі 16 % річних. За умовами п.1.5.2. кредитного договору, за користування кредитними коштами понад строк кредитування та/або терміни погашення, процентна ставка встановлюється в розмірі 24% річних. 23.04.2009 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору № BL4239 від 25.04.2008р. (кредитна лінія), відповідно до якого, сторони підтвердили, що позичальнику було встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 10 000, 00 швейцарських франків. Згідно з п.1.2. додаткової угоди, станом на 23.04.2009р., фактична заборгованість позичальника в рамках кредитної лінії становить 8 175,20 швейцарських франків. Сторони домовилися, що позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі, в терміни та в розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту, згідно Додатку №1 до Додаткової угоди, якщо тільки не застосовується інший (коротший) термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або цієї додаткової угоди та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Даною додатковою угодою було погоджено та встановлено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами у межах встановленого строку кредитування в розмірі 18,5% річних. У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору та умов Додаткової угоди №1 до кредитного договору № BL4239, з метою вирішення ситуації, що склалася, 25.05.2011р. сторони уклали Угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008р., відповідно до умов якої визнали, що станом на 25.05.2011р. загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором за основним договором становить 7 853, 95 швейцарських франків. Сторони погодили, що позичальник зобов'язаний в період з 25.05.2011р. по 01.04.2014р. включно сплатити кредитору грошову суму в розмірі 4 712,37 швейцарських франків, в порядку, визначеному цією угодою. Однак, відповідачем [PERSON] було порушено угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008р., що спричинило повернення до умов кредитного договору № BL 4239 від 25.04.2008р. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань по кредитному договору станом на 07.12.2015р. за відповідачем рахується заборгованість, по сумі кредиту, яка складає 3 003,95 швейцарських франків, яку просить стягнути в судовому порядку. [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з ПАТ «Універсал Банк» 137,63 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 3731,14 гривень, зайво сплачених коштів за кредитним договором № BL 4239 від 25.04.2008р. В обгрунтування зустрічної позовної заяви покликається на те, що позичальником [PERSON] було в повному розмірі сплачено суму заборгованості передбачену кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008р. та угодою від 25.05.2011р. про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008р. Останній належним чином та у визначений договорами і угодами спосіб та строки виконав усі свої зобов'язання. Більше того, при проведеному розрахунку, встановлено, що позичальник [PERSON] заплатив на 137,63 швейцарських франків більше, ніж це передбачено угодою. Таким чином, представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - Посікіра Р.Р. повністю заперечив проти позову банку, оскільки відповідно до п.2.1. угоди про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008р. сторони погодили, що позичальник зобов'язаний в період з 25.05.2011р. по 01.04.2014р. включно сплатити кредитору грошову суму в розмірі 4 712,37 швейцарських франків, що позичальником виконано. З огляду на те, що позичальник заплатив на 137,63 швейцарських франків більше, ніж це передбачено угодою, просить зустрічний позов задоволити та стягнути з ПАТ «Універсал Банк» вказану суми переплати, а також понесені судові витрати пов'язані з розглядом справи. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, неодноразово явка представника визначалась як обов'язкова, проте представник надіслав до суду клопотання з вимогою розгляду справи у відсутності представника банківської установи, при цьому вказав, що позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, просить такий задоволити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Посікіра Р.Р. в судове засідання не з'явились, останнім було подане клопотання за змістом якого позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі та просить такий задоволити, в задоволенні первісного позову банку просить відмовити за безпідставністю вимог, розгляд справи просить здійснювати у їх відсутності. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих їх представниками заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як встановлено, 25 квітня 2008 року ПАТ «Універсал Банк» (що є правонаступником ВАТ «Універсал Банк») та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № BL 4239, згідно із яким позивачем було видано відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 швейцарських франків. Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору банк зобов'язується встановити позичальнику ліміт кредитної лінії в межах суми 10 000,00 швейцарських франків. Згідно пункту 1.5.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами, наданими у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, встановлюється процентна ставка в розмірі 16% річних. Водночас, згідно п.1.5.2. кредитного договору, за користування кредитними коштами понад строк кредитування та/або терміни погашення, процентна ставка встановлюється в розмірі 24 % річних. Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується встановити позичальнику ліміт кредитної лінії, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти, надані в межах ліміту кредитної лінії та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, зазначених у договорі. Сторони домовилися, що банк надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі, визначеному договором, а позичальник має поновлюване право на отримання кредитних коштів (траншів), в межах ліміту кредитної лінії та протягом строку, визначеного кредитним договором. 23 квітня 2009 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору № BL4239 від 25 квітни 2008 року (кредитна лінія). Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди сторони домовилися, що позичальник зобов'язується виконати свої зобов'язання за договором з урахуванням наступного. Сторони підтвердили, що у відповідності до Договору позичальнику встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 10 000, 00 швейцарських франків. Згідно з пунктом 1.2. Додаткової угоди, станом на 23 квітня 2009 року, фактична заборгованість позичальника в рамках кредитної лінії становить 8 175,20 швейцарських франків. Відповідно до пункту 1.3.1. сторони домовилися, що позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі, в терміни та в розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту, згідно Додатку №1 до Додаткової угоди, якщо тільки не застосовується інший (коротший) термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або цієї додаткової угоди та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. Згідно з пунктом 1.3.3.1. за користування кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування Додатковою угодою встановлюється процентна ставка в розмірі 18,5% річних. У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору та умов Додаткової угоди №1 до кредитного договору № BL4239 з метою вирішення ситуації, що склалася, 25 травня 2011 року сторони уклали Угоду про припинення зобов'язань за Кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008 року, відповідно до умов якої визнали, що станом на 25.05.2011 загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором за основним договором становить 7 853,95 швейцарських франків. Відповідно до пункту 2.1. угоди сторони погодили, що позичальник зобов'язаний в період з 25 травня 2011 року по 01 квітня 2014 року включно сплатити Кредитору грошову суму в розмірі 4 712,37 швейцарських франків, в порядку, визначеному цією Угодою. Пунктом 3 даної угоди передбачено, що у випадку неналежного виконання зобов'язань позичальником угоди та/або непогашення позичальником платежу, в межах періоду календарного місяця, в якому визначено дату погашення такого платежу, то починаючи з першого календарного дня наступного календарного місяця, автоматично втрачають свою чинність умови підпунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. пункту 2 цієї угоди, а інші умови цієї угоди та основного договору зберігають свою чинність протягом строку дії основного договору, а позичальник зобов'язується виконувати свої зобов'язання за основним договором в повному обсязі на умовах та в порядку, визначених основним договором та угодою. Суд критично сприймає викладенні у первісному позові твердження про неналежне виконання відповідачем Угоди від 25.05.2011р. про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008р., що полягало в несвоєчасній та неповній сплаті відповідачем визначених угодою платежів, передбачених графіком, що вказано у вимозі погашення кредиту, яку позивач 27.04.2014р. направив відповідачу, в якій вказано, що «позичальник не сплачує заборгованість по кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушує прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором», а також зазначені у запереченні на зустрічну позовну заяву від 25.05.2016р., в якому вказано, що відповідач [PERSON] несвоєчасну сплату платежу за 01.07.2011р. в сумі 134,64 швейцарські франки. Такі покликання представника позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, зокрема перевіреними в судовому засіданні доказами та поясненнями відповідача та його представника, які повністю стверджуються доказам по справі. Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] пояснив, що він повністю виконав свої зобов'язання перед кредитором відповідно до Угоди про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008. Причому, кошти згідно угоди він сплачував вчасно, як правило, із випередженням графіку, та в розмірі більшому, ніж передбачено угодою. Після сплати останнього платежу за угодою він прийшов в банк щоб підписати Акт про припинення зобов'язань за основним договором, однак працівник банку вказала, що за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 110 швейцарських франків, яку необхідно доплатити. Жодних пояснень з приводу того звідки появилась дана сума надано не було, але щоб уникнути зайвої тяганини, він сплатив цю суму 05.05.2014р. Однак і після сплати вказаної суми під час наступного візиту в банк, його працівники знову відмовилися підписати Акт про припинення зобов'язань за основним договором і вимагали сплатити ще близько 100 швейцарських франків. Після цього [PERSON], розуміючи, що всі зобов'язання перед банком він виконав, відмовився платити будь-які гроші і припинив контакти з Банком. Графіком, передбаченим п.2.1. Угоди передбачено, що позичальник у терміни, передбачені угодою до 1 числа кожного місяця сплачує платіж в розмірі 134,64 швейцарські франки. Як вбачається з матеріалів справи та наявних у ній розрахунків, відповідач [PERSON] дотримувався даного графіку впродовж дії угоди. Більш того, платежі по угоді здійснювалися в більшій сумі із явним випередженням Графіка. Перший платіж по угоді [PERSON] здійснив в день підписання Угоди - 25.05.2011 року в розмірі 135 швейцарських франків (тобто до 01.06.2011 року і в сумі більшій за 134,64 швейцарські франки), що спростовує обставину порушення умов Угоди, вказану у запереченні Банку на зустрічну позовну заяву від 25.05.2016 року. Повна і своєчасна сплата коштів підтверджується Випискою з позичкового рахунку, наданої Банком, та Висновком від 25 березня 2016 року до Угоди про припинення зобов'язань за Кредитним договором № BL4239 від "25" квітня 2008 року, який виконано спеціалістом-математиком [PERSON] Твердження представника Банку про те, що в окремі місяці [PERSON] сплачував платіж в сумі меншій за 134,64 швейцарські франки, чим порушив умови Угоди, спростовується випискою з позичкового рахунку та висновку спеціаліста від 25 березня 2016 року, у [PERSON] постійно випереджав встановлений Графік сплати платежів і в нього впродовж дії Угоди завжди було позитивне сальдо. Дана обставина представником Банку не заперечувалась. Пунктом 2.1. угоди встановлено, що позичальник сплачує на користь кредитора грошові кошти в розмірі, валюті, дату/періоді сплати платежу, зазначені в цьому пункті шляхом внесення їх на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий в ПАТ «Універсал банк» та уповноважує кредитора відповідно до умов п.2 цієї угоди здійснювати договірне списання таких грошових коштів в рахунок виконання зобов'язань позичальника за основним договором. При цьому позичальник зобов'язується забезпечити не пізніше дати сплати відповідного платежу згідно порядку, визначеного п.2.1. цієї угоди, наявність грошових коштів на поточному рахунку позичальника, зазначеному у цьому пункті цієї Угоди, у валюті та сумі, достатніх для сплати кредитором відповідного платежу та доручає кредитору здійснювати таке договірне списання коштів згідно з умовами цієї угоди. Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що продовж дії Угоду від 25.05.2011 про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL4239 від 25.04.2008, на дату платежу, визначену угодою, на поточному рахунку [PERSON] перебували кошти, достатні для здійснення банком договірного списання в сумі, визначеній Угодою. Таким чином, твердження Банку про неповну чи несвоєчасну сплату відповідачем коштів згідно графіку платежів, визначених Угодою, не відповідає дійсності і спростовується наявними в справі доказами. В запереченні на зустрічну позовну заяву від 01.07.2016 року представником позивача визнано, що [PERSON] своєчасно і в повному обсязі сплатив кошти згідно графіку платежів, визначених Угодою, однак змінив підставу для позову - не підписання сторонами Акту про припинення зобов'язань, визначеного п.2.4. Угоди. Однак, дана обставина не береться судом до уваги, оскільки п.2.4. Угоди, яка містить вимогу про підписання сторонами такого Акту, не відносить підписання Акту до обов'язків відповідача, а передбачає, що «Сторони підписують Акт»; банком не наведено жодних доказів, що саме позичальник ухилявся від підписання Акту; згідно наданих у якості свідка [PERSON] пояснень, він неодноразово вимагав від працівників банку підписання Акту, передбаченого п.2.4. Угоди, однак Банк постійно ухилявся від цього, вимагаючи сплату додаткових платежів. Це підтверджує також сплата, понад розміри передбачені Угодою, коштів в сумі 110 швейцарських франків, яка була здійснена 05.05.2014 року. Суд вважає, що позивач не довів свої позовні вимоги за первісним позовом, його покликання не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не відповідають зібраним у справі доказам, а тому в задоволенні первісного позову слід відмовити. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зустрічний позов є підставний і підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] своєчасно і в повному обсязі сплатив кошти згідно графіку платежів, визначених Угодою, а також здійснив переплату в розмірі 137,63 швейцарських франків, яка підлягає стягненню з ПАТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак з ПАТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] підлягає стягненню 551,20 грн. сплаченого судового збору. Крім того, відповідно до ч.3 ст.79, 84, 197 ЦПК України з ПАТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] слід стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Зокрема, 27.03.2016 року між [PERSON] та адвокатом Посікірою Р.Р. було укладено договір про надання правової допомоги № 27/03/16, згідно якого адвокат взяв на себе зобов'язання надати правову допомогу клієнту з метою захисту інтересів клієнта в якості його захисника та представника. З огляду на положення ст.ст. 203, 901, 903 ЦК України, Правила адвокатської етики, Додатком №1 до Договору № 27/03/16 про надання правої допомоги від 27.03.2016 року, суті зобов'язання, що виникло між сторонами згідно з договором, фактично вчиненими діями, враховуючи фактори, які повинні бралися сторонами договору та узгоджені зі змістом ст.12 та ст.56 ЦПК України розмір витрат на правову допомогу встановлений у сумі 5000 грн., що згідно з актами виконаних робіт згідно договору № 27/03/16 про надання правової допомоги від 26.05.2016 року та 18.07.2016 року складається з надання правової консультації по справі (27.03.2016 року) - 500 гривень (1 година, з розрахунку 500 гривень за годину, згідно додатку №1), підготовка відзиву на позовну заяву 500 гривень (1 година, з розрахунку 500 гривень за годину), підготовка, написання та подання зустрічної позовної заяви - 1000 гривень (2 години), участь у судових засіданнях - 3000 гривень (6 засідань), що підтверджується відповідною документацію. На підставі ст.ст.526-530, 533, 543, 546, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved