overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб між сторонами, що 31 жовтня 2009 року був зареєстрований виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 10. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб між сторонами розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони у справі спільних дітей не мають. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Окрім цього, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи те, що позивач на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб укладений між сторонами 4 серпня 2012 року, стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини та визначити її місце проживання. В судове засідання сторони по справі не з'явилися, однак спрямували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнає. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч. 1 ст. 161 СК України). Окрім вказаного, так як позовні вимоги підлягають до повного задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (позовна вимога про розірвання шлюбу), а саме 243,60 гривні. Водночас, позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" за позовну вимогу про стягнення аліментів. Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати за дану позовну вимогу в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини місячного доходу відповідача на утримання спільних малолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 19.01.2010 року між сторонами укладено шлюб, від якого народились діти: [PERSON], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей, заява підлягає до задоволення. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної дитини до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 15.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб, від якого 29 листопада 2014 року народилась дитина - [PERSON]. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.06.2018 року вказаний шлюб розірвано. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до задоволення в обсязі заявлених вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривні. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної дитини до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 16 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб, від якого [INFO] року народилась дитина - [PERSON]. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до задоволення в обсязі заявлених вимог. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 3 000 гривень на утримання спільної малолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Направленою заявою позивач заяву підтримала та просила її задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 5.09.2014 року між сторонами укладено шлюб, від якого 29.12.2014 року народилась дитина - [PERSON]. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, позов визнав, заява підлягає до задоволення. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання спільної дитини, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала та просила її задовольнити з названих у позові підстав. Відповідач, в свою чергу, позов визнав частково, згодившись при цьому сплачувати аліменти у розмірі 25% від його заробітної плати та посилаючись на скрутне матеріальне становище. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 27 червня 1998 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.15), від якого [INFO] року народилась дитина - [PERSON] (а.с.16). Позивач є інвалідом першої групи (а.с.35). Неповнолітня дочка сторін з квітня 2015 року постійно проживає разом з матір'ю (а.с.27). Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до задоволення. В свою чергу, в судовому засіданні [PERSON] не було надано суду достатніх та вагомих доказів на підтвердження неможливості сплати ним аліментів у розмірі заявленому позивачем. Окрім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної дитини до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення\~ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 14 червня 2004 року від шлюбу народилась дитина [PERSON]. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1\~ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до часткового задоволення. Враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно у зв'язку з продовженням навчання їх спільної дитини. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що відповідач має можливість утримувати доньку у зв'язку з продовженням її навчання, однак не робить цього. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 9 листопада 2006 року розірвано шлюб між сторонами (а.с.4). Від даного шлюбу останні мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7-8), яка зареєстрована та проживає разом з матір'ю (позивачем) (а.с.9). [PERSON] є студенткою денної форми навчання 1 курсу Інституту соціальної роботи та управління Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова і термін її навчання в даному навчальному закладі спливає 30 червня 2019 року (а.с.5). Наведені правовідносини регулюється наступними нормами матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Визначаючи розмір аліментів суд повинен враховувати як реальну потребу того, на чию користь вони стягуються, так і на матеріальне становище самого платника аліментів. Відтак, суд дійшов до висновку про те, що заявлена до стягнення позивачем вимога про стягнення 1/4 частини всіх видів доходів відповідача буде достатньою для задоволення потреб дитини у зв'язку з її навчанням. Окрім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 551,20 гривня. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved