Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 07.08.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №457. Від шлюбу у сторін є діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .Підставою для позову є розбіжність поглядів з відповідачем на подружнє життя, сім`ю, погіршення взаємовідносин. Шлюбні відносини фактично припинились і тому позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 02.05.2019 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] " просить залишити без змін. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак його представник надав до суду заяву, в якій вказав, що вони не заперечуючь проти задоволення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні, та просить розглянути справу за їх відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що 07.08.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб (а.с.5). Від сумісного проживання сторони мають синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язків щодо ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. З огляду на викладене та обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 384,20 грн., а інші 50% (384,20 грн. відповідно) - повернути позивачеві з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved