Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду 11.02.2019 року, з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.04.2012 року, виданого згідно рішення виконкому Хацьківської сільської ради від 03.04.2012 року. У вказаному будинку проживає і відповідач по справі [PERSON] , який є сином позивача, однак 03.07.2018 року останній добровільно знявся з реєстрації. Відповідач домашнє господарство не веде, не оплачує комунальні послуги, веде асоціальний спосіб життя. На початку листопада 2018 року відповідач скориставшись ситуацією відсутності позивачки у її домоволодінні, самоправно зайняв її домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим позивач звернулася до суду за захистом своїх цивільних прав та законних інтересів як власник майна. Відповідно до ухвали суду від 27.02.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в тому числі через оголошення на веб-порталі судової влади України згідно положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Хацьківської сільської ради від 20.04.2012 року. Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 02.10.2018 року, [PERSON] проживає без реєстрації в будинку позивачки за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 02.10.2018р. №2008/02-25. Відповідно до висновку Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 2110 від 09.04.2017, позивачка [PERSON] зверталась до Черкаського районного відділення поліції Черкаського віділу поліції ГУНП в Черкаській області, з приводу того, що її син [PERSON] не хоче віписуватись з спільного домоволодіння. Відповідно до ст. 16 ЦК Украіни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Так,\~згідно\~ст.\~ст.\~316,\~317\~ЦК\~України,ст.\~ст.2,\~49 Закону України "Про власність"\~право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння,\~користування і розпорядження майном.\~Право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в будинок за адресою: [ADDRESS] власником якого є позивач в установленому законом порядку вселений не був,\~він самоправно зайняв жиле приміщення, тобто вселився до нього самовільно без будь-яких підстав і створює перешкоди у користуванні ним власнику,\~тому він не набув права на користування вказаним будинком. Відповідно до статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 - застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~386 ЦК\~ позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Враховуючи зазначені обставини та положення ЦК України є підстави для визнання відповідача таким, що займає житлове приміщення без належних правових підстав та його виселення зі спірного приміщення, за таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved