Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлої за законом, вона спадщину прийняла. За життя померла розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,8904 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у зв'язку з її смертю. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просила визнати за нею право на завершення розпочатої процедури приватизації земельної ділянки площею 0,8904 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем вимоги підтримує. Представник відповідача Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Дана обставина підтверджується доданим до позовної заяви свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області [INFO] року. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,8904 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється її дочкою. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28 грудня 1950 року Старченківським бюро ЗАГС Київської області, свідоцтвами про одруження : серії [NUMBER], виданим 30 серпня 1958 року Зеленьківською сільською радою Старченківського району Київської області та серії [NUMBER], виданим 27 червня 1970 року Рай бюро ЗАГС Херсонської області. 30 листопада 2015 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 22 листопада 2016 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлій [PERSON] земельні ділянки та житловий будинок. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оформити спадкові права позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 23 березня 2016 року № 264/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, є відсутність документів, що підтверджують право на земельну ділянку, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Із доданих до позовної заяви письмових матеріалів вбачається, що на земельну ділянку був виготовлений та погоджений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа у кількості 146 осіб для ведення особистого селянського господарства на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Проект містить реєстр землевласників, в якому під номером 39 значиться [PERSON], пай № [NUMBER], земельна ділянка площею 0,8904 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий план земельної ділянки з її кадастровим номером. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області був затверджений наказом головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25 вересня 2015 року. Вказані обставини підтверджені даними проекту із землеустрою, кадастрового плану земельної ділянки, наказу головного управління Держгеокадастру у Київській області, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, оскільки не звернулася з відповідною заявою для реєстрації права власності на земельну ділянку, та не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved