Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №172 в будинку №91 по вулиці І.Богуна (стара назва [PERSON]) у м. Херсоні, мотивуючи тим, що позивач є власником квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.04.2001 року. За даною адресою зареєстрвоаний відповідач - [PERSON], [INFO], який не перебуває в родинних зв'язках з позивачем. Відповідач у даній квартирі не проживає більше 4 років. Реєстрації відповідача у вищевказаній квартирі впливає на розмір плати позивача за проживання та комунальні послуги, оскільки позивач сплачує комуніальні послуги за особу, яка фактично в даній квартирі не проживає. Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Приписами частини четвертої статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав для того, ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону чи порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки квартира [ADDRESS] (стара назва-Ілліча) у м. Херсоні, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Хесронської державної нотаріальної контори [PERSON] 05.04.2001 рокуза реєстровим №1-502. Відповідно до довідки №2458 від 12.12.2016 року виданої ОСББ "Таврія", за адресою: м. Херсон, вулиця Івана Богуна. [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] але не мешкає в даному будинку по даній адресі з 2012 року. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній кварирі з 2012 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved