Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на ? частку житлового будинку та господарських споруд, набутих за час перебування у шлюбі, мотивуючи свою вимогу тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому Ленінським відділом РАЦС міста Одеси 27 червня 1985 року шлюбі, 17 серпня 1993 року відповідач [PERSON] придбав відповідно до договору купівлі-продажу житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами. Після придбання будинку разом з відповідачем проживала в будинку родиною, з дітьми, вели спільне господарство, поліпшували спільними зусиллями благоустрій домоволодіння. 15 жовтня 20013 року за рішенням Нижньосірогозького районного суду херсонської області у справі № 659/918/13-ц шлюб з відповідачем було розірвано. Оскільки відповідач є боржником і ВДВС Нижньосірогозького управління юстиції відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] значних сум боргу, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На даний момент позивач проживає в будинку [ADDRESS], відповідач там не проживає. Спірне майно знаходиться за місце проживання позивача по [ADDRESS]. Позивач прохає визнати права власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, прохала виділити їй у власність ? частину жилого будинку [ADDRESS] з господарськими спорудами. Позивач пояснила, що маючи єдине бажання - гарантовано отримати у власність свою частку будинку, з частиною господарських споруд, розташованих на присадибній ділянці, позивач [PERSON] прохала судовим рішенням закріпити її вимогу про поділ спільного майна, прохала позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов [PERSON] у повному обсязі, пояснивши, що дійсно будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами є спільним надбанням сторін за час перебування у шлюбі, знаючи норми закону, згоден з тим, що ?? частина майна, нажитого у шлюбі, належить кожній з сторін в рівних долях, тому згоден з заявленою позивачем вимогою про виділення у власність [PERSON] ? частини будинку [ADDRESS] з господарськими спорудами, відповідач обіцяв, що буде максимально сприяти позивачу у поділі спільного майна, позивач не буде мати ніяких проблем. Вислухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали судової справи, суд встановив, що сторони в період з 27 червня 1985 року по 15 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8, 12). Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть (а.с. 12). Припинивши у 2013 році подружні відносини та ведення спільного господарства, сторони не дійшли згоди щодо порядку поділу майна, нажитого за час проживання однією сім'єю.17 серпня 1993 року відповідач відповідно до нотаріально завіреного договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами (а.с.10-11). 25 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, придбаного спільно за період перебування у шлюбі. У судовому засіданні позивач [PERSON] прохала позов задовольнити, визнати за нею право власності на 1,2 частку спільного сумісного майна - будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, Якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з положеннями п.22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК України, та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Outcome: approved