Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, відповідно до якого просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у домоволодінні [ADDRESS] в м. Маріуполі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] в м. Маріуполі. 13.03.1991 року за наведеною адресою зі згоди позивача була зареєстрована [PERSON] 15.11.1996 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб, проте 11.11.2003 року вказаний шлюб було розірвано відповідно до рішення суду. Крім того 21.01.2004 року позивач зареєстрував у належному йому домоволодінні [PERSON] - доньку [PERSON] від першого шлюбу. З січня 2004 року відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають, їх фактичне місце мешкання позивачу невідомо. Особистих речей відповідачів у будинку позивача немає, комунальні послуги відповідачі не сплачують. В судове засідання позивач не з'явився - надав суду заву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, враховуючи той факт, що про слухання справи відповідачка була повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування від 07.09.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Байковою Л., [PERSON] на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] в м. Маріуполі. Згідно із копією домової книги на домоволодіння [ADDRESS] в м. Маріуполі, у зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] та відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON], яка відповідно до пояснень позивача є донькою [PERSON] від першого шлюбу. З відповідачкою [PERSON] позивач перебував у шлюбі з 15.11.1996 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.11.2003 року вказаний шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до посилань [PERSON], викладених у його позовній заяві, відповідачі за адресою своєї реєстрації фактично не проживають з січня 2004 року, місце мешкання [PERSON] та [PERSON] позивачу невідомо. Відповідно до ст.ст. 71,163 Житлового Кодексу України (далі за текстом ЖК України) у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Факт не проживання відповідачів у домоволодінні [ADDRESS] в м. Маріуполі підтверджується: - актом КСН «Новоселівка» від 05.06.2014 р., відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації - у домоволодінні [ADDRESS] в м. Маріуполі з 2003 року по теперішній час. Факт не проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджують сусіди, підписи яких містяться у наведеному акті; - довідками КСН «Новоселівка» від 11.06.2014 р., в яких викладені аналогічні відомості. З огляду на викладене, проаналізувавши надані позивачем докази у їх сукупності, конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що факт не проживання [PERSON] та [PERSON] у домоволодінні у [ADDRESS] в м. Маріуполі знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи, з огляду на наведене позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаної квартирою підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої увалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 243,70 грн. - по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved