Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.11.1997 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей вони не мають. П'ять років вони мешкали на її житловій площі, а потім їхнє сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні інтереси, погляди на життя, на права і обов'язки подружжя, із-за чого між ними виникали суперечки, які привели до того, що спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе. В 2000 році чоловік забрав свої речі та уїхав, ц того часу шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що шлюб між ними існує формально. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно. Позивач надала до суду заяву, де просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та дату судового засідання повідомлявся. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 21.11.1997 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №892. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім"ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved