Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1691 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] уклала з [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1691 га [ADDRESS]. За вказану нерухомість позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був, оскільки документально будинок належав батькові відповідача [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцями його стали відповідач та її мати [PERSON], померла [INFO]. Остання, фактично прийняла спадщину, але не отримала свідоцтва про право власності, а відповідач в свою чергу також не виконала вимоги Цивільного кодексу України, що виразилось в не зверненні до нотаріальної контори з заявою про відмову або прийняття спадщини в шестимісячний. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач в судове засідання з'явилась, натомість спрямувала на адресу суду письмове клопотання про розгляд цивільної справи за позовною заявою [PERSON] у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 12 Закону "Про власність" громадянин набуває право власності на майно, отримане внаслідок укладення угод, незаборонених законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач набула спірне домоволодіння внаслідок укладення договору купівлі-продажу, що є підставою для визнання за ним права власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved