Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 18 листопада 2016 року виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, причиною цьому стала несумісність характерів, різні погляди на життя. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому строк для примирення надавати недоцільно. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, заперечував проти стягнення з нього оплати за правову допомогу, вважав її завищеною, вказував на відсутність в матеріалах справи договору(витягу з договору) про надання правничої допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2016 року виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №23, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 18 листопада 2016 року(а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 17 січня 2017 року(а.с.7). Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо з липня 2020 року, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу то суд виходить з наступного: витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.05.2018 р.). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Встановлено, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а тому у вимозі про стягненні судових витрат на правову допомогу слід відмовити. Судові витрати по оплаті судового збору, згідно положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved