Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача вартість не облікованої електричної енергії та додаткових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.02.2020 при здійсненні працівниками позивача перевірки дотримання відповідачем вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, було виявлено під час технічної перевірки факт порушення відповідачем вищевказаних Правил, що виразилося в самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі, про що було складено акт № 10001833. Оскільки внаслідок споживання відповідачем було не дорахована електрична енергія приладом обліку, ПАТ "Запоріжжяобленерго" були заподіяні збитки на суму 14177,32 гривень, а відповідач добровільно розраховану на підставі акту суму збитків не сплатив, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за електроенергію спожиту без обліку в сумі 14177 гривень 32 копійки, а також судові витрати. Сторони до судового засідання не з`явились. Представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти стягнення 14177,32 грн. за безоблікове споживання електричної енергії не заперечує. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснює постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання електричної енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312 (далі Правила). Відповідно до 8.2.5 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням. Підпунктом 20 п. 5.5.5. Правил встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до підпункту 4 п.5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Як випливає з матеріалів справи, в наслідок технічної перевірки встановлено порушення відповідачем [PERSON] Правил (підпункт 20 пункту 5.5.5), що виразилося в діях, які призвели до безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, про що складений акт № 10001833 від 15.02.2020. Вищевказаний акт відповідає вимогам п.8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, його підписано уповноваженими представниками оператора системи і відповідачем [PERSON] . На підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначено обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем [PERSON] збитків в розмірі 14177,32 гривень, що підтверджується протоколами засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії № 42 від 13.04.2020 та № 59 від 27.05.2020. Вартість не облікованої електричної енергії, а також понесення витрат підтверджуються матеріалами цивільної справи, зокрема: актом про порушення № 10001833 від 15.02.2020 із додатками, розрахунком обсягу і вартості не облікованої енергії внаслідок порушення Правил від 13.04.2020, протоколами засідань комісії з розгляду актів про порушення Правил №42 від 13.04.2020 та № 59 від 27.05.2020. За таких обставин, суд вважає позов законним і обґрунтованим, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До позовної заяви позивачем додано платіжне доручення від 29 січня 2021 року № 1713, якою підтверджується сплата ним судового збору в сумі 2270,00 грн., отже половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а решта підлягає поверненню позивачу у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного та

Outcome: approved