Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом і в обґрунтування його пояснив, що будинок № [ADDRESS] належить відповідачу на праві власності. Право власності на квартиру зареєстровано на підставі договору дарування р.№ 390 від 26.03.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачкою на підставі договору дарування р.№ 3903 від 26.03.2013 р. посвідченого приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 01 березня 2017 року позивач сплатив відповідачу за придбаний житловий будинок та земельну ділянку кошти в сумі 70 000,00 грн. На підтвердження продажу позивачу будинку та земельної ділянки, відповідач передала документи на будинок та земельну ділянку, комплекти ключів від будинку, а позивач у свою чергу прийняв майно у своє володіння. Продаж будинку та земельної ділянки оформили розпискою про отримання відповідачем вищезазначених коштів, а також договором купівлі-продажу в простій письмовій формі. 31 березня 2017 р. він звернувся до відповідачки з проханням виїхати на підконтрольну Україні територію оформити правочин, вона категорично відмовилася та заявила, що не буде виїжджати та займатися документами по оформленню договору купівлі - продажу, бо не бажає перетинати лінію розмежування на підконтрольну Україні територію Луганської області, оскільки переживає за своє життя та здоров'я з огляду на постійні обстріли блокпостів та бойові дії на лінії розмежування. Оскільки м.Перевальськ Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, то на даній території відключені всі державні реєстри у зв'язку з чим нотаріально посвідчити договір не можливо. По теперішній час договір купівлі-продажу зазначеного будинку та земельної ділянки залишився не посвідченим нотаріально. Позивач змушений звернутися до суду з дійсним позовом і просить визнати договір купівлі-продажу будинку № [ADDRESS], та земельної ділянки, укладеного між ним та відповідачем 01.03.2017 р., дійсним та визнати за ним право власності на вищевказаний будинок та земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини "Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права". Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, 08 червня 2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 90. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.7). Отже, прізвище відповідачки [PERSON] до укладення шлюбу з [PERSON] було [PERSON]. Згідно копії договору дарування житлового будинку від 26.03.2013р., [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на приватизованій земельній ділянці, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим відділом Держкомзему у Перевальському районі Луганської області 14.10.2009 р. на підставі рішення 30 сесії 5 скликання Бугаївської селищної ради від 28 серпня 2009 р. № 30/19 (а.с.8,9). З копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 26.03.2013 р. вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 26.03.2013р. (а.с.10). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки від 26.03.2013 р., [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка є приватною власністю [PERSON], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим відділом Держкомзему у Перевальському районі Луганської області 14.10.2009 р. на підставі рішення 30 сесії 5 скликання Бугаївської селищної ради від 28 серпня 2009 р. № 30/19 (а.с.11-12). З копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 26.03.2013 р. вбачається, що власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 26.03.2013 р. (а.с.13). 01.03.2017 р. між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № [ADDRESS] та земельної ділянки [ADDRESS] (а.с.26). Договір був укладений у простій письмовій формі. За даним договором позивач передав відповідачу в рахунок оплати вартості спірного будинку та земельної ділянки 70 000,00 грн., а остання передала позивачу документи на будинок та ключі від нього. Згідно розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 70 000 грн. в рахунок продажу будинка № [ADDRESS] та земельної ділянки (а.с.24,25). Відповідно до копії висновків про вартість земельної ділянки та майна, вартість спірного будинку станом на 27.04.2017 р. становить 101 000 грн. Вартість земельної ділянки - 19 000 грн. (а.с.27,28). Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 04.05.2017 р., [PERSON] відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки на підставі того, що нотаріальна дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання, як свідчить ст.525 ЦК України, не допускається. У дійсний час відповідач ухиляються від оформлення угоди нотаріально, посилюючись на неможливість виїхати з непідконтрольної території. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу неможливо, оскільки згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. №953/5 зі змінами «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів до закінчення антитерористичної операції на сході України. Згідно п.2 листа ВССУ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13, з 01 січня 2013 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Окрім цього, згідно листа ВСУ від 01.07.2013р. «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» вбачається, що державна реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 р. зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги Закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст.220 ЦК України). Таким чином, на момент розгляду цього спору договір купівлі-продажу будинку № [ADDRESS] та земельної ділянки в нотаріальному порядку не був посвідчений. Згідно зі ст.215 ЦК України недійсною вважається угода, якщо її недійсність установлена законом. У цьому разі не є необхідним визнання її недійсності судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст угоди не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; угода повинна бути укладена у формі, встановленій законом, волевиявлення учасника угоди має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, угода повинна бути спрямована на реальне настання правових наслідків, обумовлених нею. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦУ України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема за угоди. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного, оскільки позивач виконав угоду цілком, тобто оплатив вартість будинку та земельної ділянки в повному обсязі, договір не був нотаріально оформлений вчасно у зв'язку із тим, що на даний час у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території, до якої відноситься м. Перевальськ Луганської області, тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, то суд вважає за необхідне у відповідності зі ст.328 ЦК України визнати договір купівлі-продажу будинку № [ADDRESS] та земельної ділянки, укладеного 01.03.2017 р. між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем, а також визнати право власності позивача на вищевказаний будинок та земельну ділянку.

Outcome: approved