Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Київського районної ради м. Полтави, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач є батьками, [PERSON] , [INFO] . З січня 2017 року позивач з відповідачем однією родиною не проживають та припинили будь-які відносини, 19.04.2018 року шлюб між ними було розірвано. Спільна дитина сторін - син [PERSON] , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач, батько дитини, з моменту окремого проживання з родиною, дитину жодного разу не відвідав, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не тільки не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, а й не спілкуються з сином взагалі; не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. У зв`язку з викладеними обставинами позивач змушена була звернутись до суду з метою позбавлення відповідача батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подавав, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с. 35). Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Київського районної ради м. Полтави в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі представника служби, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 28). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 05 лютого 2014 року позивач з відповідачем, перебували у зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с. 6). 26 травня 2017 року Ленінським районним судом м. Полтави стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно (а.с. 8). 19 квітня 2018 року Ленінським районним судом м. Полтави шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10, 11). Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів [PERSON] станом на 01.10.2019 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 32516,13 грн. (а.с. 16). [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні матері - позивачки по справі та проживає разом із нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 341 від 12.09.2019 року, виданою Полтавським професійним ліцеєм (а.с. 12). Відповідач, батько дитини, тривалий час не проживає з родиною, дитину не відвідує, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується характеристикою, виданою Полтавським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 7 «Теремок» Полтавської міської ради Полтавської області № 14-02/174 від 18.09.2019 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини, [PERSON] після розлучення подружжя зв`язків з сином не підтримує, своїх батьківських обов`язків не виконує, аліментів на утримання дитини не сплачує, станом здоров`я, морального та фізичного розвитку не цікавиться, вихованням та піклуванням сина не займається, участі в його житті не приймає. Утриманням та вихованням [PERSON] займаються мати [PERSON] та її новий чоловік [PERSON] , які створили належні умови для розвитку дитини, потреби якої задоволені повністю, батьківський потенціал на належному рівні. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , який складено Органом опіки та піклування та затверджено рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № 6 від 14.01.2020 року, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Таким чином беручи до уваги, що Відповідач не виявляє щодо сина батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, не піклується про духовний і фізичний розвиток сина, нічого не знає про його стан здоров`я, матеріальної допомоги на утримання не надає, а також враховуючи згоду відповідача з позовними вимогами, суд приходить до висновку, що у відповідності з п. 2, ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved