Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому зазначає, що 15 червня 2014 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено попередній договір на купівлю продаж житлового будинку, що знаходиться по провулку Першого Травня, 8 в с. Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області за ціною 20000 грн. В силу даного договору відповідач сплатила позивачу аванс в сумі 13000 грн. Згідно вказаного договору сторони встановили строк для укладення договору купівлі-продажу 01 червня 2015 року. В строк, зазначений в попередньому договорі, з вини відповідача [PERSON] не був укладений договір купівлі-продажу, тому позивачка просить постановити рішення про усунення перешкод в користуванні вказаним житловим будинком, який розташований за адресою с. Лісівка пров. 1-го Травня 8 Андрушівського району Житомирської областішляхом зняття з реєстрації останньої та виселенням її. В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали, обгрунтувавши обставинами, викладеними в позовній заяві. Зокрема повідомили, що рішенням Андрушівського районного суду від 23.12.2016 року, яке набрало законної сили 11.04.2017 року, з позивачки на користь відповідачки стягнуто 13000 гривень авансу за вказаним попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку, тобто вони вважають, що в зв»язку з цим сторони повернуті в первісний стан та договір перестав діяти. Відповідачка та представник відповідача позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач не ухилялась від укладення основного договору, а відразу після укладення попереднього договору звернулась до позивачки з метою оформлення основного договору купівлі - продажу житлового будинку. Також повідомила, що в будинку разом з нею проживає її малолітня дочка, а також оскільки нею проведено косметичний ремонт вона не бажає самостійно звільняти вказаний будинок, тому, що не має іншого житла. Представник служби в справах дітей Андрушівської РДА проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] є власником будинку, який розташований за адресою Житомирська область Андрушівський район с. Лісівка провул. Першого Травня 8. Судом встановлено та підтверджується сторонами у справі, що 05 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір згідно якого у строк до 01 червня 2015 року [PERSON] зобов»язується передати у власність [PERSON]житловий будинок з укладенням договору купівлі-продажу, а [PERSON] зобов»язується прийняти і оплатити за житловий будинок, що знаходиться по провулку Першого Травня, 8 в с. Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області за ціною 20000 грн Відповідно до п. 3 вказаного договору сторони встановили строк для укладення договору купівлі-продажу не пізніше 01 червня 2015 року. Відповідно п. 4 при підписанні цього договору відповідачка передала позивачці суму в розмірі 13000грн, як аванс. До 01червня 2015 року договір купівлі-продажу не був укладений. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Згідно рішення Андрушівського районного суду від 23 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 11 квітня 2017 року з позивачки [PERSON] на користь відповідачки стягнуто 13000 гривень сплоченого авансу за вказаним попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку. У встановлений строк договір укладений не був і жодна із сторін на виконання вимог ч.3\~ст. 635 ЦК України\~не направила другій стороні пропозицію про його укладення, тому попередній договір між сторонами припинив свою дію після 01 червня 2015року. Посилання відповідачки на листи, які вона направляла позивачці не підтверджують її намагання укласти основний договір та не свідчать про пропозицію його укладення, оскільки були виготовлені після спливу терміну дії поперенього договору, тобто після 01.06.2015 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно вимог ст. 1212\~, глави 83 ЦК України\~\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до вимог ст.48 Закону України Про власність власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з довідкою №671 від 18.11.2016 року виданою Горбулівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області відповідачка [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою с. Горбулів вул. Л. Українки 15. Оскільки право позивачки порушене воно підлягає захисту в судовому порядку. Право власності позивачки підлягає захисту шляхом виселення відповідачки з жилого приміщення. Судом не встановлено доказів заподіяння відповідачці збитків внаслідок не укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, а посилання на ту обставину, що відповідачкою витрачено кошти на ремонт будинку не позбавляє її на звернення до суду із позовом про відшкодування понесених витрат. Згідно вимог\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved