Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що 31.10.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 87522 в електронній формі. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1201 грн. на картковий рахунок на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, у той час як відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 27.11.2019 року становить 51752,27 гривень, з яких: 1201 грн.- основний борг, 25\~632,92 грн. заборгованість по відсоткам, 24918,35 грн. заборгованість за простроченими відсотками. вень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Справа була\~призначена до\~розгляду у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~учасників справи,\~при цьому\~відповідач скористався своїм право та подав відзив яким, проти позову заперечив у повному обсязі посилаючись на те, що з умовами надання кредиту ознайомлена не була, позику отримала від фірми «Credit up», а позов до відповідача пред`явлений ТОВ «Веллфін», крім того позивач звернувся д суду із позовом з пропуском строку позовної давності. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржникзобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 31.10.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено договір позики №87522, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 1201,00 грн. строком на 30 (тридцять) днів. Згідно до Заяви на отримання позики, в особистому кабінеті відповідач надав фотокопії свого паспорта, зазначив свої особисті дані, електронну почту, мобільний телефон, адресу проживання, надав особисте фото та вказав інші дані, а також підписав електронним ключом. Відповідно до довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про зарахування 31.10.2016 року суми 1201,00 грн. власнику картки [PERSON] від ТОВ «ВЕЛЛФІН» № транзакції в системі а_357515_87522. Відповідно до Довідки щодо заборгованості за Договором №87522 від 31.10.2016 року, станом на 27.11.2019 року загальна сума заборгованості складає 51752,27 грн., що складається із: заборгованості за основною сумою позики складає 1201,00 грн., заборгованості за відсотками згідно договору складає 25632,92 грн., заборгованості за простроченими відсотками згідно договору складає 24918,35 грн. Відповідно до п.1.5 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,9 процента процента від суми позики, але не менше ніж 20 за перший день користування позикою; 1,9 процента від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 цього договору; 3,8 проценти від суми позики що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором; сума процентів за користування позикою нараховується в день погашення позики. У п.7.2 Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил програми лояльності, текст яких розміщено на сайті позикодавця. На підставі викладеного, суд також вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. Твердження про пропуск строку позовної давності не знайшли свого підтвердження , бо позивач звернувся до суду не 3 грудня 2019 року, а раніше - поштою, в межах трирічного строку пощовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved