Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, та просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] право користування житловим приміщенням, що розташоване у [ADDRESS], зняти з реєстрації [PERSON] з реєстрації місця проживання та примусово його виселити з даної квартири. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 1996 року ЛОР «БТІ та ЕО» посвідчено,що жилий будинок, що розташований у [ADDRESS] на праві свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Львівською державною конторою 04 жовтня 1996 року під номером в реєстрі 2-3073, зареєстрований на ім»я [PERSON]. 04 червня 1999 року позивач уклала шлюб із відповідачем - [PERSON], який був зареєстрований у Личаківському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому(додається). У цьому ж році, після шлюбу, [PERSON] був прописаний у даній квартирі, що посвідчується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку (додається). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 26 квітня 2012 року Личаківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між мною та [PERSON]. На даний час позивач та діти від їхнього шлюбу змушені проживати у іншому місці, оскільки відповідач [PERSON] проживає у квартирі за адресою [ADDRESS], що унеможливлює позивача та її дітей проживати у даній квартирі. Згідно всіх правовстановлюючих документів позивач стверджує, що є власником даного будинку (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17027876 від 12.12.2007; рішення виконкому від 20.12.2006 № 501; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.12. 2007 серія: САВ № 075497; державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ №624435; технічний паспорт від 23.10.2007 затверджений наказом Держбуду України №127 від 24.05.2001р), а відтак позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. В останнє судове засідання позивач не з»явилася з невідомих для суду причин, однак була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Однак на адресу суду надійшла заява від неї в якій вона просить справу слухати без її участі та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином, через засоби масової інформації повідомлений про дату судового розгляду. Повідомлення про виклик до суду надруковане у ЗМІ: місцевій газеті "Високий Замок". Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також зібрання достатніх доказів по справі для прийняття рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що жилий будинок, що розташований у [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.13) 01.11.1996 року Згідно реєстраційного посвідчення виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 01.11.1996 року будинок по [ADDRESS] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить [PERSON] (а.с.4) 04 червня 1999 року позивач уклала шлюб із відповідачем - [PERSON], який був зареєстрований у Личаківському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому (а.с.5) Як вбачається з рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26.04.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6) Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.10) У відповідності до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, а відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з матеріалів справи дане майно належало позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ще до укладення шлюбу між сторонами. Згідно із статті 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 357 встановлено, що якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення,, спорудження) майна. Суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] вніс будь-який вкладу у дане майно та в жодних правовстановлюючих документах він не зазначається як співвласник чи власник майна, тому у нього не виникає жодних юридичних підстав на право власності, на спільну часткову чи сумісну власність у майні і відповідно на користування таким майном. Згідно ст. 41 Конституції України: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності». Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного Кодексу України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно до ч.4 ст. 9 Житлового Кодексу України: «Ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.» Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позові вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved