Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, та згідно позовних вимог в останній редакції просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON], [INFO], щомісяця, до настання повноліття дитини у розмірі 2000,00 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. додаткових витрат на утримання дитини, що були понесені позивачем у звязку з лікуванням [PERSON], [INFO] у період з вересня 2012 року по вересень 2015 року. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 14.10.1995 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають сина [INFO]. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сімю, нерозуміння одне одного, внаслідок чого на теперішній час сторони будь-яких подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а їх спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання не надає, має мінливий дохід, в звязку з чим, посилаючись на норми законодавства позивач просила позов в частині стягнення аліментів задовольнити з таких підстав. Разом з тим вказувала на те, що у звязку з хворобами, на які страждала дитина у період з вересня 2012 року по вересень 2015 року , позивачем були понесені додаткові витрати на лікування [PERSON], та вказуючи на долучені до уточненого позову документи, просила суд стягнути з відповідача компенсацію таких витрат. В судове засідання сторони не зявились, звернулись з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до поданих заяв позивач заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а відповідач визнав позов, надав до суду письмові докази, щодо його майнового стану та стану здоровя. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у випадку, коли відповідач визнає заявлені до нього вимоги, суд, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення таких вимог. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином для правильного вирішення справи суду слід визначити, чи до належного відповідача заявлено позов (чи є відповідач батьком дитини) та враховуючи надані сторонами докази та пояснення щодо вказаних вище обставин стосовно стану здоров'я, матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (свідоцтво серії 1-ЖД №363264 від 21 серпня 2001 року), батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час, відповідно до наданих позивачем пояснень та довідки (виписки з домової книги про склад родини та прописку), виданої ЖБК «Приморський-12», вказана дитина перебуває на її утриманні. Як вбачається з матеріалів справи доходи відповідача на час вирішення справи є постійними та полягають у отриманні ним пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, у розмірі 1143,77 грн., та відповідно до наданої до суду копії трудової книжки серія та номер: БТ-ІІ №5260367, відповідач є незайнятою особою. Окрім того, з наведених доказів вбачається, що відповідач є інвалідом ІІ-ї групи внаслідок загального захворювання. Таким чином суд доходить висновку про доцільність встановлення розміру аліментів на рівні 1/4 частини доходів відповідача, але неменше 30% відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Водночас щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат, на утримання дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) , Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Істотне значення для визначення розміру участі у додаткових витратах мають ті самі обставини, що й при вирішенні питання про стягнення аліментів. Відповідно до наданих суду розрахунків та відомостей, позивач несе додаткові витрати на дитину у звязку з навчанням дитини у школі «Астр» - в розмірі 1800,00 грн. на місяць, та у звязку з захворюванням дитини на придбання ліків. У звязку з таким суд зазначає, що після відрахування 1/4 від доходів позивача на сплату аліментів, розмір доходу позивача складатиме 1143,77-1143,77х0,25 = 857,83 грн., що істотно менше ніж прожитковий мінімум, встановлений Законом, та з такого, зважаючи на відомості про стан здоровя відповідача та відсутність відомостей про отримання ним будь-яких інших доходів, зважаючи на те, що позивач порушує питання про компенсацію вже понесених нею витрат, та при цьому надані нею докази не є вичерпними та з них не випливає беззаперечність заявленої позивачем до стягнення суми, так само як і обґрунтованість несення таких витрат, та відсутність відомостей про доходи позивача, суд доходить висновку про те, що відповідач позбавлений реальної можливості компенсувати такі витрати, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: approved