Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Як на підставу звернення до суду з даною заявою та у її обґрунтування позивач вказала, що відповідач починаючи з моменту народження сина проживає у невідомому місці та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Сторони у судове засідання не з'явились, проте від представника позивача так і представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності. Також, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] року померла дочка позивача - [PERSON] (а.с.9-12). За життя остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.13) від якого [INFO] року народилась дитина - [PERSON] (а.с.14). На даний час дитина зареєстрована та проживає разом з бабою, тобто з позивачем (а.с.15). Згідно рапорту ДОП Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 26 серпня 2017 року (а.с.17) відповідач за місцем проживання характеризувався з негативної сторони та двічі був засуджений судом за вчинення злочинів. Відповідно до характеристик, виданих на малолітнього [PERSON] ДНЗ № 35 та Житомирською спеціалізованою школою № 20 (а.с.19-20), відповідач жодного разу не приходив до садка/школи та не цікавився його успіхами. За відомостями Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак не проживає по причині виїзду до Російської Федерації (а.с.52). Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки, як встановлено у ході розгляду справи, відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи та піклування про неї, на даний час проживає окремо, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками. Крім цього,

Outcome: approved