Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність своїх позовних вимог тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось майно, зокрема земельна ділянка, на успадкування якої покійна залишила заповіт на його, позивача, ім'я, вказавши у ньому, що заповідає земельну ділянку згідно акту серії ВН 120830 від 04.11.2003 року. За життя спадкодавець отримала Державний акт на вказану земельну ділянку, але оригінал правовстановлюючого документу на землю до цього часу не зберігся. Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовив у надані правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності позивача на вищевказану нерухомість, у зв'язку з тим, що при зверненні до нотаріуса ним не було пред'явлено оригінала документа, який би підтверджував право власності спадкодавця, так як такий документ був втрачений. Крім цього, в позовній заяві позивач вказує, що у свідоцтві про його народження, мати записана як [PERSON]. А згідно свідоцтві про смерть від 05.10.2013 року померла [PERSON]. У зв'язку з цим, позивач ставить питання про встановлення факту родинних відносин, метою якого є реалізація його права на спадкування за заповітом земельної ділянки, на яку він просив суд визнати за ним право власності. В судове засідання позивач не з'явився, в адресованій суду заяві вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач, представник Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника територіальної громади. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених обставин, суд здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким суд дав оцінку, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина. Ще за життя, 02 грудня 2011 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 39, згідно з яким спадкодавець заповів все своє майно [PERSON]. (а.с.10). Згідно з відміткою Лозуватської сільської ради, заповіт заповідачем не змінено і не відмінено. В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк як того вимагає ст.1269, 1270 ЦК України, що доведено матеріалами Спадкової справи до майна померлої [PERSON] Однак згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.05.2014 року, винесеною державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області, позивачеві відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [INFO] року [PERSON], оскільки заявником не було надано нотаріусу оригіналу документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказану нерухомість, у зв'язку з тим, що цей документ був втрачений. Судом також встановлено, що за матеріалами спадкової справи, осіб, які мали б право та претендували на обов'язкову частку, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, не має. До складу спадкового майна, зазначеного у заповіті, входить земельна ділянка згідно Державного акта серії ВН №1200830, площею 3.0825га у межах згідно з планом, кадастровий номер якої 0522283000:02:000:0121, призначена для - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Належність майна спадкодавцеві доведено витягом №887 від 20.05.2014 року, зробленим начальником відділу держземагенства у Липовецькому районі із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (а.с.12), а також копією державного акта серії ВН 120830 (а.с.11), де зазначено власником [PERSON] Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві належними та допустимими доказами, а тому суд дійшов до переконання, що позивач має право на спадкування за заповітом на земельну ділянку, право на успадкування якої було посвідчено заповітом [PERSON], однак реалізувати у визначеному законом порядку позбавлений можливості, оскільки оригінал правовстановлюючого документа був втрачений. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд захищає порушені права позивача у спосіб, що передбачений нормами чинного законодавства, відтак позов в цій частині підлягає до задоволення. Що ж стосується встановлення факту родинних відносин, то слід вказати на таке. Доказами, що підтверджують факт родинних відносин позивача та померлої [PERSON] є: свідоцтво про народження позивача, де його матір'ю записана [PERSON], тобто ім'я та по-батькові співпадають із зазначеними у свідоцтві про смерть [PERSON]; заповіт від 02.12.2011 року, посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Липовецького району та зареєстрований в реєстрі за №39, відповідно до якого [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] належне їй майно; довідка сільської ради за №02-26/11 від 04 лютого 2014 року, якою констатовано, що до складу сім'ї [PERSON] увійшли: син [PERSON],[INFO], та сини [PERSON], [PERSON], які померли відповідно 2014 та 2007 року. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем надано суду достатньо доказів в підтвердження факту, про який він просить суд, а тому позов в цій частині також підлягає до задоволення, оскільки метою встановлення цього факту є реалізація позивачем його прав на спадщину, а іншого порядку чинним законодавством не передбачено. Крім цього, відповідач позов визнав. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ,1296 1299 ЦК України,

Outcome: approved