Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі з відповідачем, який розірвано, мають дитину [PERSON], [INFO] До повноліття доньки відповідач сплачував аліменти. На даний час донька повнолітня та навчається на 3-му курсі денного відділення Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну. У звязку із неможливістю самостійно утримувати дитину, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності. Третя особа у судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання\~повторно не з'явився,\~хоча належним чином в порядку ст.ст.74-76 ЦПК України викликався до суду, а тому згідно\~із вимогами ст.224 ЦПК України суд розглядає справу заочно у його відсутності. \~\~ У звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Сторони по справі, шлюб яких розірвано рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року, є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки №108 від 31 березня 2017 року [PERSON] навчається на денному відділенні ІІІ курсі Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, термін навчання до 1 липня 2018 року. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Також у відповідності до ст.199 СК України батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу (ст.200 СК України). [PERSON] повнолітня, не працює, не отримує самостійного доходу, навчається на денній формі, а відтак потребує матеріальної допомоги від батька, який добровільно коштів на утримання не надає. Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, зокрема відсутність відомостей про його доходи та наявності на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини на час навчання до 1 липня 2018 року у твердій грошовій сумі в сумі 1500 грн. Саме такий розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Натомість відсутні підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини у відповідності до ст.183 СК України, оскільки позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведено, що позивач працює (в тому числі у ТзОВ «Сандра») та має регулярний дохід, як про це зазначено у позові. З огляду на наведене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присужуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 3 квітня 2017 року, та в порядку ч.1 ст.367 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 640 грн. судового збору.

Outcome: approved