overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Ольгопільської сільської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності. Вказали, що в серпні 2000 року придбали у [PERSON] за 600 (шістсот) доларів США житловий будинок з погосподарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується розпискою. Через відсутність коштів до цього часу житловий будинок вони не оформили як свою власність, хоча з 2001 року утримують будинок та використовують земельну ділянку, тобто з 2001 року вони фактично вступили у право власності вищевказаним майном та по даний час продовжують відкрито, безперервно користуватися і володіти даним нерухомим майном. Позивачі у судове засідання не з"явилися, подали на адресу суду заяву, в якій вказали, що не можуть бути присутні на судовому засіданні, просять розглянути справу в їх відсутності. Відповідач Ольгопільська сільська рада у судове засідання не зявилися, подали на адресу суду заяву, в якій вказали, що не можуть бути присутні на судовому засіданні, просять розглянути справу за їх відсутності. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно довідки Ольгопільської сільської ради [PERSON] разом із своєю сім"єю зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] з 2001 року і по даний час. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Тому матеріалами справи доведено, що починаючи з 2001 року позивачі утримують будинок та використовують земельну ділянку за адресою [ADDRESS] тобто з 2001 року фактично вступили у право власності вищевказаним майном, користуються прибудинковою територією та по даний час продовжують відкрито, безперервно користуватися і володіти даним нерухомим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачі в поданій до суду уточненій позовній заяві просять визнати за ними в рівних частках право власності на житловий будинок із приналежними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. У підтвердження заявлених вимог, посилаються на те, що спірне будинковолодіння - колишній колгоспний двір, головою якого був батько [PERSON], який помер [INFO] р. та член двору [PERSON], його дружина, яка померла [INFO] року. На виподок смерті [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок у [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, а належну їй земельну ділянку площею 3,6379 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла [PERSON] У встановлений строк позивачі звернулися з заявою про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва по причині відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, а тому звернулися до суду з цим позовом. Сторони надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі позов підтримують, відповідач позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав : Судом достовірно встановлено, що спірне спадкове майно відносилося до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого був [PERSON], і що на дату введення в дію Закону України "Про власність" в цьому господарстві в згаданий період проживали батьки позивачів -[PERSON] та [PERSON] Даний факт підтверджується довідкою, виданою Дев`ятниківською сільською радою, № 256 від 06.11.2014 року, технічним паспортом, виданим БТІ 10.06.2015 р. Згідно заповіту, складеного 25 березня 2014 року, [PERSON] належний їй житловий будинок в [ADDRESS] заповіла донькам - [PERSON] і [PERSON] в рівних долях, а земельну ділянку площею 3.6379 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла доньці [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що позивачі на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 15.07.2015 р. їм відмовлено у видачі свідоцтва по причині відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 1268,1270 ЦК України позивачі вчинили дії, які свідчать про прийняття ними спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Протягом строку для прийняття спадщини не заявили про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, крім відповідача, яка на спірне майно не претендує, немає, а тому є всі підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] як член сім`ї власника будинку була прописана за даною адресою. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження позовних вимог пояснюють, що [PERSON] з 2018 року не проживає в даній квартирі. Позивачі несуть неправомірні витрати за комунальні послуги за відповідача які останньою не відшкодовуються. Внаслідок таких дій відповідача, позивачі не можуть повноцінно розпорядитись своєю власністю. Позивачі подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позов підтримують і просять його задоволити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про день та час слухання справи належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивачів по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач була прописана як член сім`ї власника в квартирі [ADDRESS] . Це підтверджується довідкою про склад сім`ї, яка наявна в матеріалах справи. З 2018р. на час постановлення рішення суду відповідач за місцем реєстрації не проживає. Шлюб між нею та [PERSON] розірвано, місце її проживання не відоме. Це підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. За таких обстави по справі суд, вважає, що позов є обгрунтований і такий, що підлягає до задоволення. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовом про завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки загальною площею 2,9610 га, що розташовані на території Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в тому числі: у масиві 11 на ділянку № [NUMBER] площею 2,8861 га ріллі, у масиві 2 на ділянку № [NUMBER] площею 0,0749 га пасовищ у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] . При проведенні приватизації земель, які перебували у користуванні Державного підприємства "Мирогощанський державний іподром", [PERSON] була включена до списку громадян-працівників та пенсіонерів, яким надається дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад (підтверджується розпорядженням Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620, витягом з додатку 1 до розпорядження Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620). Згідно додатку 1 до розпорядження Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Мирогощанської сільської ради: -у масиві 11 на ділянку № [NUMBER] площею 2, 8861 га ріллі, -у масиві 2 на ділянку № [NUMBER] площею 0, 0749 га пасовищ. Вони є спадкоємцями майна померлої в рівних частинах. На їх звернення, отримали відповідь від Другої Дубенської державної нотаріальної контори за № 248/02-14 від 22.02.2019 року про відмову в оформленні свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. За час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та виготовити на власне ім`я правовстановлюючі документи - державні акти на право власності на земельні ділянки. Враховуючи це, вони не має можливості зареєструвати земельні ділянки на своє ім`я та надати правовстановлюючі документи на землю нотаріусу. За викладених обставин змушенні звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] , згідно поданої заяви, просить справу розглянути без його участі та участі позивачів. Позовні вимоги підтримує. Представники відповідача: Мирогощанської сільської ради та третіх осіб: ПАТ «Мирогощанський аграрій» та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, належно повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явились. Згідно поданих пояснень та відзиву, позовні вимоги визнають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачі, звернувшись до суду з вказаним позовом, просять постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивачі посилаються на те, що їм належить по 1/4 частини кожному на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований [PERSON], який у вказаній квартирі не проживає тривалий час, більше 10 років. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову до суду не надав, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Одеські вісті" № 59 за 05.06. 2014 року. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Болградський районний сектор Головного Управління міграціонної служби України в Одеській області проти задоволення вимоги позивачів не заперечує, просить суд справу розглянути у відсутності свого представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачам належить на праві власності (по 1/4 частин кожному) житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], в якому зареєстрований [PERSON], проте відповідач не користуються житлом без поважних причин більше 10 років, виїхав з нього, проживає за іншою адресою. Приймаючи до уваги, що [PERSON] у будинку позивачів без поважних причин не проживає більше 10 років, суд вважає, що він втратив право на користування цим житлом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Враховуючи ці вимоги закону, а також те, що відповідач більше 10 років в квартирі, яка належить на праві власності позивачам, не проживає і житловими приміщеннями в ній не користується, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивують тим, що є власниками в рівних долях квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований, але з 2000 року не проживає [PERSON], який доводиться братом дружини позивача. За таких обставин позивачі змушені нести всі обов'язки пов'язані з утриманням квартири, оскільки відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. В судове засідання позивачі не з'явились, надали до суду заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за відомим місцем його реєстрації, встановленим згідно відомостей Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області, проте в судове засідання повторно не з'явився. До суду повернувся конверти з судовими повістками на яких містяться позначки причини їх повернення - "За закінченням терміну зберігання". На підставі ч. 4, ст.169 ЦПК України за згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд дійшов такого висновку. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власниками квартири за адресою: [ADDRESS], в рівних частинах є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно довідки від 18.08.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. (а. с. 9). З акту складеного 18.08.2015 року вбачається, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з часу реєстрації, а саме з 2000 року по теперішній час (а. с. 8). Відповідно до частини 2, статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на проживання у спірній квартирі, оскільки не проживав у ній більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ч. 2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача в про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, пояснивши, що вони є власниками квартири №106 по вул. Щорса (Спортивна) 42 в м. Хмельницькому. В квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], однак в квартирі він не проживає з листопада 2015 року, комунальні послуги не сплачує, його речі відсутні, а тому просять визнати його таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. Позивачі в судове засідання не зявились, від них надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задоволити, не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], однак в квартирі він не проживає з листопада 2015 року, комунальні послуги не сплачує, його речі відсутні. Дані обставини підтверджуються копіями письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, зокрема: свідоцтвом про право власності, довідкою про склад сімї, актом МКП ЖКК «Будівельник» від 14.06.2017 року, про те, що відповідач понад рік не проживає за місцем реєстрації. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання право власності в рівних долях на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, встановити за ним факт належності на спірне майно. Позивачі згідно заяв підтримали позов в повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірна садиба належала для [PERSON], який помер [INFO] року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з посиланням на те, що відповідач не проживає в квартирі протягом більше одного року. В судове засідання позивачі подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2010 року в справі № 2-629/10 позивачі [PERSON] а також її діти [PERSON] та [PERSON] набули у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки КП "Житлосервіс" № 2285 від 28 січня 2015 року [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS]; з комісійного акту від 17 червня 2014 року вбачається, що відповідач не проживає за вказаною адресою. [PERSON] не проживає в квартирі більше одного року а тому у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як поважних причин його відсутності судом не встановлено. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved