Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з часу прийняття вищевказаного рішення суду, до діючого законодавства було внесено зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та надано право одержувачу аліментів за рішенням суду змінювати спосіб стягнення аліментів. Враховуючи інтереси дитини, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із [PERSON], [INFO] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась та надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлені такі обставини та визначені відносно них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - встановлено, що [INFO] в селі Тростянець, Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2015 року (а.с.4)). Із довідки про склад сім'ї № 21 від 29 листопада 2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON](а.с.5). Із виконавчого листа від 05 квітня 2016 року № 153/54/16-ц встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитино повноліття, починаючи з 19 січня 2016 року(а.с.6). Із довідки виданої КУ «Олевською ЦРЛ» від 11 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні КУ «Олевської ЦРЛ». Із довідки виданої виконкомом Олевської міської ради Житомирської області від 12 січня 2018 року №115 встановлено, що [PERSON] домашнім підсобним господарством не займається. Із довідки виданої виконкомом Олевської міської ради Житомирської області від 10 січня 2018 року №73 встановлено, що [PERSON] не працює з 05 травня 2014 року по даний час. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надавав коштів позивачеві на утримання їх спільної дитини, тому рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 липня 2016 року із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 названого Кодексуу разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує сплачувати аліменти. При вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту ухвалення рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача та змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги задоволено, а тому суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved