Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.05.2007 року між [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством «Полтавське» укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,4700 га, що розташована на території Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за кадастровим номером 5324082400:00:016:0045. [PERSON] [INFO] помер, після смерті якого спадкоємцем за заповітом стала [PERSON] . Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником вищезазначеної земельної ділянки. У зв`язку з тим, що відповідач діяльності щодо користування земельною ділянкою не здійснює та орендної плати за договором оренди землі не сплачує, тому позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки. У судове засідання позивач не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 25.05.2007 року між [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством «Полтавське» в особі директора [PERSON]. укладений договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,47 га, що розташована на території Кротенківської сільської ради , за адресою [ADDRESS] ; договір зареєстрований у Полтавському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за № 040754600026 (а.с.9-10). Згідно з актом прийому - передачі від 25.05.2007 року орендодавцем ( [PERSON] ) проведено передача земельної ділянки в орендну плату площею - 1,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки (а.с.11). Відповідно до акту прийомки-передачі від 25.05.2007 року [PERSON] здав під нагляд на збереження, а орендар ВАТ «Полтавське» прийняв під нагляд на збереження 4 межових знаків встановленого зразка із закріпленням меж земельної ділянки в натурі переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту с.Кротенки на території Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] (а.с.8), після смерті якого залишилось спадкове нерухоме майно, що складалось із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,47 га, що розташована на території Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області , за кадастровим номером 5324082400:00:016:0045, що належало йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до заповіту від 30.09.2003 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.11.2017 року [PERSON] є спадкоємцем зазначеного спадкового майна після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.15). Як вбачається із позовної заяви, [PERSON] як правонаступник земельної ділянки намагалась повідомити відповідача про зміну власника та перехід прав орендодавця на її ім`я шляхом письмового повідомлення та особистого звернення за адресою місцезнаходження відповідача, але відповідач за адресом місцезнаходження не перебуває, від контакту з позивачем уникає. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статті 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір та умови орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно з п.4 Договору оренди земельної ділянки від 25.05.2007 року договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право продовження його на новий строк; в тому разі, якщо до моменту закінчення договору жодна з сторін не заявила про припинення договору, він вважається укладеним на тих же умовах, на той же строк. Таким чином, не зважаючи на те, що [PERSON] помер через рік після укладення зазначеного спірного договору, договір оренди після закінчення п`ятирічного строку автоматично пролонгувався. [PERSON] 09.10.2018 року направила на адресу ПАТ «Полтавське» вимогу про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 25.05.2007 року посилаючись на те, що ПАТ «Полтавське» ігнорує будь-які наміри контактів з її боку, як то укладання додаткового договору або нового договору з нею як з правонаступником; не здійснює орендної плати за користування земельною ділянкою, чим не виконує свої обов`язки за договором, чим грубо порушує їх (а.с.20). Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачено статтею 24 Закону України «Про оренду землі». Аналогічні положення закріплено й умовами спірного договору оренди земельної ділянки (пункт 22 Договору). У пункті "б" частини першої статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. За змістом частини першої статті 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно з положеннями статтей 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України: від 12 грудня 2012 року №6-146цс12, від 28 вересня 2016 року №6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року №6-1449цс17, та з установленою практикою Верховного Суду викладеною, зокрема, у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18. Пунктом 5 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки - 224,19 грн.. Згідно з п.7 договору орендна плата вноситься у такі строки: після збирання та реалізації зернових культур ( протягом ІV кварталу). Будь-яких доказів на підтвердження виконання умов вказаного договору, зокрема внесення орендної плати за користування земельною ділянкою починаючи з 2008 року і по 2019 рік, відповідачем суду не надано. Згідно з п.28 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved