Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах із землі, яка перебувала в колективній власності КСП Перемога на території Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що у 1986 році був прийнятий до членів колгоспу «Перемога» на території Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області, який в подальшому було реорганізовано в ТОВ агрофірму «Добробут», в якій він працював до звільнення, а саме 21.05.2001, але його помилково не було включено до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідач - Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Відповідач - Бобинська сільська рада направила суду заяву, в який позов визнала повністю, просила справу слухати за відсутності її представника. Третя особа в судове засідання не зявилася, заяву про вступ у справу не подала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про повне задоволення позову з наступних міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з трудової книжки колгоспника від 17.03.1986 (а.с. 5-9, 62-64) [PERSON] 24.10.1986 був прийнятий в члени колгоспу «Перемога» на посаду тракториста. Листом архівного відділу Путивльської районної державної адміністрації від 11.02.2016 № 20 (а.с. 71) підтверджені ті обставини, що згідно протоколу № 1 від 14.02.1992 загальними зборами колгоспників на базі колгоспу «Перемога» с. Бобине Путивльського району було створено колективне сільськогосподарське підприємство «Перемога», яке загальними зборами членів КСП (протокол № 1 від 20.02.1996) було реорганізовано в сільськогосподарське закрите акціонерно-пайове товариство «Перемога», яке в свою чергу загальними зборами акціонерів (протокол № 2 від 10.02.2000) було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Перемога». Згідно статуту колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» (а.с. 67-68), прийнятому на зборах уповноважених членів сільськогосподарського підприємства (протокол № 1 від 10.02.2000), останнє є правонаступником САПТЗТ «Перемога». Постановою Господарського суду Сумської області від 22.10.2003 визнано банкрутом Колективне сільськогосподарське підприємство «Перемога», а ухвалою цього ж суду від 30.01.2006 його було ліквідовано (а.с. 69-70). Довідкою Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 31.01.2017 № 43 підтверджена та обставина, що [PERSON] з жовтня 1986 року по травень 2001 року працював в колгоспі «Перемога» (а.с. 33). При цьому, згідно записів його трудової книжки, в періоди з серпня 1993 року по лютий 1994 року та з лютого 1996 по серпень 1996 року позивач знаходився на лікуванні в лікувально-трудовому профілакторії. За змістом ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Української РС «Про примусове лікування і трудове перевиховання хронічних алкоголіків» від 17.08.1966, затвердженого Законом ВР від 24.12.1966, час перебування в лікувально-трудовому профілакторії зараховується в загальний трудовий стаж, а трудове влаштування осіб, які повертаються з лікувально-трудового профілакторію, здійснюється, як правило, за місцем їх попередньої роботи. До запису у трудовій книжці про те, що КСП «Перемога» реорганізовано у ТОВ Агрофірму «Добробут», суд ставиться криточно, оскільки це спростовується копією статуту останнього (а.с. 15-24) та іншими згаданими вище документами. На підставі рішення Бобинської сільської ради від 14.12.1993 року КСП «Перемога» було видано державний акт на право колективної власності на землю серії СМ № 0003 від 01.06.1995 (а.с. 52-54), а трудова книжка позивача не містить записів про його вихід з членів колгоспу «Перемога» чи звільнення з колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога». Витягом з вироку Путивльського районного суду Сумської області від 09.11.1995 підтверджено те, що [PERSON] працював на КСП «Перемога» (а.с. 10). З копії розпорядження голови районної державної адміністрації, виданого в травні 1998 за № 139, та розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.06.2002 № 164 з додатком уточненим списком громадян, які мають право на земельну частку (пай), по агрофірмі «Добробут» вбачається, що [PERSON] не було внесено до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель КСП «Перемога» (а.с. 11-14, 25-31). При цьому, листами Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 30.01.2017 № 28 та архівного відділу Путивльської районної державної адміністрації від 06.02.2017 № 11 підтверджено відсутність інформації про розпаювання земель КСП «Перемога» (а.с. 32, 36). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №\~720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як розяснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За даними Бобинської сільської ради (а.с. 35) станом на 01.02.2017 площа земель запасу становить орієнтовно 27 га за межами населеного пункту, а середній розмір земельної частки (паю) на територїї Бобинської сільської ради становить 3,696 га (а.с. 34). З листа відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадасту у Сумській області від 11.05.2017 (а.с. 51) вбачається, що у відділі відсутній список громадян-членів КСП «Перемога», а середня вартість земельної частки (паю), що надавались при розпаюванні земель на території Бобинської сільської ради становить 135490 грн. станом на 2017 рік. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин, коли на момент отримання державного акту про право на колективну власність на землю КСП Перемога, [PERSON] зберігав членство у ньому, його безпідставно не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), а тому це право підлягає захисту. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved