overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 352, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання сторони не з'явились. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі не заперечує протиїх задоволення (а.с.20). Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились. Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.16). Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.17). Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу\-ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 15.06.2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя має доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами на даний час припинені, спільне життя не склалося, відносини не підтримують, на примирення не згодна. Позивачка через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 15 червня 2011 року дійсно було укладено шлюб (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказана норма кореспондується з абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Також, суд вважає за необхідне на вимогу відповідача залишити їй після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]", оскільки згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оформленню свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що[INFO] року, помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Кобеляцького району Полтавської області, на яке вона є єдиним спадкоємцем за законом. Згідно рішення суду від 13.01.2015 року, їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на дане домоволодіння, вона не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на це нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння, в порядку спадкування за законом. Сторони подали заяви, де позивачка [PERSON] підтримала позов, а представник відповідача - Лучківської сільської ради Кобеляцького району - позов визнав, прохали розглянути справу в їх відсутність (а.с.19-20). Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] року, помер [PERSON], після смерті якого, згідно технічного паспорту та виписки з погосподарської книги Лучківської сільської ради Кобеляцького району, значиться житловий будинок [ADDRESS] Кобеляцького району Полтавської області, 1968 року побудови (а.с.4-10). Згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13.01.2015 року, позивачці [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.10). Позивачка [PERSON] у визначений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння після смерті [PERSON] їй було відмовлено нотаріусом, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно (а.с.11,15). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в момент його смерті. Враховуючи, що спадкове домоволодіння знаходиться в сільській місцевості - [ADDRESS] Кобеляцького району Полтавської області, житловий будинок 1968 року побудови (а.с. 5-8) і відповідно до чинного на той час законодавства не підлягало державній реєстрації, то вважається, що спадкодавець [PERSON], за життя, набув право власності на дане спадкове майно (роз"яснення ВССУ, лист від 16.05.2013 року). Оскільки позивачка [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна померлому [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а позивачка має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 31.03.2016 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, за актовим записом № 28. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них з відповідачем різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини, і з березня 2018 року проживають окремо один від одного та жодних стосунків не підтримують, стверджує, що їх шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що явилось підставою для звернення до суду з\~ позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище Красносільська. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачу повістки про виклик до суду на 08.08.2018 року та на 28.08.2018 року повернуто до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2016 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, за актовим записом № 28, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, з березня 2018 року проживають окремо один від одного, примирення між ними стало неможливим, що видно із заяви позивачки, яку вона подала до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Мотивує заяву тим, що добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. В судове засідання позивач не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, 20.07.2017 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний ( копія рішення, а.с.4). Згідно свідоцтв про народження (а.с. 6-7) сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матірю позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району № 689 від 06.07.2017 року та перебувають на її утриманні (а.с.5). Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком дітей, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дітей не надає, беручи до уваги визнання ним позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 11 липня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Мотивує заяву тим, що добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. В судове засідання позивач не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом направлення SMS-повідомлень та телефонограми. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З 19.01.2002 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище на дошлюбне - "Крицька" (копія рішення суду, а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4) сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO]. Син проживає разом з матірю позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою Привітненської сільської ради Чорнобаївсього району № 82 від 08.02.2017 (а.с.5) та перебуває на її утриманні. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, працевлаштований, але добровільно допомоги на утримання сина не надає, своїх заперечень щодо позову до суду не направив, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненняю з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10 лютого 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Мотивує заяву тим, що добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. В судове засідання позивач не з"явилася, подано до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання двічі не з"явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 02.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (копія свідоцтва про шлюб, а.с.8). Згідно свідоцтва про народження (а.с.7) сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року сторони проживають окремо. Син проживає разом з матірю позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 1373 від 08.09.2017 року та перебуває на її утриманні (а.с.6). Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, працездатним, інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 20.09.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Мотивує заяву тим, що добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не надає. В судове засідання позивач не з"явилася, подано до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, подано до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав повністю. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 17 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області (копія свідоцтва про шлюб, а.с.4). Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо. Дочка проживає разом з матірю позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 526 від 26.10.2017 року та перебуває на її утриманні (а.с.18). Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, беручи до уваги визнання ним позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25.10.2017 року.

Outcome: approved