Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що йому належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 09.03.2011 року. Інша 1/3 частина квартири належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.12.2000 року та 1/3 частина квартири належить [PERSON] згідно до свідоцтва на спадщину за законом від 11.06.2008 року. Квартира складається з однієї кімнати площею 16,2 кв.м., кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні, кладової та балкону. Відповідачі в даній квартирі не проживають та не зареєстровані. В спірній квартирі, без його (позивача), як співвласника відому, постійно проживають невідомі особи, які систематично порушують громадський порядок і заважають сусідам. Частини відповідачів є незначними, він (позивач) з відповідачами є чужими людьми і не можуть спільно проживати в одній кімнаті. Враховуючи це звернувся до суду з позовом про припинення права власності відповідачів на належні їм частини спірної квартири. До початку розгляду справи по суті зі сторони позивача було надано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON], оскільки остання 19.05.2014 року оформила з позивачем договір дарування 1/3 частини спірної квартири, посвідчений нотаріусом. Після чого позовними вимогами позивача є припинення права власності на 1/3 частину спірної квартири, що належить відповідачу [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив припинити право власності відповідача [PERSON] на спірну квартиру, враховуючи, що позивач є власником 2/3 частин спірної квартири, належна відповідачу частка є незначною, квартира однокімнатна. Крім цього просив врахувати, що позивач і відповідач [PERSON] є чужі люди один одному, разом проживати не можуть, спільне користування та володіння квартирою неможливе. Просив врахувати і те, що вже були судові справи по спірній квартирі, при розгляді яких відповідач [PERSON] також зазначав, що вони, як співвласники спірної квартири не можуть проживати разом, є чужими людьми, мав бажання викупити частину квартири, що належить позивачу, але не мав коштів. Не заперечував щодо заочного розгляду справи у зв'язку з неявками відповідача в судові засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про неможливість з'явитися до суду чи про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що квартира [ADDRESS] однокімнатна, загальна площа квартири 34,1 кв.м., житлова - 16,2 кв.м. В даній квартирі ніхто не зареєстрований. Станом на день подачі позову до суду (листопад місяць 2013 року) квартира [ADDRESS] належала на праві власності по 1/3 частині: - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2000 року; - позивачу [PERSON] згідно договору дарування частини квартири від 09.03.2011 року. Співвласником спірної квартири була і [PERSON], якій належала 1/3 частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2012 року. В процесі знаходження справи в суді між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо мирного вирішення спору і відповідно до договору дарування, складеного та посвідченого нотаріусом 19.05.2014 року, [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 1/3 частину спірної квартири. Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.05.2014 року, що підтверджено наданим до справи Витягом з вказаного реєстру. Таким чином, на час розгляду справи позивач [PERSON] є власником 2/3 частин спірної квартири, а 1/3 частина належить відповідачу [PERSON] Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Враховуючи те, що спірна квартира є однокімнатна, неподільна, що позивач має у власності більшу частину, що сторони є між собою сторонніми особами, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та припинення права власності відповідача [PERSON] на 1/3 частину спірної квартири, визнання права власності на цю 1/3 частину квартири за позивачем, в результаті чого позивач стає одноособовим власником всієї спірної квартири. Позивачем внесено на депозитний рахунок суду 77 836 грн., що становить 1/3 частину вартості спірної квартири, ринкова вартість спірної квартири станом на 24.03.2014 року становить 233 507 грн., що визначено в Звіті про оцінку майна (спірної квартири), складеному ТОВ "Агентство експертної оцінки". Задовольняючи вказаний позов з вищезазначених підстав, суд враховує і те, що 26.12.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва вже розглядався спір між цими ж сторонами, а саме - позов [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою та про вселення, який був задоволений. В судових рішеннях зазначено, що [PERSON] посилався на те, що з [PERSON] вони різні сім'ї, їх спільне проживання неможливе, квартира однокімнатна, є неподільною річчю. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved