Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну місця проживання дитини. В обгрунтування позову вказав, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду при розірванні шлюбу діти були залишені на вихованні матері. Протягом декількох місяців син [PERSON] проживає разом з батьком. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати разом з ним, оскільки він може забезпечити йому належні умови виховання та проживання, іншим чином піклуватися про нього. Вважає, що відповідач не може створити нормальні умови для виховання сина, також вказав, що аліменти, які він сплачує на утримання дітей, відповідач використуває не за призначенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Зазначив, що син [PERSON] самостійно вирішив, що буде проживати разом з батьком. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що син [PERSON] на час розгляду справи досяг чотирнадцятирічного віку та має право сам визначити своє місце проживання. В ході розгляду справи відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Представник третьої особи позов підтримав, не заперечив щодо його задоволення. Неповнолітній [PERSON] вказав, що хоче проживати разом із своїм батьком. Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, [PERSON], дослідивши надані докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Коростишівського районного суду від 08.08.2008 року шлюб розірваний, неповнолітні діти залишені на вихованні матері. Рішенням Коростишівського районного суду відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 1000 грн. щомісяця. Згідно копії паспорта позивач зареєстрований в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до акта депутата від 27.02.2014р. № 137 неповнолітній [PERSON] також зареєстрований та постійно проживає за вказаною адресою (а.с.74) та являється співвласником даного будинку, що підтверджуєтсья копією договору дарування від 03.10.2001р. (а.с.11). Відповідно до наданих копій товарних чеків позивач купував одяг, взуття, інші речі для сина (а.с.70-73). У відповідності з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання (ст. 171 СК України). Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно. Згідно роз'яснень Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. При цьому суду слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Тому суд, враховуючи вільно висловлене бажання дитини, яка досягла чотирнадцятирічного віку, проживати з батьком, приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що роздільне проживання не вплине негативно на подальші стосунки між матір'ю та сином, оскільки у [PERSON] з матір'ю добрі стосунки, він безперешкодно спілкується з сестрою, навідує їх. Під час розгляду справи, судом не було встановлено будь-яких вагомих підстав для прийняття рішення всупереч думці дитини.

Outcome: approved