Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва про зняття арешту та заборони відчуження з автомобіля AUDI 80 1,8S, чорного кольору, 1989 р. випуску, кузов [NUMBER], д.н. [NUMBER], що накладений 25.07.2003 р. постановою № 201\\2 державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля AUDI 80 1,8S, чорного кольору, 1989 р. випуску, кузов [NUMBER], д.н. [NUMBER]. При зверненні уповноваженого представника [PERSON] до МРЕВ для зняття автомобіля з реєстрації було встановлено, що 25.07.2003 р. постановою державного виконавця Зубачової І.В. № 201\\2 накладено арешт на транспортний засіб. Позивач посилається на те, що після звернення до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва щодо зняття арешту з майна, він отримав відповідь, відповідно до якої в книгах обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю виконавче провадження про стягнення з [PERSON] не розшукано, а строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що виконавче провадження в межах якого був накладений арешт, не зберіглось і вирішення питання щодо скасування обтяження можливо лише в судовому порядку. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про розгляд справи у відсутність представника Відділу не звертався. За згодою представника позивача, на підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] ([PERSON]) є власником автомобіля AUDI 80 1,8S, чорного кольору, 1989 р. випуску, кузов [NUMBER], д.н. [NUMBER]. Судом встановлено, що представник позивача - [PERSON], звернувся до відповідного сервісного центру з метою здійснення реєстраційної дії про зняття автомобіля з обліку. Відповідно до відомостей з Автоматизованої інформаційної системи, 25.07.2003 р. постановою державного виконавця Зубачової І.В. № 201\\2 накладено арешт на транспортний засіб AUDI 80 1,8S, чорного кольору, 1989 р. випуску, кузов [NUMBER], д.н. [NUMBER]. Згідно ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Тобто, законодавець пов»язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт. В силу положень п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Статтею 40 зазначеного Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Позивач звернувся до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва з заявою про знаяття арешту з майна, що належить йому на праві власності, а саме: автомобіля AUDI 80 1,8S, чорного кольору, 1989 р. випуску, кузов [NUMBER], д.н. [NUMBER]. Згідно відповіді Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва на зазначену заяву № д\\2 від 02.11.2016 р. в книгах обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю виконавче провадження про стягнення з [PERSON] не розшукано, а строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Також, Голосіївський районний суд м.Києва за результатами розгляду звернення позивача повідомив останньому, що згідно алфавітних показжиків, пошук у яких здійснюється за прізвищем [PERSON], [PERSON] за період часу з 01.01.2001 р. по 31.12.2010 р., будь-яких справ, відносно останніх в провадженні суду не знаходилось та судом не розглядались. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність арешту, накладеного на рухоме майно, перешкоджає позивачу, як власнику транспортного засобу, вільно розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявність заборони на відчуження автомобіля у вигляді його арешту, і відсутність даних про те, що позивач був стороною виконавчого провадження, або відносно нього триває виконавче провадження, порушує право власності позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved