Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовами до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , в яких зазначила, що перебуває з останнім в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. Від сумісного проживання вони мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Останнім часом взаємовідносини між сторонами не складаються, оскільки вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Вказані обставини призвели до того, що з серпня 2016 року подружжя припинило сумісне проживання та не підтримує сімейних стосунків. На переконання позивача їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, а тому вважає доцільним його розірвати. Крім того, зважаючи на ті обставини, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні їх спільної дитини, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені вимоги визнає повністю, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 03.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 33 ( свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 056234, від 03.09.2011 року, видане ВДРАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області ( а.с. 5 ) . Від сумісного проживання подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ОЛ № 153820, від 22.01.2014 року, видане ВДРАЦС РС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області (а.с.6) . З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, зясовано, що причиною її звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що останнім часом взаємовідносини між сторонами не складаються, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Вказані обставини призвели до того, що подружжя повністю втратило взаємопорозуміння, а в кінцевому результаті з серпня 2016 року припинило сумісне проживання . Із вказаного вище часу сторони не підтримують сімейних відносин і не бажають їх відновлювати, на примирення не погоджуються, що дає підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки № 3188 від 26.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області зясовано, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою : [INFO]. До складу її сім'ї входить чоловік- Бондар [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.7 ) . З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що на момент розгляду спору малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні позивача . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн. ; з 01 травня пo 30 листопада - 1228 грн. ; з 01 грудня - 1313 грн . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов'язку, зобовязаний їх сплачувати, тому позов слід задовольнити . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 551 гривні 20 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Отже з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: approved