Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обгрунтувала тим, що, перебуваючи у незареєстрованому шлюбі із відповідачем, від сумісного проживання вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. У зв'язку із тим, що на даний час вони як подружжя разом не проживають, а відповідач у добровільному порядку не бажає утримувати їх спільну дитину, тому позивач просила суд присудити до стягнення із відповідача у примусовому порядку аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття В судовому засіданнІ [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у заявленому нею обсязі. У порядку ст.158-1 ЦПК України, відповідач приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував стосовно їх задоволення у розмірі визначеному позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Сторони проживали у незареєстрованому шлюбі в [ADDRESS], на що вказує довідка видана виконавчим комітетом Попівської сільської ради Липовецького району 05.02.2014 року за №02-10/22. Дитина [PERSON], 2012 року народження, на даний час проживає з матір'ю в селі Ганівка Липовецького району без реєстрації згідно довідки виданої виконавчим комітетом Славнянської сільської ради Липовецького району 22.01.2015 року. Правовідносини, що є предметом спору, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" ( п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина проживає біля матері, що не заперечувалось відповідачем. На даний час відповідач відбуває покарання за вироком суду, а тому перебуває в місцях позбавленя волі. Суд при визначені розміру аліментів на дитину враховує обставини, що передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, а також бере до уваги згоду відповідача на стягнення із нього аліментів у розмірі запропонованому позивачем. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім цього відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення Відповідно доч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved