Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4798,93 гривні, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2013 р. об 11 год. 00 хв по вул. Саксаганського в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат Добло» д.н. [NUMBER], що належить ТОВ «Телесистеми України», та автомобіля «Лексус» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача , яка відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва була притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт», однак, як зазначає позивач, відповідач не виконала свій обов»язок щодо належного повідомлення Страхової компанії про настання дорожньо-транспортної пригоди в зв»язку з чим повинна нести відповідальність за завдані збитки, що відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 17.09.2013 р. становить 4798,93 гривні. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що на момент розгляду справи шкода, завдана пошкодженням автомобіля, що належить Товариству, не відшкодована, а відповідач не виконала своїх зобов»язань щодо повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку, в зв»язку з чим повинна нести матеріальну відповідальність. Відповідача в судове засідання повторно не з»явилась. Відповідно до положень ст..ст.74, 76 ЦПК України повідомлялась судом про місце і час судового розгляду за місцем реєстрації та відомим суду місцем проживання. Судові повістки повернулись до суду без вручення за закінченням терміну їх зберігання. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи. В зв»язку з належним повідомленням відповідача, за згодою представника позивача, на підставі положень ст..ст.224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що 26.03.2013 р. об 11 год. 00 хв по вул. Саксаганського в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «»Фіат Добло» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Лексус» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль «Фіат Добло» д.н. [NUMBER] належить ТОВ «Телесистеми України». Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 13.05.2013 р. винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди була визнана [PERSON] В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Згідно з ст.985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов»язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Лексус» д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Лафорт», хоча відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до Звіту від 17.09.2013 р. про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Фіат Добло» д.н. [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 4798,93. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути розмір матеріальної шкоди, визначеної на підставі Звіту в розмірі 4798,93 гривень, з особи, яка визнана винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до роз»яснень, викладених постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи з боку відповідача суду не надано доказів, про виконання обов»язку, передбаченого ст..33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4798,93 гривні є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі на користь позивача в зв»язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved