Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до територіальної громади м. Луганська в особі Луганської міської ради та просить визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS]\~ в порядку спадкування\~ за законом після сина [PERSON]. У підтвердження свої вимог позивач посилається на те, що 29 червня 2010 року помер її син - [PERSON], [INFO]. Після смерті сина відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка перебувала у власності її померлого сина. Вона є власником ? частини цієї квартири згідно до договору дарування частки квартири від 13.08.2002 та Свідоцтва про право власності на житло від 09.08.1995. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після сина та 02 грудня 2010 року було заведено спадкову справу. Спадоємці за законом - її чоловік [PERSON] та її син - [PERSON] відмовились від своєї долі у спадковому майні на її користь, подавши відповідні письмові заяви до державної нотаріальної контори під час відкриття спадкової справи. Однак заведена спадкова справа залишилась на території непідконтрольній українській владі, тому отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може. У звязку з чим вона вимушена звернутись до суду із заявою про визнання за нею права власності на 1/6 частку квартири № 30, яка знаходиться за адресою: вул. Оборонна, будинок 18, м. Луганськ в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON]. Позивач в судовому засіданні участі не брала та надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на їх адресу до м. Луганська, судові виклики, оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Луганська. Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується\~ копією свідоцтва про народження (а.с. 9), [PERSON] помер 29 червня 2010 року в м. Луганську у віці 23 років відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 251966 (а.с. 10). На час смерті [PERSON], був власником 1/6 квартири розташованої за\~ адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, б. 18, кв. 30, що підтверджується\~\~ свідоцтвом\~ про право власності на житло, виданим Луганським станкостроітельним заводом 09.08.1995 року (а.с. 14). Відповідно до цивільного законодавства, що діяло на час приватизації квартири в лютому 1998 року, а саме Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про власність», позивач та її син були співвласниками вищезазначеної квартири. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме пункту 3.1 при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У вищевказаному свідоцтві\~ про право власності на житло вказано, що на праві приватної спільної власності квартира належить [PERSON] та членам її родини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях, тобто по 1/6, про що також наявний запис у технічному паспорті на квартиру в житловому будинку (а.с. 16-17). Відповідно до договору дарування частки квартири від 13 серпня 2002 року [PERSON] та [PERSON] подарували позивачу 1/3 частку квартири (а.с. 15). Згідно до звіту про оцінку майна від 26.08.2016 року оціночна вартість 3-кімнатної квартири, розташованої за\~ адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, б. 18, кв. 30 становить 379200,00 грн. без ПДВ (а.с. 22-58). У звязку зі смертю сина [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Четвертої луганської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого сина, де 02 грудня 2010 року було заведено спадкову справу, але свідоцтво про право на спадщину у вигляді частки квартири нею не отримане. На звернення позивача, Головним територільним управліням юстиції у Луганській області повідомлено про те, що Четверта луганська державна нотаріальна контора була переміщена до м. Сєвєродонецьк, архів та незакінчені спадкові справи нікуди не передавались (а.с. 18-19). Інші спадкоємці окрім позивача за законом та за заповітом відсутні. Її чоловік [PERSON] та син [PERSON] відмовились від своєї долі у спадковому майні (а.с. 65), а тому відповідно до\~ч. 1 ст. 1272 ЦК України\~вони вважаються таким, що не прийняли спадщину. Зі змісту\~ст. 1261 ЦК України\~вбачається, що позивач - мати померлого [PERSON], є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід\~прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою, але реалізувати право на спадкове майно\~шляхом\~отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі виявляється неможливим з незалежних від неї причин. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем права власності на спадкове майно за законом. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved