Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] [INFO] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітнього сина [PERSON] [INFO], який утримується в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] «[INFO]», у розмірі 1/4 частини від всіх її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитину відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовськ та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести в актовий запис про народження № 195 від 27.06.2001 року [PERSON] [INFO], відмітку про позбавлення його матері - [PERSON] батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON], [INFO], вироком судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 06.08.2004 року бала засуджена за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі та відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії УДДУ з питань виконання покарань № 74 з 04.02.2005 року. Батько дитини - [PERSON] [INFO], рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2006 року позбавлений батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON] [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Котовської міської ради Одеської області від 18.03.2004 року № 100, над малолітнім [PERSON] було встановлено опіку, та призначено опікуна [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Котовської міської ради від 24.09.2009 року № 269, [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] «[INFO]» на повне державне забезпечення. В 2014 році [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі, та повернулася до м.Котовська Одеської області. Спеціалістом 1 категорії сектору з питань усиновлення, опіки та піклування відділу-служби у справах дітей Котовської міської ради спільно з головним спеціалістом КМЦСССДМ біло обстежено житлово-побутові умови проживання [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], разом із співмешканцем та її батьком, де було встановлено, що [PERSON] не покращила свого матеріального стану, не влаштувалась на роботу, не створила належних умов для проживання малолітньої дитини та її виховання. Вказані обставини і стали приводом для звернення із позовом до суду. Представник позивача Самборський В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Надав до суду висновок органу опіки та піклування Котовської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] щодо її сина - [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та довідковим листом. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою її місця мешкання. Згідно відповіді Котовського РВ ГУДМС України в Одеській області від 28.10.2014 року, [PERSON] [INFO] зареєстрована у [ADDRESS]. Відповідно до ст.74 ЦПК України, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Представник Котовської міжрайонної прокуратури Дубровський В.В. висловив думку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина. Вислухавши представника позивача, заслухавши думку прокурора Котовської міжрайонної прокурату, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. За ствердженням позивача, [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі в 2014 році за скоєний особливо тяжкий злочин передбачений п.12 ч.2 ст.115 КК України, не покращила свого матеріального стану, не влаштувалася на роботу, не створила належних умов для проживання та виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], таким чином створилися всі умови які шкодять інтересам малолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідач по справі [PERSON] являється матір'ю малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 лютого 2001 року. Батько дитини - [PERSON] рішенням Котовського міськрайонного суду від 21.04.2006 року був позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON]. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав ", ЗУ „Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх " від 24.01.1995 року, для збереження здоров'я та психіки дитини, створення їй нормальних умов життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Котовської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки суд вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача, або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст.182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved