Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в шість місяця, пропущений із поважних причин, за законом після смерті батько [PERSON], померлого [INFO] та визначити розмір часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], визнав їх рівними. В обґрунтування заяви позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло право власності на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON], позивач постійно проживала з ним у квартирі за вказаною адресою, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, що залишилася після смерті її батька , оскільки не має документального підтвердження постійного проживання з батьком на день його смерті, у зв'язку з чим нотаріус повідомила заявника про неможливість видачі свідоцтва. При цьому позивач посилаються те що, її батько, [PERSON], на день смерті був зареєстрований в квартирі [ADDRESS], що підтверджується його громадянським паспортом, однак КП ЖКС "Фонтанський" надав довідку №417 від 26.06.2014 року, з якої вбачається, що будь якіх даних про реєстрації її батько відсутні, у зв'язку з знищенням архіву. Коли [INFO] її батько помер, позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що складалося з 1/5 частки квартири [ADDRESS] - продовжувала мешкати в зазначеній квартирі, здійснювала ремонт квартири, оплачувала комунальні послуги, послуги з теплопостачання та електрозв'язку та інше, тобто фактично прийняла спадщину. В строки, встановлені законом, позивачка не звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, тому що вважала, що прийняла фактично спадщину. На даний час вона не може оформити спадщину, так як знищені дані в архіву про реєстрації покійного батько в спадковій квартирі та не визначені частки у праві власності, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення була повідомлена належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], копія якого наявна в матеріалах справи. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після смерті батьків позивачки відкрилась спадщина у вигляді їх частини в квартири [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №49136 від 17.10.1994 року, виданого УЖКГ виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів. 22.11.1994 року зазначена квартира була зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності в МБТІ (за № 111 пр - стр.42, реєстр 198) Відповідно до технічного паспорту, зазначена квартира складається з однієї кімнати площею - 20,7 кв.м., кухні - 6,6 кв.м, коридору - 4,5 кв.м. Загальна площа квартири - 35,8 кв.м. У відповідності до ч.1, 2 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак позивач не подала заяву про прийняття спадщини до майна її батька [PERSON], який помер [INFO], до нотаріальної контори у встановлений законом строк, що пов'язано з тим, що вважала, що прийняла спадщину, так як продовжувала мешкати в зазначеній квартирі, здійснювала ремонт квартири, оплачувала комунальні послуги, послуги з теплопостачання та електрозв'язку та інше, тобто фактично прийняла спадщину. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Проаналізувавши наведені позивачем обставини, суд вважає причини пропуску позивачем строку встановленого для прийняття спадщини поважними. [PERSON], також просить визначити розміри часток співвласників квартиру [ADDRESS], у зв'язку з чим суд повинен зазначити про наступне. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved