Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: -надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 6000 грн. 00 коп.; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 6000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 03 серпня 2007 року по 19 травня 2014 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року шлюб поміж ними розірвано, а дітей залишено проживати з матір`ю. 19 липня 2018 року вона придбала у власність двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Однак, оскільки [PERSON] не дає згоди на реєстрацію дітей в новому житлі вона позбавлена можливості зареєструвати їх місце проживання у встановленому законом порядку, що порушує їх право на вільний вибір місця проживання та свободу пересування. Крім цього, відповідач не переймається існуванням дітей, взагалі не турбується про них, тривалий час не сплачує аліменти на їх утримання, внаслідок чого станом на 30 липня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 6000 грн. 00 коп. Сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 30 липня 2019 року становить 6340 грн. 00 коп. Однак, враховуючи, що згідно п.1. ч.1 ст.196 СК України, розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості позивач просить стягнути неустойку (пеню) в сумі розміру заборгованості, а саме 6000 грн. 00 коп. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просять розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси адвоката Павлюк Ірину Анатоліївну. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі та участі відповідача. Поряд з цим, через канцелярію суду, подала відзив згідно якого відповідач позовну вимогу про стягнення заборгованості із сплати аліментів не визнає повністю, вказує на те, що сплатив її в повному обсязі. Поряд з цим, позовну вимогу щодо стягнення пені визнає частково в розмірі 1980 грн. 00 коп. Щодо позовної вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей позицію відповідача не вказує. Служба в справах дітей виконкому Металургійної районної в місті ради, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечила, клопотань про розгляд справи без їх представника чи відкладення розгляду справи до суду не подала. Металургійний районний відділ в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, клопотань про розгляд справи без їх представника чи відкладення розгляду справи до суду не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 03 серпня 2007 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року в справі №570/1372/14-ц, яке набрало законної сили 30 травня 2014 року (далі по тексту рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року). За час перебування у шлюбі у сторін народилось дві дочки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13 січня 2009 року та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07 квітня 2011 року. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року після розірвання шлюбу дітей залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Відповідно до відмітки про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України [PERSON] , її місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 09 жовтня 2018 року. Вищевказана квартира належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 19 липня 2018 року Статтею 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Враховуючи, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначене з матір`ю, з якою вони фактично і проживають, суд дійшов висновку про необхідність надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей за адресою проживання їх матері: [ADDRESS] , без згоди батька, що цілком відповідатиме інтересам дітей та забезпечить досягнення повноцінного догляду, виховання та піклування про них. При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати аліментів, суд встановив наступне. Відповідно до листа Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №45597 від 04 вересня 2020 року на примусовому виконанні відділу перебуває виконавчий лист №570/394/14-ц виданий 22 квітня 2018 року Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого старшим державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), станом на 01 серпня 2019 року у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 січня 2019 року по 30 липня 2019 року в розмірі 10253 грн. 00 коп., з яких: 2027 грн. 00 коп. за лютий 2019 року, 27 грн. 00 коп. за березень 2019 року, 2027 грн. 00 коп. за квітень 2019 року, 2027 грн. 00 коп. за травень 2019 року, 2027 грн. 00 коп. за червень 2019 року і 2118 грн. 00 коп. за липень 2019 року. Поряд з цим, як вбачається із вищевказаного розрахунку, зазначена заборгованість на момент винесення рішення добровільно сплачена відповідачем, що є підставою у відмові в задоволенні позову в цій частині. При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з відповідача суми пені за прострочення сплати аліментів, суд встановив наступне. Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів підлягає розрахунку за формулою: Р=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зазначене повністю узгоджується із висновок, який зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Згідно розрахунку наданого позивачем, сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 30 липня 2019 року становить 6340 грн. 00 коп., з яких: 1800 грн. із заборгованості за січень 2019 року, 1520 грн. із заборгованості за лютий 2019 року, 1210 грн. із заборгованості за березень 2019 року, 910 грн. із заборгованості за квітень 2019 року, 600 грн. із заборгованості за травень 2019 року, 300 грн. із заборгованості за червень 2019 року. Оскільки розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за лютий, квітень, травень і червень 2019 року проведений позивачем у відповідності до вимог ст.196 СК України, він приймається судом, як належний та допустимий доказ. Поряд з цим, суд не погоджується із розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за січень та березень 2019 року. Так, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого старшим державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), аліменти за січень 2019 року відповідач сплатив вчасно, а відповідно нарахування пені є безпідставним, заборгованість за березень 2019 року становила 27 грн., а відповідно сума пені за період з 01 квітня по 30 липня 2019 року становить 32 грн. 67 коп. (27 грн. х 1% х 121 день). Зважаючи на викладене, з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в сумі 3362 грн. 67 коп., з яких: 1520 грн. із заборгованості за лютий 2019 року, 32 грн. 67 коп. із заборгованості за березень 2019 року, 910 грн. із заборгованості за квітень 2019 року, 600 грн. із заборгованості за травень 2019 року, 300 грн. із заборгованості за червень 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved