Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, який уточнили та яким просили встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, просили визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: - земельну ділянку площею 1,32 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 163480, виданий 29.11.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01.04.521.00015), кадастровий номер - 5122082000:01:002:0081; - 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1631 га, яка розташована у [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 472484, виданий 25.06.2010 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102236), кадастровий номер - 5122082000:02:002:0072; - 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . А також, просили визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1631 га, яка розташована у [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 472484, виданий 25.06.2010 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102236), кадастровий номер - 5122082000:02:002:0072. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 1,32 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 163480, виданого 29.11.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.04.521.00015, кадастровий номер - 5122082000:01:002:0081; - земельна ділянка площею 0,1631 га, яка розташована у [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 472484, виданого 25.06.2010 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102236, кадастровий номер - 5122082000:02:002:0072; - 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.09.2009 року за № 118, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту, посвідченого 29.09.2015 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Лотоковською Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 374, [PERSON] заповів усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом - [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 29.09.2015 року, зареєстрований за № 374 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту є дружина спадкодавця - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим сільською радою с. Бешалма Чадир-Лунгського району Молдавської РСР. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 844 від 11.08.2020 року, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач [PERSON] також на час відкриття спадщини постійно проживала спільно із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїлського району Одеської області від 04.09.2020 року за № 961, згідно якої [PERSON] на час відкриття спадщини проживала без реєстрації разом із [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як було з`ясовано судом, 07.09.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо перерозподілу спадкового майна, згідно якої [PERSON] не заперечує щодо визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1631 га, яка розташована у [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 472484, виданий 25.06.2010 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102236), кадастровий номер - 5122082000:02:002:0072. В свою чергу [PERSON] не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на: земельну ділянку площею 1,32 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 163480, виданий 29.11.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01.04.521.00015) кадастровий номер - 5122082000:01:002:0081; 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1631 га, яка розташована у [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 472484, виданий 25.06.2010 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102236), кадастровий номер - 5122082000:02:002:0072; 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved