Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачу належить на праві приватної власності вищевказаний будинок, у якій окрім неї зареєстрована [PERSON] , який не проживає у даному будинку більше року. Реєстрація відповідача призводить до надмірного нарахування комунальних послуг та порушує право позивача на вільне користування та розпоряджання своєю власністю. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Хайдарової І.О. від 07.09.2018 року про справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/735/19 від 15.02.2019 року суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень. 15.02.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою від 06.03.2019 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували Відповідач, належно повідомлена про час і місце судового засідання, до суду не з`явилась, відзив на позов не надала, причини неявки суду, не повідомила, відзиву не надала. 20.06.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.07.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2006 року [PERSON] належить житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно довідки про склад сімї №699 від 08.05.2018 року у зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , але як вбачається з акту про не проживання від 29.05.2018 року остання за даною адресою не проживає. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до ЗУ від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником майна, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 704,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України,

Outcome: approved