Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в сумі 7848,48 грн., вказуючи, що у період з листопада 2010 року по квітень 2014 року відповідачу були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Не виконуючи своїх обов'язків по оплаті за поставлену теплову енергію, у відповідача утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'являвся. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 03.11.2014 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS], куди йому направлялась судова повістка про виклик до суду, проте останній не отримував її та не повідомив суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Суд відповідно зі ст. 224 ЦПК України вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в ній доказів за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідач договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не уклав, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та [PERSON] існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки позивач такі послуги надав, а відповідач не відмовився від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачу за період з листопада 2010 року по квітень 2014 року на загальну суму 9963,56 грн. Відповідач протягом спірного періоду виконував свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії частково, а саме у розмірі 2115,56 грн. і на даний момент за відповідачами значиться заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 7848,48 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженних Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved