Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, уточнивши позовні вимоги, визнати спільною сумісною власністю подружжя, [PERSON] та [PERSON], легковий автомобіль марки «Volksvagen Golf», д.н.з. [NUMBER]; виділити у власність [PERSON] автомобіль марки «Volksvagen Golf» та зобов'язати останнього виплатити їй грошову компенсацію за ? частку в легковому автомобілі в розмірі 53620 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.12.1993 року вона уклала шлюб з [PERSON] Під час спільного життя ними було придбано, зокрема, легковий автомобіль марки «Volksvagen Golf», д.н.з. [NUMBER]. З квітня 2011 року вони припинили спільні подружні відносини і не проживають разом. Домовленості між ними щодо порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, не знайдено. Шлюбний договір не укладався. Вважає, що набуте за час шлюбу майно, повинно бути поділено між ними у рівних частках. Автомобіль, який є предметом спору, придбаний за кошти, надані на підставі кредитного договору від 17.09.2009 року та зареєстрований за відповідачем. Сума кредиту становила 23212 дол.США. Вона виступала за даним договором поручителем. Станом на 20.12.2011 року, день розірвання шлюбу, залишок заборгованості по кредиту становив 357,68 дол. США. Враховуючи висновок судової автотоварознавчої експертизи від 03.07.2014 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля становить 107240 грн., просить стягнути з відповідача половину вартості за належну їй ? частку автомобіля в розмірі 53620 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та доповнили, що спірний автомобіль був придбаний за рахунок коштів, отриманих згідно кредитного договору у 2007 році. Вважають, що такий слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, оскільки погашення кредиту відбувалося за рахунок сімейного бюджету. На час розірвання шлюбу тіло кредиту було погашено, залишився незначний борг по відсотках. Позивач зверталась в банк з метою погашення боргу, однак, в даному їй було відмовлено, так як кредитний договір укладався з [PERSON] Зважаючи на те, що відповідачем після розірвання шлюбу сплачено банку 5787,78 грн. в рахунок погашення відсотків за даним кредитним договором, не заперечили щодо розподілу такого боргу між сторонами. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що відповідно до кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті. Однак, на придбання спірного автомобіля були витрачені гривні. Не заперечують, що автомобіль, придбаний за час шлюбу, є спільним майном подружжя. Проте, на час розлучення вищезгаданий кредит ще не був закритий. Тому з 20.12.2011 року, з часу розірвання шлюбу, по 12.09.2012 року він сплачував особисті кошти на погашення кредиту і загальна сума таких становить 5787,78 гривень, що стверджується відповідними квитанціями. Просять врахувати дану суму при визначенні розміру компенсації для позивачки, віднявши її від половини вартості спірного майна. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 02.12.1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і такий на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20.12.2011 року було розірвано. За час шлюбу придбаний автомобіль марки «Volksvagen Golf», д.н.з. [NUMBER], згідно договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного 27.08.2007 року між ТзОВ «Компанія «Алекс» і [PERSON]. Транспортний засіб придбаний за кошти, отримані на підставі кредитного договору №014/0022/73/51870, укладеного 17.09.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Як вбачається із заяви від 17.09.2007 року, засвідченої нотаріально, [PERSON] дала згоду на передачу в заставу її чоловіком [PERSON] придбаного ними в шлюбі автомобіля марки «Volksvagen Golf» для отримання кредиту у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; умови та терміни виконання зобов'язань за отриманим кредитом їй відомі та зрозумілі; зміст ст.ст.60-65 СК України нотаріусом роз'яснені. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №134/14 від 03.07.2014 року, ринкова вартість автомобіля «Volksvagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER], в цінах на час виконання експертизи складає 107240 грн. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України та ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 закріплено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки тощо. Стаття 60 СК презюмує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, хоча можливість про добровільне вирішення спору судом надавалася неодноразово, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, вимоги [PERSON] щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіля марки «Volksvagen Golf», д.н.з. [NUMBER], є підставними. Відповідно до вимог п. 25 постанови від 21 грудня 2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, сторони дійшли згоди щодо залишення автомобіля у власності відповідача, а позивачу - виплата останнім грошової компенсації. Однак, не досягнуто згоди з приводу розміру такої компенсації, оскільки транспортний засіб був придбаний в кредит, а такий на день розлучення залишався незакритим. Відповідачем [PERSON] після розірвання шлюбу сплачено 5787,78 грн. за зобов'язаннями по кредитному договору, укладеному останнім 17.09.2007 року для придбання автомобіля, що підтверджується квитанціями здійснення платіжних операцій. Позивачем [PERSON] не оспорюється вказана сума, більше того, остання зазначила, що після розірвання шлюбу банк не приймав від неї платежів за кредитним договором, оскільки основним боржником був [PERSON], а тому не заперечила щодо врахування половини даної суми при розподілі майна. Пунктом 24 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Верховного Суду України визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Відтак, вимоги [PERSON] щодо виділення у власність відповідачу спірного транспортного засобу, а їй, в свою чергу, виплати грошової компенсації, - підлягають задоволенню. Проте, розмір грошової компенсації, яка підлягає виплаті позивачу, становить 50726,11 грн. ( ? ринкової вартості автомобіля (107240 грн. : 2 = 53620 грн.) відняти ? сплачених коштів за кредитним договором після розірвання шлюбу (5787,78 грн. : 2 = 2893,89 грн.). Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції №24168.97.1 від 27.05.2014 року, [PERSON] сплачено 1640,00 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Outcome: approved