Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. 24.04.1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. [INFO] від шлюбу у позивача з відповідачем народилась донька [PERSON] В 2000 році шлюб було розірвано. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні та свої обов'язки батька не виконує. З 28.02.2001 року за рішенням Київського районного суду м. Харкова відповідач повинен сплачувати аліменти, але з 2001 року він взагалі ніяких коштів не надає. Всі питання щодо виховання своєї дитини, позивач вирішує самостійно, дитина знаходиться на повному її утриманні. Тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання з'явились, позов підтримали та просили винести заочне рішення. Прокурор Мовчан О.В. в судове засідання з'явилась, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причину не явки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Від представника третьої особи Управління служб по справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити рішення в інтересах дитини з урахуванням письмового висновку. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.04.1998 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 13.09.2000 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], батьками дитини вказані позивач та відповідач. (а.с. 7). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] мешкає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], яка створює для дитини належні умови для всебічного розвитку. Дитина повідомила, що батька свого не пам'ятає взагалі, він їй не телефонує, та взагалі з ним не спілкується, проти позбавлення її батька прав не заперечує. Згідно з інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23», неповнолітня [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з народження, догляд за дитиною у разі хвороби здійсню позивач, бабуся та дідусь дитини. Згідно інформації адміністрації Харківської ЗОШ №164, [PERSON] має стійкий, врівноважений характер, виявляє здібності до навчання, позивачка підтримує зв'язок з класним керівником, відповідально ставиться до виховання дитини та забезпечує всім необхідним для її гармонійного розвитку. Згідно інформації Харківської дирекції Поштампу -ЦПЗ №1 в період з 01.10.2014 року по 30.04.2015 року, поштові перекази від відповідача на ім'я позивача в оплаті не значаться, що підтверджує ухилення батька дитини від матеріального утримання своєї доньки. Дані обставини встановлені висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно [PERSON] від 10.06.2015 року №303 та відповідними довідками. Так, відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, встановлено, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; тобто не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved