Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про зобов»язання відповідача повернути правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], а саме оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру та відшкодувати моральну шкоду в сумі 28014 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги в частині витребування правовстановлюючих документів залишила без розгляду , у зв»язку з їх поверненням в судовому засіданні відповідачем. В іншій частині вимог позов підтримала та в обґрунтування зазначила, що з відповідачем було укладено договір про наміри, згідно якого позивач за сприяння відповідача відповідно до п.1.1, 1.4 Договору зобов'язувалася на той час продати квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], [PERSON] до 01 лютого 2014р. Для підтвердження своїх намірів [PERSON] відповідно до п.2.2 сплатив аванс позивачу в розмірі 4000 грн. Проте в подальшому [PERSON] в строк передбачений п.1.1 Договором не зміг виконати свої обов'язки, та через відповідача повідомив, що бажає відстрочити виконання даного договору до 01.03.2014р., на що позивач погодилася, відповідно сторони 05.02.2014 підписали Додаток №1 до договору. Проте [PERSON] умови знову не виконав та відмовився від купівлі квартири в подальшому. На виконання умов Договору, а саме розділу 6, на вимогу відповідача, у позивача було вилучено правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру, а саме: оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру. Всі ці документи до судового засідання знаходились безпідставно у відповідача. Після закінчення терміну дії договору позивач звернулася до відповідача для повернення їй оригіналів правовстановлюючих документів, проте відповідач відмовилася їх повертати. В судовому засіданні позивачем та її представником зазначається, що утримання відповідачем правовстановлюючих документів порушує право позивача на здійснення, володіння та користування майном квартирою. Даними протизаконними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач постійно знаходиться в пригніченому стані, через те що не може вільно розпоряджатися власною квартирою, крім того за більш ніж 1,5 року квартири здешевшали в ціні, а позивач не змогла через це реалізувати свої плани, шляхом вільного продажу квартири, а тому просить стягнути моральну шкоду в сумі 28014 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1705,20 грн. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали повністю та просять відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки передача оригіналів на збереження відповідача була визначена договором про наміри між сторонами, позивач особисто не зверталась за отриманням оригіналів цих документів, а видача оригіналів чоловіку позивача без відповідної на те довіреності на його звернення за їх отриманням була б безпідставною. Стверджується, що відповідач вважала, що договір між сторонами , щодо купівлі-продажу міг бути укладеним після узгодження всіх питань , пов»язаних з підготовкою документів та узгодженням ціни на нерухоме майно. Зазначили, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставною та такою , що не підлягає задоволенню повністю у зв»язку з відсутністю факту заподіяння моральної шкоди та відсутністю доказів отримання моральних страждань позивачем. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору від 16.12.2012 року та додатку до договору від 05.12.13 року (а. с. 6-10 та 11). Відповідно до п.1.1, 1.4 Договору зобов'язувалася на той час продати квартиру, яка знаходиться за адресою м.Кіровоград, пр..Правди 14/22 кв.2, [PERSON] до 01 лютого 2014. Для підтвердження своїх намірів [PERSON] відповідно до п.2.2 сплатив позивачу аванс в розмірі 4000 грн. Проте в подальшому сторони 05.02.2014 підписали Додаток №1 до договору (а. с. 11) із зазначенням строку дії договору до 01.03.14 року. На виконання умов Договору, а саме розділу 6 правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру, а саме: оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру передано на збереження до агенства ( а.с. 10). Як встановлено в судовому засіданні позивач через свого чоловіка звернулася 26.06.15р. з відповідною заявою до відповідача повернути їй правовстановлюючі документи ( а. с. 12). В чому було відмовлено, оскільки чоловік позивача не мав відповідної довіреності , щодо вчинення певних вій від імені власника житла. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України). Стверджується , що неправомірними діями відповідача заподіяно моральної шкоди позивачу , яку оцінено в сумі 28014 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову , щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачеві [PERSON] правовстановлюючі документи на квартиру яка знаходиться за адресою м.Кіровоград, пр..Правди 14/22 кв.2, а саме: оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру повернуто на її вимогу в судовому засіданні відповідачем. У відповідності із ст. 23 ЦК України особа-має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз»яснення п.23 Постанови від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснює, що зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має грунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Зазначена позиція висловлена в п.12.. Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», вказує звернути увагу судів на те, що положення ст. 24 Закону України "Про захист прав споживачів" ( 1023-12 ) щодо одночасного вирішення судом вимог споживача про захист його прав і відшкодування моральної шкоди не виключають можливості пред'явлення окремого позову про відшкодування цієї шкоди (наприклад, коли вимоги були задоволені без судового розгляду, але допущена тяганина). В даному випадку , жодного доказу у справі позивачем на обгрунтування заподіяння їй моральної шкоди суду надано не було, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає у зв»язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. 88, ч.1 ст. 89 ЦПК України суд вирішує стягнути з суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] на користь [PERSON] - 487,20 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру щодо витребування правовстановлюючих документів, оскільки вимоги позивача в цій частині були задоволені відповідачем після пред»явлення позову. Судовий збір , сплачений як за вимогу майнового характеру стягненню з відповідача не підлягає, у зв»язку з відмовою в задоволенні позову в цій частині. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved