Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути в порядку регресу понесені витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 9627, 75 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.06.2016 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Honda CR-V, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON] В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Honda CR-V, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2016, винним у скоєнні ДТП, що сталася 29.06.2016, було визнано [PERSON] 15.08.2016 власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, звернулася з заявою до МТСБУ. Позивач зазначає, що МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9627, 75 грн. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 09.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 17.07.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 18.07.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвалою суду від 08.10.2018 цивільну справу було призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, та як вбачається з матеріалів справи представником подано заяву в якій просить справу слухати у її відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялась на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, не отримана останнім та повернулася до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.06.2016 о 16 год. 10 хв. по вул. Антоновича, 176 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Honda CR-V, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду № 95029631 від 29.06.2016. (а.с.7) В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Honda CR-V, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Здорово», згідно Полісу № АЕ/7450527, строк дії якого з 21.02.2016 по 20.02.2017 включно. (а.с.12). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2016, винним у скоєнні ДТП, що сталася 29.06.2016, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.6) Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2016 вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Встановлено, що на дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір завданих збитків власнику автомобіля Honda CR-V, д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту № 15-D/22/8 від 19.07.2016, становить 10224,38 грн. (а.с.15-18). Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля 16.08.2016 з метою отримання відшкодування, звернулася до МТСБУ з відповідною заявою (а.с.11). Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що в зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 30.01.2017 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8626,75 грн., на підставі довідки № 1 від 23.11.2016 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та Наказу МТСБУ № 711 від 27.01.2017, що підтверджується копією платіжного доручення № 711рв від 30.01.2017.(а.с. 26, 27, 28). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що відповідач не мав поліс ОСЦПВ, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 8626,75 грн. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Вбачається, що МТСБУ було залучено суб'єкта оціночної діяльності, відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим понесені витрати в розмірі 1001,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 22рв від 29.11.2016 (а.с.29). Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем за послуги суб'єкта оціночної діяльності в розмірі 1001,00 грн., як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогам закону. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов МТСБУ підлягає задоволенню.

Outcome: approved