Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач є батьком малолітного сина [PERSON] . Відповідач ніяким чином не піклується про свою дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, тобто створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере будь-якої іншої участі у вихованні власних дітей, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Ухвалою суду від 15.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с. 39-40). Ухвалою суду від 29.04.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.68-69) У судове засідання сторони не з?явилися. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 72). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 17.05.2021, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с.69, 71). Представник третьої особи у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечила (а.с. 54) Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 08.02.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] (а.с.16). Відповідно до розрахунку виданого Драбівським РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) [PERSON] , має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 54 549,50 грн (а.с.15). Свідоцтвом про зміну прізвища серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Драбове-Барятинською сідьською радою Драбівського району Черкаської області № 537 від 06.10.2020, дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 9). Довідкою від 06.10.2020 виданою сімейним лікарем, встановлено, що [PERSON] , жодного разу не з`явився із сином до лікаря під час хвороби сина [PERSON] , 2017 року народження (а.с.10). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 04.09.2018, 18.08.2019, 06.10.2020, позивач забезпечує належні умови проживання та виховання дитини. [PERSON] участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає з січня 2018 року. Разом з сім`єю не проживає та місце проживання його не відоме (а.с.11-13). Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 03-14/564 від 06.04.2021, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 55). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 29.03.2021, встановлено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, для дитини створені всі належні умови для розумового, фізичного та психологічного розвитку (а.с.56). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. З огляду на викладене, суд уважає встановленими та доведеними належними і допустимими доказами наступні факти: - позивач з відповідачем розірвали шлюб та проживають окремо, при цьому дитина мешкає постійно з позивачкою; - саме позивачка забезпечує нормальне виховання своєї дитини, зокрема піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що підтверджується наведеними вище доказами. При цьому, відповідач не приймає жодної участі у вказаному процесі; - відповідач фінансово не забезпечує потреби своєї дитини, про що свідчить заборгованість по сплаті аліментів на утримання своєї дитини на суму 54 549,50 грн. Таким чином, з огляду на викладене, суд уважає, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд роз?яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України, в разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved