Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], та неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, на кожну дитину, з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття. Стверджує, що на її утриманні перебуває неповнолітні діти , а відповідач на даний час не має постійного місця праці, доходи його також не відомі, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, вона змушена звернутися в суд із цією позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь для утримання їх неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі При судовому розгляді справи позивач свої позовні вимоги змінила вказавши на те, що оскільки на цей час відповідач непрацевлаштований, немає регулярний дохід, просить позов задовольнити, та стягувати з відповідача в твердій грошовій сумі аліменти на сина в розмірі 500 грн. щомісячно, а на утримання дочки в сумі 400 грн. щомісячно.Змінені позовні вимоги позивач підтримала. Відповідач в судовому засіданніз такою сумою аліментів погодився та згідний сплачувати щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі на сина в сумі 500 грн. та дочку в сумі 400 грн.. Суд вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи установив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] їх батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітніх сина та дочки, у зв'язку з чим порушується їх інтереси. Відповідач по справі непрацює , має нерегулярний дохід. Також, у судовому засіданні установлено, що відповідач проживає в місті, будучи працездатним, у суда відсутні відомості стосовно його працевлаштування. Як вбачається з показів позивачки, на теперішній час відповідач матеріального утримання на неповнолітного сина та дочку не надає. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]., зобов'язаний утримувати їх до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дітей, які потребують матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, відсутність у останнього постійного місця роботи та заробітку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі встановленому між сторонами, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на сина та в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на дочку Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенн в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно та на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно , до досягнення ними повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовійсумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації зааналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку,передбаченому Законом України "Про індексацію грошовихдоходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 21 березня 2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 552 грн

Outcome: approved