Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості та пені за кредитним договором. В позові вказано, що 30.03.2015 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №55810-OWNCASH, згідно умов якого позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 11363 грн. 20 коп. на строк до 29.03.2017 року, зі сплатою за користування кредитним коштами 9,99% річних. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, станом на 21.12.2015 року у відповідача виникла прострочена в сумі 5897 грн. 49 коп. Відповідно до п.п. 5.8, 5.9 кредитного договору має підстави вимагати дострокового стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка станом на 21.12.2015 року становить 13724 грн. 56 коп. Сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань за період з 30.05.2015 року по 21.12.2015 року становить 361 грн. 64 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складається з заборгованості за кредитним договором та пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання становить 14086 грн. 20 коп. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі ,,[PERSON] проти України (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів, доводів, заперечень та їх обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 30.03.2015 між ПАТ ,,Кредобанк та відповідачем укладено кредитний договір №55810-OWNCASH, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 11363 грн. 20 коп., зі сплатою за користування кредитним коштами 9,99% річних та з остаточним поверненням до 29.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно з п.п.5.1.,5.2 кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором, та/ або додатками до нього, та здійснити повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до п.6.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, вказаної в п.2.4. кредитного договору, але не менше 2 грн. за кожний день прострочення. Згідно з п.5.8 кредитного договору банк, у випадках, передбачених п.3.3. договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів, про що письмово повідомляє позичальника. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання відповідачем не були виконані, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Про заборгованість за кредитним договором та необхідність її погашення відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчить письмова вимога від 17.11.2015 року. Згідно розрахунку позивача, заборгованість за вищезазначеним договором станом на 21.12.2015 становить - 14086 грн. 20 коп., у тому числі: 10932 грн. 61 коп. - неповернута сума кредиту; 644 грн. 28 коп. - прострочена заборгованість по відсотках; 2147 грн. 67 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 361 грн. 64 коп. - пеня. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду доказів або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Позивач просив стягнути заборгованість з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного, суд,-

Outcome: approved