Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 20 липня 2001 року шлюбу, від якого сторони мають неповнолітню дочку. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки сторони мають різне ставлення до сімейного життя, відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між ними фактично припинилися з грудня 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2001 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім*ї, актовий запис № 1146, що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 20.07.2001 р. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року, сторони тривалий час проживають окремо один від одного. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст.24 ч.1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 20 липня 2001 р. № 1146, складеному Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім*ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved