Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів в якому вказує, що 22 квітня 2013 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на усе належне їй майно, зокрема, квартиру №375, яка знаходиться в будинку №26 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжі та квартиру №150, яка знаходиться в будинку №16 по вул. Світлій в м. Запоріжжі. За життя [PERSON] заповіт не складала, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємицями за законом першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь [PERSON] та [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 07 вересня 2016р. №415/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру №375, яка знаходиться в будинку №26 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжі та вона не згодна із розміром належної їй частки у спадщині. Також зазначає, що її мати [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу «Вогнетривник-3», пай за квартиру №375, яка знаходиться в будинку №26 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжі сплачений нею повністю в 1991 році, в звязку з чим вона є власником вказаної квартири, але за життя право власності не оформила. Враховуючи те, що [PERSON] не бажає оформлювати спадкове майно, [PERSON] відмовилась від спадщини, а вона не має змоги розпорядитись своїм спадковим майном просить поділити спадкове майно, що відкрилось після смерті [PERSON], яка померла 22 квітня 2013 року, виділивши та визнавши за нею право власності на квартиру [ADDRESS], а за [PERSON] - право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник, Житлово-будівельного кооперативу «Вогнетривник-3» в судове засідання не зявились, надавши письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] надав суду заяву в якій просить розглядувати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів. Суд, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу «Вогнетривник-3» з 23.05.1987 року, пай в розмірі 6113,66 крб., який складає вартість квартири [ADDRESS], виплачений нею повністю в 1991 році. Вказане підтверджено витягом з протоколу №11 засідання уповноважених ЖБК «Вогнетривник-3» від 23.05.1987р., довідками ЖБК «Вогнетривник-3» №84 від 23.10.2006р., №11 від 06.09.2016р. (а.с.15-17). Згідно зі ст. 15 Закону УРСР від 7 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність» (набрав чинності з 15 квітня 1991 року, втратив чинність згідно із\~Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V з 20.06.07р.) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до п. 3\~\~Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» від\~\~26 березня\~\~1991 року положення статті\~\~15\~Закону\~\~Української\~\~РСР\~\~«Про власність» застосовуються\~ до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.\~\~ Аналогічні підстави набуття права власності на квартиру членом житлово-будівельного кооперативу також визначені ст. 384 ч.3 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року. З урахуванням того, що пай за квартиру членом ЖБК [PERSON] був виплачений повністю у\~1991 році, вона набула права власності на квартиру. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №70267851 від 11.10.2016р., відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] відсутні (а.с.48). Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 35629, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (Світлій) у м.Запоріжжя, загальною площею 33,16 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. (а.с.12). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.07.2004р. реєстровий №6363953 (а.с.46-47). 22 квітня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №261007 від 23 квітня 2013р. (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на усе належне їй майно, в тому числі і на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] (Світлій) у м.Запоріжжя. При житті заповіт [PERSON] не склала,а тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її донька [PERSON], син [PERSON], чоловік [PERSON], мати [PERSON] Інших спадкоємців не має. 18.10.2013р. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] 25.09.2013р. чоловік померлої [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 18.10.2013р. син померлої [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 18.10.2013р. мати померлої [PERSON] [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті доньки на користь дітей спадкодавця: [PERSON], [PERSON] в рівних частках. На спадщину не претендує, проти оформлення спадщини іншими спадкоємцями не заперечує. 07.09.2016р. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] постановою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та оскільки відповідно до заяви [PERSON] від 07.09.2016р. вона не згодна з розміром належної їй частки на спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України\~\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008\~\~року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, вона включається до складу спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вирішити питання про оформлення спадщини на спадкове майно\~ в нотаріальному порядку неможливо у зв'язку із тим, що за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на квартиру, яка є спадковим майном, а саме квартиру [ADDRESS] . Крім того, стаття 1267 ЦК України вказує, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріально, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось з них. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Таким чином, правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При недосягненні згоди поділ здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. Поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст. ст. 364 - 367 ЦК, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об'єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права. Для того, щоб усунути режим спільної часткової власності і відокремити своє спадкове майно від чужого, спадкоємцям, які прийняли спадщину, надано право на поділ спадкового майна із виділом у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Внаслідок поділу ідеальні частки перетворюються у реальні, які складаються з визначеної сукупності прав та обов'язків. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд переконався, що визнання усіма відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що [PERSON] будучі спадкоємцем першої черги за законом, реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після свого померлої мати [PERSON], шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснювала відмову від прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно квартиру [ADDRESS]та відсутність згоди на розмір належної їй частки, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом оформити право власності неможливо. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають задоволенню.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved