Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що є постачальником природного газу, побутовим споживачем якого є [PERSON]. Відповідач несвоєчасно здійснював оплату спожитого газу, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 7444,19 грн. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" заборгованість у сумі 7444,19 грн. Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 21 квітня 2017 року № 527 Товариству з обмеженою відповідальністю ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач за період з 01 березня 2017 року по 31 травня 2018 року має заборгованість за споживання природного газу в сумі 7444,19 грн (а.с. 10). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву для спростування доводів позивача не скористався, зважаючи на те, що позивачем належними доказами доведено суду те, що останній користувався наданими позивачем послугами, однак не виконав обовязок по сплаті вартості прийнятих ресурсів, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача виниклу внаслідок порушення зобовязання заборгованість в сумі 7444,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved