Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області та просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 4, в будинку № 24, по вулиці В.Терешкової, в м.Одесі. Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, рішення суду у разі набрання ним законної сили є підставою для зняття [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. Свої вимоги за вказаною адресою позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 5 грудня 2007 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» від 7 грудня 2007 року. Позивач зареєстрована за вказаною адресою з 23.01.2008 року. У вказаній квартирі з 23.01.2008 року було зареєстровано сина позивача, [PERSON] [PERSON] З 2008 року відповідач за спірною адресою не проживає, виїхав проживати до іншого житлового приміщення, однак не знявся з реєстрації за вказаною адресою. При зверненні позивача до паспортного відділу з вказаного питання, їй було відмовлено. З метою відновлення свого порушеного права, позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтвердила, просила суд позов задовольнити, надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи: Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні та зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 5 грудня 2007 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» від 7 грудня 2007 року, згідно витягу про право власності на нерухоме майно від 07.12.2007 року номер запису: 345 в книзі:654пр-40. Позивач зареєстрована та постійно проживає за вказаною адресою з 23.01.2008 року. Відповідно до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Також з 23.01.2008 року (довідка форма№1 за №91 від 04.07.2015 року) у квартирі [ADDRESS] зареєстрований син позивача, [PERSON] [PERSON], 16.06.1978 року, згідно довідки Відділу АДР ГУ ДМС України в Одеській області від 17.08.2015року за №2156/1. З січня 2008 року відповідач за спірною адресою не проживає, виїхав проживати до іншого житлового приміщення, однак знятись з реєстрації за вказаною адресою в добровільному порядку не приймає ніяких зусиль. Особистих речей [PERSON] за вказаною адресою немає, комунальні платежі та інші витрати по утриманню квартири він не сплачує, ремонтні роботи, пов'язані з підтриманням помешкання у належному стані ніколи не проводив, претензій на дану житлову площу не заявляв. Відповідно до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Факт відсутності відповідача за спірною адресою з січня 2008 року по теперішній час, підтверджується актом дільниці №1 КП «ЖКС «Черьомушки» від 11.06.2015 року. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено, що відповідач, [PERSON] не мешкає у будинку за вказаною адресою з літа 2014 року, тому суд вважає, що він втратив право користування спірною житловою площею. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Крім того, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для власника в користуванні цією жилою площею. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS], перешкоджає власнику при укладенні цивільно-правових договорів, незаконно обмежує її право як власника в повному обсязі, утворює перешкоди при здійсненні права користування, володіння, розпорядження житловим приміщенням . Вирішити це питання в несудовому порядку позивач не має можливості, тому що відповідач самостійно не приймає ніяких зусиль щодо зняття з реєстрації. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved