Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2012 року з відповідача стягуються аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Вказує, що з часу прийняття рішення суду до діючого законодавства було внесено зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та надано право одержувачу аліментів за рішенням суду змінювати спосіб стягнення аліментів. Враховуючи інтереси дитини, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву вх.№ 2947 від 03 травня 2018 року про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд їх задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження, згідно ст.\~ст.280 -282 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відносно них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, а саме із копії свідоцтва про народження серії 1-АМ № 186102 встановлено, що 07 січня 2011 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON](а.с.4). Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.5-6). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надавав коштів позивачеві на утримання їх спільних дітей, рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2012 року із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в сумі 600 гривень до діючого законодавства було внесено зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приймаючи до уваги вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, можливість відповідача працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання сина, суд приходить до висновку, що з моменту ухвалення рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2012 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, права дитини на достатній життєвий рівень та внесені зміни до законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з закріплених ч.9\~ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, спосіб стягуваних аліментів підлягає зміні з 600 гривень на 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновкупро зміну способу стягнення аліментів та вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved