Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 6 820,20 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.07.2008 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 9400,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Загальна сума заборгованості [PERSON]М за договором №б/н від 25.07.2008 року станом на 31.05.2015 року становить 6 820,20 грн.. \~ \~ \~ \~21.05.2015 року [PERSON] померла, а спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач. \~ \~ \~ \~11.09.2017 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач предявив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, у разі ухвалення заочного рішення, проти такого не заперечую, просить такий позов задовольнити. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомив,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~день,\~час та\~місце слухання\~справи та\~не подав\~відзив,\~тому на\~підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив представник позивача у заяві. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 25.07.2008 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якого отримала кредитну картку «Універсальна», внаслідок чого укладено договір б/н, згідно якого [PERSON]М отримала кредит у розмірі 9400,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 21.05.2015 року позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-СГ №391961 від 22.05.2015 року. З наданого банком розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором б/н від 25.07.2008 року, [PERSON] станом на 31.05.2015 року становить 6 820,20 грн.. Згідно із ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Норми\~ст. 1218 ЦК України\~передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Як зазначив суд, норми\~ст. 1282 ЦК України\~застосовуються у разі додержання кредитором вимог\~ст.\~1281\~ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені\~ст. 1281 ЦК України\~строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право та не є строком позовної давності. Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15. Згідно з абз. другим ч. 1\~ст.\~360-7\~ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Між тим, під поняттям "вимоги" суд розуміє не лише предявлення кредитором позову до суду, але й надіслання ним новому боржнику\~спадкоємцю після смерті первісного боржника письмової вимоги в довільній формі, де було би вказано про необхідність сплатити заборгованість. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 02.01.2016 року була направлена претензія кредитора до Сьомої Львівської державної нотаріальної контори. 19.02.2016 року позивачем було отримано відповідь Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином кредитором додержано положення ст.ст.\~1281,\~1282 ЦК України, а тому цивільно-правова відповідальність відповідача перед банком є обґрунтованою. Зазначене вище свідчить\~\~про те, що позивачем\~\~були дотримані строки (преклюзивний строк), щодо пред'явлення вимоги до спадкоємця передбачені\~ст. 1281 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, тому вважається, що прийняв спадщину так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 11.09.2017 року позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги про стягнення боргу в розмірі 6\~820,20 гривень, яку ним проігноровано. Беручи до уваги, що спадкоємець в добровільному порядку не виконав обов'язки щодо задоволення вимог кредитора в межах вартості майна одержаного в спадщину (відповідно до положень\~ст.1282\~ЦК України) у позивача в порядку положень\~ст. 16 ЦК\~України виникло право на звернення до суду за захистом свого порушених прав та інтересів. За змістом ч. 4\~ст. 25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5 розяснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення\~ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Суд,\~перевіривши наданий\~позивачем розрахунок\~заборгованості боржника [PERSON], вважає, що розмір заборгованості за кредитом спадкодавця [PERSON] на час її смерті вірно розраховано позивачем в сумі 6\~820,20 гривень. Згідно вимог\~ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, стягненню з спадкоємця(відповідача) на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором спадкодавця [PERSON], яка померла 21.05.2015 року у розмірі 6 820,20 грн.. Згідно з\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 1762 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved