Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2013 року в магазині «Алло» по вул. Л.Українки, 28 в м. Луцьку придбав мобільний телефон Нокія 920 вартістю 4 899 грн. Через деякий час телефон став самовільно вимикатись, у зв'язку з чим він звернувся до продавця з вимогою про повернення коштів, однак в цьому йому було відмовлено, а телефон направлено в сервісний центр на ремонт. В продовж тривалого часу він неодноразово звертався в сервісний цент та до продавця з приводу несправності телефону та повернення йому коштів за несправний телефон. 27 листопада 2013 року він в котрий раз звернувся в магазин "Алло"по вул. Л.Українки, 28 в м. Луцьку з заявою про повернення коштів, на що йому було повідомлено, що всі його заяви направляються в м. Дніпропетровськ в головний офіс фірми для прийняття рішення, про що він буде повідомлений. Після звернення з повторною заявою про повернення коштів у зв'язку з несправністю телефону 11.01.2014 року кошти йому було повернуто. Вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити йому неустойку за прострочку повернення коштів за 87 днів в розмірі 4262 грн. 13 коп. та завдану моральну шкоду в розмірі 1500 грн., яка виразилась в тому, що він не міг нормально користуватись телефоном протягом тривалого часу, а тому просить суд позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засідання уточнили позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача проценти за незаконне користування чужими коштами впродовж 57 днів в розмірі 2792 грн. 43 коп. та за завдану моральну шкоду в сумі 1500 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення по суті пред'явленого позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які виникли з договору купівлі-продажу. Так, 19 червня 2013 року в магазині «Алло» по вул. Л.Українки, 58 в м. Луцьку [PERSON] придбав телефон марки Нокіа 920 вартістю 4899 грн., що підтверджується чеком. При виявленні самовільного виключення у період гарантійного терміну телефон позивачем було здано до сервісного центру. Так як сервісним центром не було усунуто недоліків, то 07.11.2013 року позивач звернувся в магазин за поверненням коштів. Однак, така заява про повернення коштів була передчасною, так як позивач відповідно до ст. 8 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Тобто, вимога про повернення грошей була безпідставна і така, що не передбачена законодавством. Згідно акту (а.с. 6 ) про прийняття товару для оцінки якості та обслуговування від 07.11.2013 року, придбаний телефон було здано на оцінку якості. Як зазначено в акті, то сторони досягли домовленості, що позивач повинен після спливу 14 днів з'явитись в магазин. 27.11.2013 року (а.с. 11) позивач повторно здав товар для проведення оцінки якості. При цьому знову сторони досягають згоди, що термін обслуговування телефону складає 14 днів, після чого позивач повинен був до 23 грудня 2013 року з'явитись до відповідача. Даних про те, що [PERSON] звертався в магазин за поверненням коштів до 11.01.2014 року суду не надано, а з заяви (а.с. 10) про отримання коштів вбачається, що вимоги заявника задоволено та йому повернуто вартість товару за його проханням. Тобто, договір купівлі-продажу сторонами було розірвано 11.01.2014 року і гроші повернуто в той же день. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача у стягненні процентів за незаконне користування чужими коштами слід відмовити за безпідставністю. Що ж стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то ст. 611 ЦК України передбачено, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» регламентує право споживачів на відшкодування моральної шкоди в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках передбачених законодавством. Несправність телефону пов'язана з неможливістю використовувати його за призначенням, даних про те, що придбаний товар є небезпечним для життя і здоров'я суду не надано. Так як у справі не встановлено обставин, з якими Закон пов'язує право споживача на відшкодування моральної шкоди, то заявлені вимоги до задоволення не підлягає.

Outcome: approved