Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.05.2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 9972676229 шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяви на отримання кредиту № 9972676229. 09.12.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення прав вимоги № 20190912, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за зазначеним кредитним договором, і ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав кредитора [PERSON] за вказаним договором на суму 37104,36 грн, із яких: 28637,90 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4,42 грн - заборгованість за відсотками; 8462,04 грн - заборгованість за пенею. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2676229; копію заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 24.05.2018 року; копію заяви № 9972676229 від 24.05.2018 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»; копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4817-988935-2017 від 02.11.2017 року; копію службового чеку від 24.05.2018 року; копію видаткової накладної № НИЛ-1064-23564604; копію рахунку-фактури № НИЛ-1064-3005181 від 24.05.2018 року; копію інформації щодо переказів по ТОВ «ФК «ЦФР» виданих згідно договору № 54/2017 від 28.02.2017 року про приймання та переказ платежів за дорученням фізичних осіб; копію умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР»; копію паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] ; копію довідки про оформлення кредиту № 4149943-ІП від 02.01.2020 року; розрахунок заборгованості; повідомлення про відступлення права вимоги № 003723425 від 23.12.2019 року; копію повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору № 9972676229 від 24.05.2018 року Вих. № 003723425-1 від 23.12.2019 року; копію договору відступлення прав вимоги № 20191209 від 09.12.2019 року; витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20191209 від 09.12.2019 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 9972676229 шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяви на отримання кредиту № 9972676229, за яким відповідач отримав кредит в сумі 27797,90 грн зі сплатою процентів у розмірі 6,25 % на рік. 09.12.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення прав вимоги № 20190912, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за зазначеним кредитним договором, і ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав кредитора [PERSON] за вказаним договором на суму 37104,36 грн, із яких: 28637,90 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4,42 грн - заборгованість за відсотками; 8462,04 грн - заборгованість за пенею. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved