Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №10225 від 27 липня 2017 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив виконавчий напис №10225 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 14.10.2011 року у розмірі 32670,54 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №60740550. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що кредитного договору не укладав. Крім цього, нотаріус при вчинення виконавчого напису не переконався в безспірності заборгованості позивача. Ухвалою від 16.10.2020 року у справі відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив.Відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідач не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі, інших заяв та клопотань не подавав. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно матеріалів справи 14.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н від 14.10.2011 року, шляхом підписання анкети-заяви від 14.10.2011 року зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг зазначені на офіційному сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). 27.07.2017 року за заявою відповідача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем винесено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 10225, яким пропонується стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошові кошти у сумі 32670,54 грн., за кредитним договором б/н від 14.10.2011 року. Строк, за який провадиться стягнення 2086 днів, а саме з 14.10.2011 року по 30.06.2017 року. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви, в якій зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг зазначені на офіційному сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Заява не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів позичальник та ознайомився і погодив з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. До вказаних правовідносин не можливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеноїї 03.07.2019 року у справі №342/180/17. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не пітверджують вказаних обставин. Як вбачається із копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено, банком на підтвердження заявлених вимог були надані нотаріусу: заява анкета від 14.10.2011 року; виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №б/н від 14.10.2011 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 30.06.2017 року; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 14.10.2011 року, направлена на адресу [PERSON] .. В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, міститься інформація про кредитний ліміт в сумі 2000 грн, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних. Інші складові кредитного договору від 14.10.2011 року, нотаріусу не надавалися. Розрахунок заборгованості надано за період з 02.07.2013 року з по 30.06.2017 року. Із тексу виконавчого напису вбачається, що розмір заборгованості визначений у розмірі 32670,54 грн за період з 14.10.2011 року по 30.06.2017 рік. Отже, оскільки згідно з розрахунком розмір заборгованості зазначений за період з 02.07.2013 року до 30.06.2017 року, то не можна вважати, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості у межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року 3296/5 у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, що вбачається з додатків зазначених у заяві представника ПАТ «КБ «ПриватБанк». У нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, які зазначені у виконавчому написі, є безспірними. З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у нотаріуса не було підстави для вчинення виконавчого напису, а відтак оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконанню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved