Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 05.12.2017 року відповідач отримав кредит у розмірі 100 000 грн., що підтверджується меморіальний ордером випискою по рахунку. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника. 24.09.208р. відповідачу було направлено повідомлення вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яку відповідач отримав 09.10.2018р. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав належним чином. У зв'язку з цим, виникла заборгованість - 133 675,89 гривень, яка складається з наступного: 99619,14 гривень - борг по кредиту, 30 241,41грн. - борг по відсоткам, 3815,34грн. -пеня. Представник позивача до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не з'явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору від 05.12.2017р., графік платежів, паспорт споживчого кредиту, анкету-заяву на отримання готівкового кредиту, рух коштів по рахунку, розрахунок заборгованості, розрахунок пені,повідомлення - вимога від 24.09.2018р.,список №12361, рекомендоване повідомлення), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100 000 грн. В порушення умов договору відповідачзобов'язання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 133 675,89 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2005,12 гривень.

Outcome: approved