Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення коштів за договором банківського вкладу №2630/45/135075 від 10.10.2013 року, укладеного між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON], в розмірі 11 481,75 євро. Вимоги мотивує тим, що згідно вказаного договору, позивачем було вкладено кошти строком на 385 календарних днів по 30.10.2014 року із процентною ставкою - 9,35%. Після спливу строку дії договору на вимогу повернути кошти позивачу повернення коштів здійснено не було. Оскільки строк повернення коштів за договорами минув, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні наведеним вище. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, не представив заперечення на позов, не подав на адресу суду заяву про відкладення. Враховуючи наведене вище, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 10.10.2013 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №2630/45/135075, згідно якого позивачем було здійснено вклад коштів в розмірі 10 500 євро строком на 385 календарних днів по 30.10.2014 року із процентною ставкою - 9,35%. (а.с.7-8) Як вбачається із копій квитанції (а.с.9), позивач здійснив передачу коштів на загальну суму 10 500 євро відповідно до умов договору. У відповідності до положень ч.1 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. З договору банківського вкладу вбачається, що кошти позивачем були надані відповідачу за умови сплати 9,35% річних. Як вбачається із позовної заяви, позивачем визначено розмір відсотків - 981,75 євро, яка відповідачем не спростована. Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Крім того, згідно п.3.3 Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою повернути внесені кошти у зв'язку із закінченням терміну дії договору, проте кошти повернені не були (а.с.11). Таким чином, враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору, а тому слід позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача кошти за договором банківського вкладу №2630/45/135075 від 10.10.2013 року в розмірі 10 500 євро та відсотків в розмірі 981,75 євро, що в сумі становить 11 481,75 євро та з врахуванням офіційного курсу євро станом на день постановлення рішення - 04.03.2015 року становить 304 840,46 грн. Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 3 048,4 грн.

Outcome: approved