Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачі 29.12.2016 року звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] приходиться чоловіком [PERSON] та відповідно батьком [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В період зареєстрованого шлюбу, а саме 17.06.1963 року на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності [PERSON] отримав земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.054 га розташовану за адресою: [ADDRESS]. На виділеній земельній ділянці в 1971 році [PERSON] разом з нею, [PERSON], збудували житловий будинок літ. А загальною площею 79.7 кв.м., житловою площею 57,7 КВ.М. З надвірними будівлями: літня кухня літ. Б, б, сарай літ. В. підвал літ. Г, вбиральня літ. Д. гараж літ. Е, теплиця літ. Ж, теплиця літ. З, спорудження № 1-3,1. Будинок з надвірними будівлями були прийняті в експлуатацію, що підтверджується Актом прийняття індивідуального житлового будинку в експлуатацію затвердженого рішенням виконкому Ради народних депутатів м. Нікополя № 26/3 від 13.01.1989 року. Зважаючи на те, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був побудований [PERSON] та [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу то він є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вона, [PERSON] як дружина має право на 1/2 частину даного домоволодіння у розумінні ч. 1 ст. 22 КпШС (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин). Враховуючи, що 1/2 частина будинку є частиною [PERSON] у спільному сумі майні подружжя, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. За життя [PERSON] не склав заповіту, тому спадкування належного йому майна у даному випадку повинно відбуватись за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина та батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкоємцями першої черги за законом залишились вони, позивачі по справі як його дружина та рідні діти. На час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з [PERSON] в будинку [ADDRESS], тому вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до п. 1 ч. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємці [PERSON], [PERSON] надали згоду на продовження строку на прийняття спад спадкоємцям [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи належність [PERSON] 1/2 частини домоволодіння, як спільної сумісної власності подружжя, та рівність часток спадкоємців після смерті [PERSON] - по 1/8 частини, загальне співвідношення часток має наступний вигляд - право на 1/2+1/8 = 5/8 частини має визнано за [PERSON], право на 1/8 частину за [PERSON], право на 1/8 частину за [PERSON] та право на 1/8 частину за [PERSON]. На їх звернення до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], державним нотаріусом Апальковим Є.В. було надано роз'яснення по спадщині, згідно якого нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва, оскільки право власності на спадковий будинок не було належним чином зареєстроване за спадкодавцем (згідно довідки № 2118 від 07.11.2013 року, виданої КП «НМБТІ»), Чому в БТІ відсутні дані про реєстрацію права власності на будинок їм невідомо, адже спадковий будинок було введено в експлуатацію, що підтверджується Актом про прийняття будинку в експлуатацію, крім того, на домовій книзі мається штамп БТІ, на якому зазначено, що власником будинку є [PERSON]. До серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об'єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. З постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво». Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності Вони та померлий [PERSON] володіли та відкрито користувалися житловим будинком, до дня його смерті, проживали в ньому та були зареєстровані за цією адресою. Враховуючи вищенаведене, вони мають всі правові підстави набути право власності на нього в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, просять суд визнати за [PERSON], право власності на 5/8 частин житлового будинку літ. А загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б, б, сарай літ. В. підвал літ. Г. вбиральня літ. Д, гараж літ. Е, теплиця літ. Ж, теплиця літ. З, спорудження № 1-3, І, як на частину спільної сумісної власності подружжя з [PERSON] та у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON], право власності на 1/8 частину житлового будинку літ. А загальною площею 79,7 кв.м.. житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б, б, сарай літ. В, підвал літ. Г, вбиральня літ. Д. гараж літ. Е, теплиця літ. Ж. теплиця літ. З, спорудження № 1-3, І, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],померлого [INFO]; визнати за [PERSON], право власності на 1/8 частину житлового будинку літ. А загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б, б, сарай літ. В. підвал літ. Г, вбиральня літ. Д. гараж літ. Е, теплиця літ. Ж. теплиця літ. З, спорудження № 1-3,1, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку літ. А загальною площею 79,7 кв.м.. житловою площею 57.7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б. б, сарай літ. В, підвал літ. Г, вбиральня літ. Д, гараж літ. Е, теплиця літ. Ж, теплиця літ. З, спорудження № 1-3,1, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, кожен окремо надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просить прийняти згідно вимог діючого законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст.392 ЦК України, ч. 1 ст. 529, ст. 548, п. 1 ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України в редакції 1963 року, ч. 1 ст. 22 КпШС України. У судовому засідання встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9,11). [PERSON] є чоловіком [PERSON] та відповідно батьком [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4-8). В період зареєстрованого шлюбу, а саме 17.06.1963 року на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності [PERSON] отримав земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.054 га розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14). На виділеній земельній ділянці в 1971 році [PERSON] та [PERSON] збудували житловий будинок літ. А загальною площею 79.7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б, б, сарай літ. В. підвал літ. Г, вбиральня літ. Д. гараж літ. Е, теплиця літ. Ж, теплиця літ. З, спорудження № 1-3,1. Будинок з надвірними будівлями були прийняті в експлуатацію, що підтверджується Актом прийняття індивідуального житлового будинку в експлуатацію затвердженого рішенням виконкому Ради народних депутатів м. Нікополя № 26/3 від 13.01.1989 року (а.с. 15-16). Зважаючи на те, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був побудований [PERSON] та [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу то він є спільною сумісною власністю подружжя, а тому [PERSON] як дружина має право на 1/2 частину даного домоволодіння у розумінні ч. 1 ст. 22 КпШС (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин). Враховуючи, що 1/2 частина будинку є частиною [PERSON] у спільному сумі майні подружжя, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. За життя [PERSON] не склав заповіту, тому спадкування належного йому майна у даному випадку повинно відбуватись за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкоємцями першої черги за законом залишились позивачі по справі, як його дружина та рідні діти. На час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з [PERSON] в будинку [ADDRESS], тому вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до п. 1 ч. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємці [PERSON], [PERSON] надали згоду на продовження строку на прийняття спад спадкоємцям [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи належність [PERSON] 1/2 частини домоволодіння, як спільної сумісної власності подружжя, та рівність часток спадкоємців після смерті [PERSON] - по 1/8 частини, загальне співвідношення часток має наступний вигляд - право на 1/2+1/8 = 5/8 частини має визнано за [PERSON], право на 1/8 частину за [PERSON], право на 1/8 частину за [PERSON] та право на 1/8 частину за [PERSON]. На звернення до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], державним нотаріусом Апальковим Є.В. було надано роз'яснення по спадщині, згідно якого нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва, оскільки право власності на спадковий будинок не було належним чином зареєстроване за спадкодавцем (згідно довідки № 2118 від 07.11.2013 року, виданої КП «НМБТІ») (а.с. 10). Дійсно, згідно повідомлення КП «Нікопольське МБТІ» № 2118 від 07.11.2013 року, реєстраційний номер майна - житлового будинку з надвірними будівлями № - житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] - відсутній, оскільки в автоматизовану систему «Реєстр прав власності на нерухоме майно» дані реєстратором КП «Нікопольське МБТІ» не вносилися (а.с. 12). Чому в БТІ відсутні дані про реєстрацію права власності на будинок, на даний час невідомо, адже спадковий будинок було введено в експлуатацію, що підтверджується Актом про прийняття будинку в експлуатацію, крім того, на домовій книзі мається штамп БТІ, на якому зазначено, що власником будинку є [PERSON]. До серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об'єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. З постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво». Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи вищенаведене, померлий [PERSON] мав всі правові підстави за умови прийняття будинку в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок. На підставі викладеного та враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved