Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що в період з 2002 до 2015 року вона перебувала в шлюбі із [PERSON] , який було розірвано за рішенням Кремінського районного суду в Луганській області від 29.09.2015 року, рішення набрало чинності 12.10.2015 року. За її позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно, набуте за час шлюбу, ухвалою Кремінського районного суду в Луганській області від 07.12.2018 року затверджено мирову угоду сторін, згідно якої визнано за [PERSON] право власності на автобус марки ПАЗ 32050R, 2000 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , куз. № [NUMBER] , який раніше належав [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на автобус марки ПАЗ 32054, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , шас. № [NUMBER] , який раніше належав [PERSON] . Залишено у користуванні [PERSON] автомобіль ВАЗ 21011, номерний знак [NUMBER] , куз. № [NUMBER] . Залишено у користуванні [PERSON] автобус марки РУТА 17-СПВ, 2005 р.в., номерний знак [NUMBER] , куз. № [NUMBER] . Ухвала Кремінського районного суду Луганської області від 07 грудня 2018 року набрала чинності 22 грудня 2018 року, натепер є чинною та є виконавчим документом. Транспортні засоби залишилися зберігатися у колишнього чоловіка [PERSON] . В травні 2019 року [PERSON] намагалася здійснити перереєстрацію транспортних засобів, але отримала відмову від Регіонального сервісного центру в Луганській області Територіального сервісного центру № 4441 з підстав того, що необхідно надати засвідчену в установленому порядку копію рішення суду та надати транспортний засіб для огляду фахівцями експертної служби МВС. В січні 2021 року вона дізналася, що всупереч її колі та без її дозволу, як власниці, транспортні засоби автобус марки ПАЗ 32050R, 2000 року випуску автобус марки ПАЗ 32054, 2005 року випуску були перереєстровані на [PERSON] відповідно до договорів купувлі-продажу № 689 від 21.09.2019 року 687 від 21.09.2019 року, які були укладені на договорів комісії № 689 від 21.09.2019 року 687 від 21.09.2019 року. Згідно змісту договору комісії № 689 від 21.09.2019 року, укладеного між ТОВ «Сєвєродонецьк Авто-Торг» та [PERSON] вбачається, що Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента, за комісійну плату, вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або правочинів щодо продажу транспортного засобу ( який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до ст. 189 Податкового кодексу України) марка модель ПАЗ 32054 АВТОБУС-Dколір білий, шас. № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за Власником за договором комісії транспортного засобу 23.11.2013 року за ціною узгодженою сторонами 20000,00 (двадцять тисяч гривень) за дорученням Комісіонером своїх обов`язків за цим договором вважається вчинення Комісіонером правочину договору купівлі-продажу із покупцем щодо продажу ТЗ в порядку на умовах, визначених цим Договором. Обов`язки Комісіонера вважаються виконаними з моменту набрання чинності відповідним правочином. Вона вважає, що [PERSON] не мав законних підстав для укладання договорів комісії, оскільки йому було достеменно відомо, що транспорті засоби йому не належать. Посилалася на недодержання сторонами цього договору приписів частин 3,5,6 ст 203 ЦК України, що тягнуть за собою його недійсність. Тому просила визнати недійсним договір комісії № 687 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-торг» та [PERSON] від 21.09.2019 року. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 687 укладеного між Суб`єктом господарювання, що здійснює торгівлю ТЗ та перебуває на обліку в ГСЦ МВС за реєстраційним № 6487. А також визнати недійсним договір комісії № 689 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-торг» та [PERSON] від 21.09.2019 року та визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 689 укладеного між Суб`єктом господарювання, що здійснює торгівлю ТЗ та перебуває на обліку в ГСЦ МВС за реєстраційним № 6487. Скасувати державну реєстрацію транспортних засобів автобуса марки ПАЗ 32050R, 2000 року випуску, куз. № [NUMBER] автобуса марки ПАЗ 32054, 2005 року випуску, шас. № [NUMBER] , які зареєстровані за [PERSON] . Також стягнути з відповідача судові витрати в справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача 2, - [PERSON] ,- адвокат Шурхно К.А позовні вимоги не визнав. Надав заперечення, в яких посилався на дотримання вимог закону та відсутність законних підстав задля задоволення позовних вимог. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, повернуте на адресу суду із підписом уповноваженої особи, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьк авто-торг", та про повернення кореспонденції для адресата [PERSON] з відміткою про закінчення терміну зберігання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі з постановленням заочного рішення. 21 жовтня 2021 року постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно приписів ст 81-82 ЦПК України Обов`язок доказування і подання доказів 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 82 ЦПК України. Підстави звільнення від доказування 1. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ч1 ст 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. А ст 659 ЦК України передбачено обов`язок продавця попередити покупця про права третіх осіб на товар, зокрема ч1, продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Згідно ч1 ст 1011 ЦК України,за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. А ст 1012 ЦК України передщбачено умови договору комісії: 1. Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. 2. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. 3. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Відповідно до приписів ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 215 цього Кодексу підставою недійсності право\-чину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені части\-нами 1- 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 по\-станови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судо\-ву практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме поруше\-ного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростуван\-ня презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсно\-сті правочину, передбачених законом, але й визначе\-но, чи було порушене цивільне право особи, за захи\-стом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене; в чому полягає його порушення; оскільки за\-лежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права; якщо таке порушення відбулось. В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами, що відповідач [PERSON] , всупереч волі позивачки, як власниці спільно нажитого майна, яке було розділено сторонами в судовому порядку, затверджено мирову угоду сторін, не маючи на те законних підстав, самоправно, без попередження контрагентів про права на майно третіх осіб, розпорядився цим майном, а саме уклав договори комісії № 687 від 21.09.2019 року та №689 від 21.09.2019 року щодо транспортних засобів, а саме автобуса марки ПАЗ 32050R, 2000 року випуску, куз. № [NUMBER] автобуса марки ПАЗ 32054, 2005 року випуску, шас. № [NUMBER] , з ТОВ Сєвєродонецьк АВТО-ТОРГ, який в свою чергу за вимогою та за рахунок останнього здійснив продаж автобусів [PERSON] . Натепер транспортні засоби зареєстровані за [PERSON] (ас11-17). Судом за клопотанням сторони вчинені дії щодо забезпечення позову у вигляді арешту транспортних засобів та заборони для [PERSON] використання та разукомплектації транспортних засобів за ухвалою Кремінського районного суду від 24 червня 2021 року (ас 31-33). З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що укладені відповідачем договори комісії та на їх підставі договори купівлі-продажу слід визнати недійсним, як такі, що не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України та порушуть цивільні права позивача. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню саме на відповідача один, як ініціатора укладення недійсних угод.

Outcome: approved