Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку. В обґрунтування позову зазначив, що 16 травня 2017 року в місті Дніпро на вул. М.Малиновського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 12 липня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Автомобіль марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований згідно Полісу №АК/1273050 [PERSON] «Страхова компанія «ЮНІВЕС». Внаслідок ДТП автомобілю марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] завдано механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки. Відповідно до Висновку експертного дослідження №1706/17/17 від 12.06.2017 вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 48\~809,62 грн. У звязку з чим позивач, через свого представника, 22 травня 2017 року звернувся до відповідача, надавши всі необхідні йому матеріали для виплати страхового відшкодування. Відповідачем 21.08.2017 було здійснено виплату страхового відшкодування частково на суму 22\~368,71 грн., недоплативши позивачу без будь-яких вмотивованих підстав, страхове відшкодування в розмірі 26\~440,91 грн. ( 48\~809,62 22\~368,71). Таким чином відповідач належним чином не виконав свої зобовязання згідно з укладеним договором, а тому загальна сума не отриманих виплат складає 26\~440,91 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 26\~440,91 грн.; витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1\~000 грн., а всього 27\~440,91 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, до суду надано відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 травня 2017 року в місті Дніпро на вул. М.Малиновського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 12 липня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.ч.4,6 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Внаслідок ДТП автомобілю марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], завдано механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки. Відповідно до Висновку експертного дослідження №1706/17/17 від 12.06.2017 вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 48\~809,62 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], який є власником автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], застрахована [PERSON] «Страхова компанія «ЮНІВЕС» згідно полісу №АК/1273050. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону ). Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ч. 36.4 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Судом також встановлено, що 24 травня 2017 року позивач надав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. 21.08.2017 [PERSON] «СК «ЮНІВЕС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26\~440,91 грн. Згідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Відповідно до Висновку експертного дослідження №1706/17/17 від 12.06.2017 вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля марки «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 48\~809,62 грн. Суд погоджується з даним висновком, який складено відповідно до норм чинного законодавства і вважає слушними доводи представника позивача щодо недоліків звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] № 267 від 19.08.2017 та Звіту про оцінку вартості утилізації автомобіля [NUMBER] № 267/1 від 19.08.2017, що складені субєктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення страхової компанії, з огляду на лист Фонду державного майна України від 08.12.2017. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] «СК «ЮНІВЕС» на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26\~440,91 грн. та витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 12.06.2017 (а.с.15). Позовні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., суд також вважає такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст.133 ЦПК України\~ судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов'язані з професійною правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № 31/10/17-1, предметом якого є надання юридичної допомоги (послуги), пов'язаної з представництвом та захистом інтересів [PERSON] з приводу спору, який виник між ним з приводу ДТП. Вартість наданих виконавцем позивачу послуг становить 5000 грн., що підтверджується розрахунком вартості адвокатського гонорару та квитанцією до Договору про надання правової допомоги №31/10/17-1 від 31 жовтня 2017 року (а.с.18-19). Відповідно до розрахунку вартості правової допомоги, до наданих адвокатом послуг входить юридична консультація, підготовка документів, оформлення позовної заяви, подача її до суду, інші підготовчі дії до судового розгляду, участь в судових засіданнях та підготовка до них. З огляду на це, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved