Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 1972 року його батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] позивача по справі та [PERSON]. Батько позивача [PERSON] у 1977 року на підставі обмінного ордеру №740 отримав право на зайняття трикімнатної ізольованої квартири, загальною площею 65 кв.м., розташовану на четвертому поверсі 12-ти поверхового будинку за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, б. 46, кв. 111, а також вступив до житлового будівельного кооперативу «Приозерний». Пайовий внесок за квартиру батьком було повністю внесено у 1989 році в загальному розмірі 8139,84 крб., у звязку з чим, його батько набув право власності на квартиру. Шлюб між батьками було розірвано в 1998 р. за рішенням суду. У січні 2006 року помер батько позивача [PERSON] За життя [PERSON] свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру не отримав. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі своєю матірю [PERSON], за адресою: м. Харків, вул. Марїнська, б. 22, кв. 8. Братів та сестер його батько не мав. Дід позивача [PERSON] (батько [PERSON]С.) помер 05.06.1995 року. На момент смерті [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині відсутні. В межах шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач звернувся до Пятої Харківської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була відкрита спадкова справа № 245/2006. [PERSON] подала до Пятої Харківської нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після [PERSON] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Під час оформлення спадкових прав після померлого батька державним нотаріусом [PERSON] була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у звязку з ненаданням документу, що підтверджує право власності спадкодавця. Позивач зареєстрований та постійно проживає у спірній квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до поданої до суду заяви позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, відповідно до наданої суду заяви позовні вимоги визнала, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, відповідно до наданої суду заяви позовні вимоги визнала, справу просила розглядати за її відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З наданої суду копії свідоцтва про народження, виданого Палацом новонароджених 19 червня 1975 року, вбачається, що 26 травня 1975 року народився [PERSON], про що зроблено актовий запис № 6227, батьком записано [PERSON], матірю [PERSON] (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №291536 від 19.06.1975 року). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Палацом новонароджених 14 червня 1981 року, вбачається, що 05 вересня 1980 року народилась [PERSON], про що зроблено актовий запис № 5786, батьком записано [PERSON], матірю [PERSON] (свідоцтво про народження серія ІІІ-ВЛ № 266622). Як вбачається з копії паспорту [PERSON], серія МК 188663, виданого Київським МВРВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06 червня 1996 року, Палацом одруження «Дзержинський» 01.10.1972 року зареєстровано шлюб з [PERSON], [INFO] З свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Київським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова від 28.10.1998 року, вбачається що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 698 (свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-ВЛ № 099688). [PERSON] помер 13 січня 2006 року про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції зроблено актовий запис про смерть № 876 (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 041569). Відповідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 4375525 від 31.03.2006 р. та нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 31.03.2006 року про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], який помер 13.01.2006 р., відкрито спадкову справу № 245/2006. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Відповідно відповіді Пятої Харківської державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції в Харківській області від 08 вересня 2016 року за № 2509/02-31 повідомлено про те, що після проведення правового аналізу матеріалів спадкової справи № 245/2006, що була заведена після смерті [PERSON] та довідки, наданої КП «ХМБТІ» за №1004086 від 21.07.2016 року, стосовно квартири [ADDRESS] встановлено, що у матеріалах спадкової справи відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгадану нерухомість, а також він не зареєстрував право власності на квартиру, в органах, що здійснювали державну реєстрацію прав на нерухомість у той час, а саме КП «Бюро технічної інвентаризації», що суперечить вимогам діючого законодавства ст. 182 ЦК України. На момент смерті [PERSON] постійно проживав зі своєю матірю [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Марїнська, б. 22, кв. 8, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна копія паспорту [PERSON] з відміткою про зареєстроване місце проживання, копії довідок Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №89 Жовтневого району м. Харкова від 30.12.2002 р. та від 25.02.2005 р. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Харківським міським відділом РАЦС 18.08.1948 р., актовий запис № 4394, батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження від 18.08.1948 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 5100. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Гузе». [PERSON] помер 03 червня 1995 року, про що Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис № 9804 (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 315689 від 05 червня 1995 року). [PERSON] померла 18 березня 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 4450 (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 115870 від 22 березня 2007 року). Після смерті [PERSON] (бабусі позивача) на імя [PERSON] державним нотаріусом Пятої Харківської нотаріальної контори [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 02 березня 2006 року за р№577, видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно померлої. Приписами ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 1004086 від 21.07.2016 року квартира № 111 в місті Харкові по вул. Барабашова, 46, дійсно відповідає наступним характеристикам: квартира 3-х кімнатна, загальна площа 65,00 кв.м., житлова площа 41,4 кв.м. Квартира по праву власності не оформлена. З технічного паспорту на квартиру № 111 в житловому будинку № 46 по вул. Барабашова в м. Харкові вбачається, що квартира у житловому будинку розташована на 4 поверсі 12 поверхового будинку, та складається з 3 кімнат житловою площею 41,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната 16,4 кв.м., 2-а кімната 11,8 кв.м., 3-я кімната 13,2 кв.м., кухні площею 6,6 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору 9,9 кв.м., комори 2,6 кв.м. Квартира обладнана балконом 2,3; 1,8 кв.м. Загальна площа квартири 65,0 кв.м. Як вбачається з обмінного ордеру Бюро по обміну житлових приміщень при житлово-комунальному відділі міськвиконкому Виконавчого комітету Харківської міської Ради депутатів трудящих № 740 від 25.03.1977 р. [PERSON] дозволено зайняти по обміну з [PERSON] [ADDRESS]. Згідно довідки ЖК «Приозерний-25» № 301 від 01.09.2016 року [PERSON] дійсно був власником квартири № 111, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, б. 46, та являється членом кооперативу ОЖК «Приозерний-25». Вартість квартири №111 виплачена повністю у розмірі 8139,84 р. Перший пайовий внесок виплачений у розмірі 3255,94 р. 02.04.1976 р. Останній пайовий внесок виплачений у 1989 р. Відповідно до п. 1, 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України - кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно розяснень, що містяться в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334\~ЦК\~та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність". За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» встановлено, що член житлового та інших кооперативів, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває право власності на це майно. Приписами ч. 3 ст. 15 Закону України «Про власність» встановлено, що громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року розяснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved