Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням, видачу ордеру на житлове приміщення та укладення договору найму житлової площі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті батька син позивач звернувся до Полтавського РС ДМС України в Полтавській області з заявою про реєстрацію за місцем проживання, але йому було відмовлено і письмово пояснено, що для цього йому потрібно подати наступні документи а саме: ордер або свідоцтво про власності, договір піднайму або інші документи. Після чого позивач [PERSON] звернувся до КП ЖКК «Розсошенці» з заявою про укладання договору найму, але йому було відмовлено через те, то він не зареєстрований за вказаною адресою, тому за даних обставин він був змушений звернутися до суду. У судове засіданні позивач не зявився, попередньо надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В судове засідання відповідачі не зявились, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти позову не заперечували. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку, що визнання відповідачем уточнених позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 31.12.2008р., позивач [PERSON], постійно проживав разом з батьком, [PERSON], та бабусею, [PERSON], за адресою: Полтавська область, Полтавський район. [ADDRESS]. Позивач 26 листопада 2011 року був призваний на строкову службу до Збройних Сил України. За час перебування [PERSON] на службі в армії його батько, після смерті бабусі, яка померла в березні 2012 року здавав квартиру в піднайм. У вигляді оплати від квартирантів ними було проведено ремонт квартири та оплачувались комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Позивач починаючи з 08.11.2012 р. разом з батьком стали постійно проживати за адресою: [INFO], батько позивача працював періодично і на зароблені ним кошти вони разом вели спільне господарство: оплачували за комунальні послуги, купували продукти, ліки на його лікування, тобто позивач фактично був на утриманні батька. Згідно Свідоцтва про смерть серія І-КЕ № 284550(повторно) від 10.12.2014р., встановлено, що 21 листопада 2014 року батько позивача, - [PERSON] помер. Після смерті батька син [PERSON] звернувся до Полтавського РС ДМС України в Полтавській області з заявою про реєстрацію за місцем проживання, але йому було відмовлено і письмово пояснено, які необхідно подати документи, а саме: ордер або свідоцтво про власності, договір піднайму або інші документи. Після чого [PERSON] звернувся до КП ЖКК «Розсошенці» з заявою про укладання договору найму, але йому було відмовлено через те, то він не зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується листом №622 від 13.08.2015 року. Частиною 2 статті 64 ЖК України, визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 роз'яснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням. Отже, факт постійного проживання позивача як члена сімї наймача в квартирі [ADDRESS], підтверджується наступними дазами по справі: - рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23.06.2015 року по справі №545/936/15ц, за яким було встановлено факт проживання [PERSON], [INFO] однією сімєю з батьком [PERSON], що був зареєстрований в [INFO], який помер 21.11.2014 року. - актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 9, 10, 61-62, 64-65 ЖК України, ст.ст. 16, 29 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved