Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 грудня 2010 року в селі Олексапіль Білокуракинського району помер їх з сестрою, відповідачкою по справі батько, а їх матері відповідачки, по справі чоловік [PERSON]. На момент смерті вони проживали та позивач був зареєстрований разом. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки № 223, кадастровий номер 4420955700:01:004:0049 площею 4,7286 га у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області та земельної частки (паю), розміром 9,56 в умовних кадастрових гектар, по колишньому КСП «Заріччя» Білокуракинського району, змінена площа якої становить 4,43 умовних кадастрових гектар (сіножаті та пасовища). За часів свого життя померлий неодноразово виказував свою волю аби після його смерті, усе належне йому майно було переоформлено на позивача. Погоджуючись, визнаючи волю померлого та не заперечуючи проти вказаного, відповідачами по справі було подано до [PERSON], приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області, заяви нотаріально посвідчені, про відмову від прийняття спадщини після померлого, а позивачем заяву про прийняття спадщини. Разом із заявами ними було передано документи, у тому числі правовстановлюючі. документи на спадкове майно нотаріусу та сплачено грошові кошти за вступ у право на спадщину та за переоформлення, а квитанції про сплату разом із вказаними документами передано до справи приватному нотаріусу [PERSON] проте здійснити переоформлення документів на своє імя позивач не встиг, бо вказаний нотаріус помер, а документи нотаріального діловодства були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який на той час знаходився за адресою: вулиця Оборонна буд.112а, місто Луганськ, Луганська область. З огляду на загальновідомі факти про те, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та на території Донецької та Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції, а вищевказана будівля обласного нотаріального архіву станом на теперішній час знаходиться на території, яка не контролюється органами влади України (непідконтрольна територія), є всі підстави вважати документи стосовно спадкової справи втраченими. Звернувшись до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з питань переоформлення спадщини, яка відкрилась після смерті батька, позивачу було повідомлено про припинення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом [PERSON] у звязку з його смертю та відсутністю документів нотаріального діловодства та архіву, які були передані до Луганського обласного державного нотаріального округу та розяснено право вирішення питання виключно у судовому порядку. Постановою нотаріуса в даний час у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому відмовлено через відсутність наявних документів спадкової справи в якій було зареєстровано заяви відповідачів про відмову від спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало позивача звернутися до суду з позовом, в якому\~позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав повністю. В судове засідання відповідачі не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов визнали повністю та просять суд його задовольнити. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. 26 грудня 2010 року у віці 58 років помер [PERSON], про що Лозно-Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області було зроблено актовий запис за № 35 та видано Свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 269618 (а.с.19). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки №355 від 29.03.2018р. виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради на момент смерті разом із померлим були зареєстровані позивач та відповідачі по справі (а.с20.). Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-Е № 348302 (а.с.26) позивач є рідним сином померлого [PERSON] та згідно Свідоцтва про одруження ІІ-ЯК № 0165749 (а.с.30) відповідачка [PERSON] є дружиною померлого, а відповідно до Свідоцтва про народження серії І-АВ № 426957 відповідачка [PERSON] є донкою померлого (а.с.33). Із досліджених в судовому засіданні копій заяв, нотаріально посвідчених секретарем Лозно-Олександрівської селищної ради, реєстровий номер №№ 38,39,40 вбачається, що після смерті [PERSON] до нотаріального органу зверталися відповідачі по справі із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, а позивач із заявою про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.-а.с.25-32). Із відповіді\~Відділу у\~Білокуракинському районі\~ГУ Держгеокадастру\~у Луганській\~області №\~476/102-18\~від 11.07.2018р.\~(а.с.-а.с.12)\~та ксерокопії\~Державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~ЛГ №\~031165,\~реєстровий номер\~№ 588\~(а.с.22)\~вбачається,\~що померлому\~[PERSON]\~належали на\~праві власності\~земельна ділянка\~№ 223,\~кадастровий номер\~4420955700:01:004:0049\~площею 4,7286\~га у\~межах згідно\~з планом,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~на території\~Лозно-Олександрівської\~сільської ради\~Білокуракинського району\~Луганської області\~та на\~підставі Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ЛГ № 0113832, виданого на підставі розпорядження голови Білокуракинської райдержадміністрації від 20.01.1997р. №21 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 108 земельна частка (пай), розміром 9,56 в умовних кадастрових гектар, по колишньому КСП «Заріччя» Білокуракинського району, змінена площа якої становить 4,43 умовних кадастрових гектар (сіножаті та пасовища). Із відповіді Головного територіального управління юстиції у Луганській області за № Б-1788/4/09-42 від 02.05.2018р., наданої повторно листом № Б-2842/4/09-42 від 06.07.2018р. (а.с.16-17) позивачу повідомлено про те, що приватна нотаріальна діяльність [PERSON] по Білокуракинському районному нотаріальному округу за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів була припинена 12.04.2013р. у звязку з його смертю, а усі документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву за адресою: 91000, м. Луганськ, вул. Оборонна буд. 112а та є всі підстави вважати їх втраченими через що не має можливості оформити спадкові права та розяснено право звернення з позовом до суду. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, другий із подружжя… Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved