Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 травня 2003 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Вважає, що шлюб розпався остаточно, оскільки вони не ведуть спільне господарство з березня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї стала невідповідність їх характерів та поглядів на життя, що породжувало постійні непорозуміння та складнощі у стосунках. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце рогляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі. позовні вимоги підтримує. Прізвище просить залишити без змін. Строк для примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Строк для примирення не надавати. Відповідно до ч.1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Між сторонами 17 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №143 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9-11). Позивач зареєстрована разом із дітими за адресою: вул. Подлєпи 24/39, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, що підтверджується довідками відділу реєстрації місця проживання громадян, актом ТОВ "СІТІСЕРВІС-КР" від 19 грудня 2018 року (а.с.12-15). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахував позиції сторін, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Відповідно до\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved