Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з 26 серпня 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON]яну Юріївну, 11 лютого 2018 року, яка проживає разом з нею. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв»язку з цим ніде не працює. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на неї не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, тобто до 11 лютого 2021 року. Позивач до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 26 серпня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON]яну Юріївну, 11 лютого 2018 року, яка проживає разом з позивачем. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році встановлені наступні розміри: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, та відповідно має обов'язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON]яни, [INFO], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 28 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що на даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв»язку з цим ніде не працює, в звязку з цим, позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку, а саме до 11 лютого 2021 року. Крім того, суд розяснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Outcome: approved