Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Військової частини [NUMBER] суму завданої шкоди в розмірі 3828,49 грн. та стягнути сплачений судовий збір. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [PERSON] згідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 3 від 21.01.2017 прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду командира відділення навчального механізованого взводу навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 13.12.2017 року № 283, відповідача звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «е» (у зв`язку із службовою невідповідністю) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 13.12.2017, відповідач справи та посаду здав та вибув до Личаківського-Залізничного ОРВК Львівської області для зарахування на військовий облік. Пунктом 8 вищезгаданого наказу визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 3828,49 грн., обчислену пропорційно залишеному часу до кінця строку носіння. Згідно довідки №96 виданої начальником речової служби військової частини [NUMBER] вбачається, що [PERSON] отримав речове майно, однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни і строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини [NUMBER] на суму 3828,49 грн. Ухвалою суду від 26.02.2020 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Командир військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до концелярії суду надійшла його заява, про розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подавав. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] згідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 3 від 21.01.2017 прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду командира відділення навчального механізованого взводу навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] за відсутність на військовій службі більше трьох годин 01.12.2017 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме наказом командира військової частини [NUMBER] №879-ОД від 11.12.2017 відповідача було звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на пп.е п.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та згідно з п.5 даного наказу притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 3828,49 грн. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 13.12.2017 року № 283, відповідача звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «е» (у зв`язку із службовою невідповідністю) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 13.12.2017, відповідач справи здав та вибув до Личаківського-Залізничного ОРВК Львівської області для зарахування на військовий облік. З довідки №96, виданої начальником речової служби військової частини [NUMBER] видно, що [PERSON] отримав речове майно, однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни і строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини [NUMBER] на суму 3828,49 грн. Відповідно до витягу з книги грошових стягнень за номенклатурую на 2019р. №284/3211, стор. №50 сума, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 3828,49 грн. Згідно до пункту 4 розділу IIІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 за № 768/28898 передбачено, що у разі звільнення з військової служби осіб сержантського складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Пунктом 31 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (діючого на час звільнення) передбачено, що у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Відповідно до ст. 2 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Відповідно до статей 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Беручи до уваги те, що відповідач відносився до осіб, які проходили військову службу за контрактом та був звільнений з військової служби за службову невідповідність у запас, а також те, що [PERSON] отримав речове майно і строк носіння обмундирування не закінчився, тому суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, такі не спростовані відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Одночасно,

Outcome: approved