Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вказавши, що 12.07.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача не надає. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинились. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн та на своє утримання 500 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, під актовим записом № 487 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с.7), який проживає разом із позивачем, і знаходиться на її утриманні (а.с.8) та на якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Коштів на належне утримання сина та на своє утримання у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача (а.с.3). Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться (а.с.3). Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала до суду заяву про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне відновити позивачу її дошлюбне прізвище "Іщенко". Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина позивачу не надає. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи, що відповідач допомогу на утримання неповнолітнього сина та на утримання позивача не надає, і суду не доведено, що відповідач має регулярний дохід та враховуючи те, що в разі зміни майнового стану сторони не позбавляються права звернення до суду з заявою про зміну розміру аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 100,00 грн до досягнення нею повноліття та на утримання позивача у твердій грошовій сумі 500,00 грн до досягнення сином трьох років, починаючи стягнення з 22.11.2016 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу.

Outcome: approved