Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням в навчальному закладі, в розмірі 7 320,57 гривень та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що відповідач з 2012, року навчалась в Одеському державному університеті внутрішніх справ за рахунок коштів державного бюджету і відповідно до Договору про підготовку фахівця, укладеного з ГУ МВС України в АР Крим 03.09.2012 р., зобов»язувалась виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку,університету, дотримуватись вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів з питань проходження служби в органах ОВС. Позивач посилається на те, що відповідач 11.04.2014 р. звернулась до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням і відповідно до наказу № 37 о/с від 15.04.2014 р. була відрахована з навчального закладу та звільнена з органів внутрішніх справ України. Відповідно до п.3 укладеного між сторонами Договору у разі дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України в зв»язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни підлягають відшкодуванню витрати на підготовку фахівця. Витрати здійснені університетом за період навчання відповідача в навчальному закладі становлять 7 320,57 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Університету. та надав згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлялася судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду. В силу положень ст.ст.74,76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про місце і час судового розгляду, в зв»язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що наказом т.в.о.ректора Одеського державного університету внутрішніх справ від 15.08.2012 р. № 82 о/с [PERSON] була зарахована курсантом 1 курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», за напрямком підготовки «Правознавство», на базі повної загальної середньої освіти, з терміном навчання відповідно до навчального плану, поставлена на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення, з 15.08.2012 р. присвоєно звання «рядовий міліції». 03.09.2012 р. між Одеським державним університетом внутрішніх справ, ГУ МВС України в АР Крим, і відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця, відповідно до умов якого [PERSON] навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язалась виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку,університету, дотримуватись вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів з питань проходження служби в органах ОВС (п.2.3 Договору). Судом встановлено, що з 15.08.2012 р. по 15.04.2014 р. [PERSON] перебувала на державному утриманні: забезпечувалась харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Згідно з п. 3. Договору від 03.09.2012 р. про підготовку фахівців підставами для відшкодування витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п.4.1 Договору). Відповідно до п.4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати на утримання таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи наказом т.в.о. ректора Університету № 37 о/с від 15.04.2014 р. [PERSON] була відрахована з університету та звільнена з органів внутрішніх справ на підставі поданого нею рапорту, за власним бажанням. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порядок відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 р. № 313. Відповідно до п.2 Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов»язаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; переведенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до наданого позивачем розрахунку на утримання відповідача за період з 15.08.2012 р. по 15.04.2014 р. були здійснені наступні витрати: 5 034,77 гривень - вартість грошового забезпечення; 0 - вартість продовольчого забезпечення; 1 331,43 гривень - вартість витрат на оплату комунальних послуг; 968,88 гривень - нарахуванна на заробітну плату. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку за Договором в частині відшкодування витрат на утримання у навчальному закладі, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved