Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2014 року по 01 квітня 2019 року в сумі 49042 грн. 56 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 9399 грн. 67 коп. та 3 % річних в сумі 2556 грн. 01 коп. Всього просив стягнути 60998 грн. 24 коп. Ухвалою судді від 28 травня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомлені про розгляд справи судом, відзиви на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] як співвласники житлового приміщення є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано Договором про надання послуг теплопостачання від 10 листопада 2006 року. Крім того, одна сторона - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" надавала другій стороні - [PERSON] , [PERSON] як споживачам послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з теплопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, що діяла на час виникнення заборгованості, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання на період з 01 листопада 2014 року по 01 квітня 2019 року затверджено наступними нормативними актами: постановою НКРЕКП від 31 березня 2015 року №1171, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2015 року за №433/26878 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг»; постановою НКРЕКП від 09 червня 2016 року №1101 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року N 1171»; постановою НКРЕКП від 28 грудня 2017 року №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року N 1171»; постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року №405 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року N 1171». Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі період з 01 листопада 2014 року по 01 квітня 2019 року отримані послуги в повному обсязі не оплачували. У зв`язку з цим за період з 01 листопада 2014 року по 01 квітня 2019 року виникла заборгованість в сумі 49042 грн. 56 коп. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01 квітня 2019 року борг відповідачів за послуги теплопостачання становить 49042 грн. 56 коп., інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг - 9399 грн. 67 коп., 3% річних - 2556 грн. 01 коп. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 49042 грн. 56 коп., компенсації інфляційних втрат підприємства у розмірі 9399 грн. 67 коп. та 3% річних в розмірі 2556 грн. 01 коп., а всього 60998 грн. 24 коп. Враховуючи, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою якої позивачем надавались послуги, заборгованість за вказані послуги необхідно стягнути з кожного з відповідачів відповідно до їх частки у праві власності, тобто у розмірі по 1/2 боргу: 60998 грн. 24 коп. / 2 = 30499 грн. 12 коп. Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 1921 грн. 00 коп. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно них вимог (1921 грн. 00 коп. / 2 = 960 грн. 50 коп.). Всього з кожного відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі по 31459 грн. 62 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved