Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~до Калашниківської сільської ради Полтавського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй позовній заяві просить суд визнати за нею, право власності на земельну ділянку (пай), площею 5,20 га, що знаходиться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району, в порядку спадкування за законом після померлої 23.08.2014 року [PERSON] Ухвалою суду від 04.12.2018 року замінено відповідача з Калашниківської сільської ради Полтавського району на [PERSON] сільську раду Полтавського району у зв'язку з проведенням реорганізації, в ході якої Калашниківська сільська рада була приєднана до [PERSON] сільської ради. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали, прохали позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов відповідачем не подано. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2000 року помер [PERSON] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: земельну ділянку частка (пай) загальною площею 5,20 га, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Воровського, що знаходиться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підстві Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Полтавською районною державною адміністрацією 10.03.1997 року, серія ПЛ №0211814. За життя померлий заповіту не залишив. За законом, спадкоємцем першої черги була дружина померлого - [PERSON] (а.с.14), яка прийняла спадщину за законом, про що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.03.2002 року (а.с.23). За життя [PERSON] право власності на земельну частку (пай), успадковану після смерті [PERSON] не оформила. Судом встановлено, що 23.08.2014 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області 26 серпня 2014 року Серія І-ВЛ № 455227 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка частка (пай) загальною площею 5,20 га, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Воровського, що знаходиться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, належала [PERSON] на підстві Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Полтавською районною державною адміністрацією 10.03.1997 року, серія ПЛ №0211814, та успадкована померлою після його смерті. За життя спадкодавець не залишила заповіт, але за законом, спадкоємцями першої черги є син померлої - [PERSON] та донька [PERSON] В установлений законом строк позивач звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], однак їй було відмовлено. Підставою відмови стала відсутність документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Інший спадкоємець - [PERSON] від належної йому частини спадщини відмовився, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2018 року №129/02-31 (а.с. 20). Отже, спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори, подавши заяву про прийняття спадщини. Факт родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-КЕ № 211851, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Полтавського району і області 15.12.2014 року (а.с.12) та свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.07.1979 року (а.с.13). Відповідно до довідок Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 30.07.2018 року №2856 та від 10.10.2018 року №3360 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], разом з донькою - [PERSON] (а.с.17, 18). Оформити права на спадщину на даний час позивач не може, оскільки, як зазначає нотаріус у своєму рішенні про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Таким чином, позивач, приймаючи спадщину, не має можливості набути її шляхом\~ отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за позивачем - [PERSON] права власності на вищезазначене спадкове майно не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері, то відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved