Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення до суду з позовною заявою, до закінчення навчання, до досягнення донькою 23-річного віку. В огрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29.05.2019 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. За час шлюбу, в сторін народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказує, що на даний час, їхня донька продовжує навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, що потребує чималих витрат, а позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, в зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Враховуючи наведене та те, що позивач припинив матеріальне забезпечення доньки, не зважаючи на те, що останній є пенсіонером, проте, працездатним та матеріально забезпеченим, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 06.07.2021 року, відкрито провадження в справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. /а.с.16/ Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, жодних клопотань від останнього не надходило, а відтак, суд, враховуючи положення ч.8 ст.178, ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив та не подав відзиву, а також враховуючи те, що сторона позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами існує спір щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29.05.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому шлюбі з 07 червня 1998 року, актовий запис №756. /а.с.8/ Також, судом встановлено, що за час шлюбу, в сторін народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем, що стверджується наявними у справі матеріалами. /зв.а.с.5, а.с.6-7, а.с.11-12/ Як убачається з довідки №323/21 від 30.06.2021 року, [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1 курсу центру післядипломної освіти, дистанційного та заочного навчання ЛДУВС, освітній ступінь «магістр», тривалістю навчання 2 роки, навчання здійснюється за кошти здобувача. /а.с.10/ Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як убачається з п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частинами 1,2 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач належного, повноцінного та систематичного матеріального забезпечення повнолітній доньці не надає, яка такого потребує, в зв`язку з навчанням. Докази на спростування вказаного висновку суду, в матеріалах справи не містяться. Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням того, що повнолітня [PERSON] , у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батьків, законодавчо закріплену рівність батьків по утриманню дітей, а також те, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, оскільки доказів про протилежне суду не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , в розмірі ј частини від усіх його видів заробітку (доходу), що на думку суду, буде необхідним та достатнім розміром для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої доньки та відповідатиме принципам розумності та справедливості. Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, беручи до уваги те, що позивач, відповідно до п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільнена, а відтак, згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в розмірі 908, 00 грн. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved