Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, зазначивши в обґрунтування позову наступне. 15.10.2013 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Після його смерті спадкоємці звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] діти померлого, які прийняли спадщину по 1/8 частині квартири [ADDRESS]. 21.01.2014 року помер спільний син позивача та померлого [PERSON] [PERSON], тобто до збігу шестимісячного строку після його смерті. Позивач звернулася у шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак враховуючи, що спадкодавцем [PERSON] не було оформлено право власності на квартиру у встановленому порядку, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. На теперішній час відповідачі отримали від позивача грошову компенсацію за їх частки у спадковому майні після смерті [PERSON], не проживають в ній та не сплачують платежі по утриманню квартири. За вказаних обставин позивач просить суд припинити право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на спадкову частку кожного у вигляді 1/8 частки квартири [ADDRESS], отримані в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], а також визнати за нею право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності 3/8 частки квартири [ADDRESS], що в цілому складає 1/2 частину зазначеної квартири. В судове засідання позивач не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявилися, суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, у якій вказали, що позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 15.10.2013 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 275383, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 18.12.1993 року за № 1-8955. За життя [PERSON] заповітів не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 36875913 від 14.03.2014 року. Після його смерті спадкоємці за законом звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] діти померлого, на підставі яких було заведено спадкову справу № 76/2014, та які прийняли спадщину кожний по 1/8 частині квартири [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після померлого [PERSON] був також його рідний син [PERSON], який помер 21.01.2014 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 292869, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області від 03.04.2014 року, тобто до збігу шестимісячного строку після його смерті та не зміг прийняти спадщину після батька. Так, згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 248559, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] заповітів не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 37135181 від 11.04.2014 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини ввійшли всі права та обовязки що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~\~ Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки є його матірю. У відповідності до ст. 1276 ЦК України до позивача перейшло право на спадкування на 1/8 частку квартири [ADDRESS] після смерті її сина [PERSON]В ., відповідно до якої, у випадку, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 109/2014. Таким чином, позивач прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом після померлого [PERSON], окрім позивача, немає. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.10.2014 року № 1674/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що неможливо було визначити місце відкриття спадщини, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги по визнання за позивачем права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] законними, обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги щодо припинення права власності відповідачів на належні кожному з них по 1/8 частині квартири [ADDRESS] та визнання за нею право власності 3/8 частки квартири [ADDRESS], суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та вважаються встановленими.\~\~ У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ Судом встановлено, що кожний з відповідачів отримав від позивача грошову компенсацію за свої спадкові частки у вигляді 1/8 частини квартири [ADDRESS] на кожного та претензій фінансового характеру до позивача не мають. Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку майна може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною та не може бути виділена в натурі; спільне володіння та користування майном є неможливим. Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що припинення права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на належні їм кожному по 1/8 частині в квартирі [ADDRESS] є можливим, оскільки компенсація співвласникам здійснена за їх згодою, та позовні вимоги про визнання права власності за позивачем на 3/8 частини вищевказаної квартири є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved