Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради», про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження. В обґрунтування позову вказав, що відповідачі мають на вихованні неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO]. 30.05.2017 року до служби у справах дітей звернулася гр.. [PERSON], бабуся неповнолітнього [PERSON] з письмовою заявою про влаштування її неповнолітнього онука до центру соціально-психологічної реабілітації, оскільки вона не може й надалі утримувати його, а гр.. [PERSON] її донька та мати [PERSON] відсутня вдома. 31.05.2017 року [PERSON], написав заяву на ім'я начальника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради про влаштування його до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв'язку з відсутністю постійного місця проживання та піклування з боку батьків. 05.07.2017 року [PERSON] писав заяву з проханням позбавити його матір батьківських прав. Того ж дня був проведений рейд «Неблагополучна сім'я» та було обстежено умови проживання [PERSON], яка тимчасово мешкає за адресою: [ADDRESS]. В ході рейдових заходів [PERSON] написала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав. Батько неповнолітнього [PERSON], участі в житті сина не приймає, вихованням, розвитком, станом здоров'я не цікавиться. В зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові та наданих доказів. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися про час слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, надали до суду письмової клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так, у судовому засіданні, дослідивши обставини справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] являються батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Крім того, згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради за № 10/36-3406 від 28.08.2017 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] з підстав невиконання ним своїх батьківських обов'язків стосовно неповнолітнього [PERSON]. Згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради за № 10/36-1317 від 26.03.2018 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] з підстав невиконання ним своїх батьківських обов'язків стосовно неповнолітнього [PERSON]. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що згідно пункту 2 частини 1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дітей. Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved