Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 03 грудня 2007 р. між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 442-ф07, відповідно до умов якого відповідачу на задоволення споживчих потреб було відкрито не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 500 000 доларів США, сплатою 15% річних та строком користування до 02 грудня 2019 р. Відповідно до п. 3.1.1. Договору, [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені договором строки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 грудня 2007 р. між Банком та [PERSON], який виступив майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON], було укладено Договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Банку 4-кімнатну квартиру [ADDRESS] Позивач посилається на те, що з липня 2008 року відповідач не виконує свої зобов'язання, систематично порушує умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 15.04.2013 р. наявна заборгованість в сумі 895 007,76 доларів США та 5 311 927,27 гривень. В ході розгляду справи представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно якої позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 05.05.2014 р. становить 979 391,31 доларів США та 10 376 603,08 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, стягнувши з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник відповідача і третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що Банк захистив своє право, звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та звернення стягнення на предмет іпотеки, за результатами реалізації якого і буде погашена сума боргу. Стягнення заборгованості за кредитним договором вона вважає подвійним стягненням. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача і третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 03 грудня 2007 р. між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 442-ф07, відповідно до умов якого відповідачу на задоволення споживчих потреб було відкрито не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 500 000 доларів США та сплатою 15% річних. Договір укладено на строк до 02 грудня 2019 р. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, перерахувавши відповідачу на поточний рахунок кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника. Відповідно до п.п.3.3.3, 3.3.4 Договору, [PERSON] зобов'язався щомісячно, з 1-го по 10 число кожного місяця, починаючи з липня 2008 року, здійснювати повернення суми кредиту; щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку на який надано кредит, у відповідності до п.1.1 Договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту (для процентів), або в день дострокового розірвання цього договору (для процентів), з врахуванням п.4.1 Договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з визначеної п.1.1 Договору процентної ставки. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.19 Договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом, та пеню у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору Банк нараховує на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п.1.1, збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення заборгованості. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 грудня 2007 р. між Банком та [PERSON], який виступив майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON], було укладено Договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Банку 4-кімнатну квартиру [ADDRESS] 24 грудня 2008 р. шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми боргу за Кредитним договором від 03.12.2007 р. На момент розгляду справи предмет іпотеки не реалізований у визначений законом спосіб і заборгованість за кредитним договором не погашена. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов»язань, передбачених умовами Кредитного договору, і сума заборгованості станом на 05.05.2014 р. становить 979 391,31 доларів США та 10 376 603,08 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 500 000 доларів СШ; - прострочена заборгованість зі сплати відсотків - 479 391,31 доларів США; - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів - 10 376 603,08 гривень. Відповідно до п.5.3 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту таабо сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. На підставі п.5.8 Кредитного договору сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором встановлюється Сторонами в три роки, в тому числі за вимогами по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом, штрафів та всіх видатків, понесених Бнаком під час виконання умов цього договору. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те, що звернувши стягнення на предмет іпотеки, Банк реалізував своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором в грошовому виразі є подвійним стягнення, оскільки на момент розгляду справи виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знаходиться на виконанні, однак фактична реалізація предмета іпотеки не відбувалась. Стягнення заборгованості за Кредитним договором у грошовому еквіваленті є одним із способів захисту порушеного права і вибір даного способу належить саме Кредитору. У разі задоволення судом позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором питання виконання рішення суду та виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватись на стадії виконавчого провадження для уникнення подвійного стягнення. Сама по собі наявність виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки не є перешкодою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором для захисту порушеного права. Суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved