Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Позивачка [PERSON] в наданій до суду 31.07.2017 року заяві підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньок в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 31.07.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання доньок в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття визнає. Справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення; ст.183 ч.1,2 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №136 (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Жуківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №687 від 09.06.2017 року неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.3). Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття підлягають задоволенню. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved