Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що квартира [ADDRESS] відноситься до власності територіальної громади м.Маріуполя. На підставі ордеру на житлове приміщення № 000006 від 29.04.1996 р. квартира [ADDRESS] , надана у користування [PERSON] на сім`ю, що складається з двох осіб, а саме з нього та сина [PERSON] . Згідно з копією особового рахунку № [NUMBER] у квартирі зареєстрований: [PERSON] - квартиронаймач. Окрім цього, відповідно до Ордеру № 000426 від 29.02.1984 р.н. та особового рахунку № [NUMBER] . квартира надавалася також у користування [PERSON] . [INFO] , однак, вона була знята з реєстрації [INFO] у зв`язку зі смертю. Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя, у квартирі зареєстрований [PERSON] , [INFO] 24 вересня 2020 року комісією у складі головних спеціалістів відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради у присутності мешканки будинку складено обстеження житлового приміщення та встановлено, що зареєстрований у квартирі [ADDRESS] [PERSON] 1952 р.н., не проживає у квартирі. Квартира стоїть зачинена 10 років. Квартира розташована на першому поверсі трьох поверхового будинку, у приватну власність не передавалася. Крім цього, за вказаною адресою мається заборгованість за комунальні послуги у ЖКП «КК «Кальміуська» та КК «Комунальник». Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В судове засідання представник позивач за довіреністю - Мащенко Д.О. не з`явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток, клопотань про відкладення розгляду даної справи суду не направляли. Також, відповідачі викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.03.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з копії ордеру на житлове приміщення № 000006 від 29.04.1996 р. квартира [ADDRESS] , надана у користування [PERSON] на сім`ю, що складається з двох осіб, а саме з нього та сина [PERSON] . Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] у квартирі зареєстрований: [PERSON] - квартиронаймач. Згідно ордеру № 000426 від 29.02.1984 р.н., та особового рахунку № [NUMBER] , квартира надавалася також у користування [PERSON] . [INFO] , однак, вона була знята з реєстрації [INFO] у зв`язку зі смертю. Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії акту обстеження житлового приміщення від 24 вересня 2020 року складеного комісією у складі головних спеціалістів відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Толстової В. А., Буянової В.М. , у присутності мешканки будинку [PERSON] , встановлено, що зареєстрований у квартирі [PERSON] не проживає більше 10 років. Квартира зачинена, ніким не використовується. Маються борги за комунальні послуги. Відповідно до копії інформаційної довідки з КП «Комунальник» від 13.10.2020 року №63-23/41103, за адресою: [ADDRESS] , мається заборгованість у розмірі 841,75 грн. Відповідно до копії інформаційної довідки з ЖКП «КК «Кальміуська» від 01.10.2020 року за адресою: [ADDRESS] , мається заборгованість у розмірі 1521,30 грн. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , в реєстрі відсутня. Відповідно інформації з ККП «Міське БТІ - Маріупольська нерухомість» право власності щодо нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу УСРСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 15 ЖК УСРСР виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені сроки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачують комунальних послуг за жиле приміщення, не беруть участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із представником власника та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання квартири не несе, він втратив право користування жилою площею в даній квартирі та в порядку ст.405 ч.2 ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved