Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача, про стягнення суми страхового відшкодування. Просили стягнути з відповідача, [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго»суму страхового відшкодування у розмірі - 12715.02 грн. та судовий збір в розмірі - 2102.00 грн. Ухвалою суду від 17.09.2020р. за даною справою відкрито провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача та від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що 13 березня 2018 року в с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, керуючи автомобілем марки «ДЖИЛЛІ», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснено ДТП, у результаті якої застрахований АТ «СК «Інго», автомобіль марки «ШКОДА», д/н [NUMBER] (договір страхування № 250548961.17_003 від 05.12.2017 р.), що належить ТОВ «ОТП Лізинг», під керуванням водія [PERSON] , який отримав механічні ушкодження. Згідно довідки НПУ про ДТП № 3018073727152907 та постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 12.04.2018 р., у вчиненні ДТП визнано винним, відповідача, [PERSON] . Постанова набрала законної сили, також вбачається, що дане ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховикавиплатити страхове відшкодування. За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому на підставі рахунку-фактури № АЦ-0001304 від 15.03.2018 р. ТОВ «Автоцентр-Полтава», відповідно до страхового акту № 1677040 від 19.04.2018 р. було сплачено страхове відшкодування у розмірі 12 715.02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5394 від 08.05.2018р. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2018 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому Відповідач має сплатити понесені Позивачем витрати по відшкодуванню шкоди, яка була завдана в результаті ДТП, з вини Відповідача, який під час вчинення ДТП перебував у стані сп`яніння. Підтвердженням розміру реально завданої шкоди є рахунок-акт виконаних робіт та платіжне доручення про виплату страхового відшкодування. За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в рахунок відшкодування завданої шкоди за наслідком ДТП у примусовому порядку, посилаючись на договорі добровільного страхування та норми чинного законодавства України, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved