Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлого батька відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна, однак позивач звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримав відмову у його видачі в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи Полтавська районна державна нотаріальна контора до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи: Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У разі смерті власника майна державна реєстрація проведена бути не може, так як припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві зареєстрованих у встановленому законом порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.п.6 п.1. ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено підстави визначення підсудності справ судами України та передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання. Відповідно до п.п.1, 3 п.1 ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено виключну підсудність, тобто підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є обєктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий обєкт; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивача [PERSON], громадянин [PERSON] Федерації, є спадкоємцем нерухомого майна, що складається з земельної ділянки та будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: вул. Кучеренко №129в, с. Нижні Млини, Полтавського району, Полтавської області, після померлого, 31.03.2014р., батька [PERSON] за заповітом від другого листопада 2005 року. Померлому [PERSON] належали за життя: земельна ділянка в розмірі 0,07 гектарів, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданого 27 грудня 1999 року який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1527, що знаходиться за адресою: Полтавський район, с. Щербані, вул. Кучеренка, 129в. Після смерті [PERSON] його син спадкоємиць за заповітом - [PERSON] прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину від 24.01.2017 року на земельну ділянку площею 0,0723 га, кадастровий номер - 5324087704:04:001:0326 яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та знаходиться за адресою: с. Нижні Млини, Полтавського району, Полтавської області, вул. Кучеренка, 129в. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.01.2017 року [PERSON] є власником вказаної земельної ділянки, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2017 року. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] від 25.01.2017р. за № 9/01-16, встановлено, що на звернення Позивача щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно померлого [PERSON], а саме на житловий будинок за №129в по вул. Кучеренка в селі Нижні Млини Полтавського району Полтавської області було отримано відмову звязку з тим, що немає документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до суду з позовною завою про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Отже у зв'язку з тим, що спадкоємцеві за заповітом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, він позбавлені можливості оформити спадщину окрім як через звернення до суду. Згідно п.п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК ). З матеріалів позову вбачається, що на підставі заяви [PERSON] і рішення виконкому [PERSON] сільської Ради народних депутатів №163 від 07.12.1999 року про клопотання на видачу дозволу на будівництво індивідуального будинку і господарських будівель в селі Нижні Млини розпорядженням Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області 23.12.1999 року №727 надано дозвіл [PERSON] на будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель для власного господарства в с. Нижні Млини по вул. Кучеренка №129 А. На підставі вказаного розпорядження видано в 2000 році паспорт №6 на забудову садиби в сільському населеному пункті забудовнику [PERSON] за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Н.Млини, вул. Кучеренка №129а на земельній ділянці площею 700 кв.м. приватизованої на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської Ради від 28 жовтня 1999 року №134 житлового будинку з господарськими будівлями. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області від 13 березня 2007 року №20 розглянувши заяву дозволено [PERSON] будівництво сараю в с. Н.Млини по вул. Кучеренка, 129б. За життя, [PERSON] було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок згідно технічного паспорту позначеного під літ. «А-2» загальною площею 83,5 кв.м.; погріб згідно технічного паспорту позначеного під літерою «а» площею 5,0 кв.м.; сарай згідно технічного паспорту позначеного під літерою «а1» площею 7,8 кв.м, гараж згідно технічного паспорту позначеного під літерою «Б» площею 26,4 кв.м; свердловина згідно технічного паспорту позначеного №1; огорожа згідно технічного паспорту позначеного №3, згідно технічного паспорту позначеного №4 ворота з хвірткою, вигріб №5, що знаходяться за адресою: будинок №129в по вул. Кучеренко в с. Нижні Млини, Полтавського району, Полтавської області. Згідно Рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 12 липня 2005 року № 94, було упорядковано нумерацію домоволодінь в с. Нижні Млини, по вул. Кучеренка, присвоївши нову адресу домоволодіння гр. [PERSON]М. Полтавський р-н, с. Н.Млини, вул. Кучеренка, 129 б. Відповідно довідки [PERSON] сільської ради № 5749 від 21.09.2106р., встановлено факт того, що [PERSON], який помер 31.03.2014р. згідно запису в по господарській книзі № 34, особовий рахунок № 1283, належав житловий будинок, який розташований в с. Нижні Млини, вул. Кучеренка, 129 б Полтавського району Полтавської області. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 08 листопада 2016 року упорядковано адресу земельній ділянці та житловому будинку з господарськими будівлями змінивши з с. Нижні Млини, вул. Кучеренка, 129 б на с.Нижні Млини, вул. Кучеренка, 129 в Полтавського району Полтавської області. Суд вважає, що після померлого спадкодавця [PERSON], його син спадкоємиць за заповітом, [PERSON], - прийняв спадщину у вигляді житлового будинку «А-2», загальною площею - 83,5 кв.м., що складається з: коридор 1-1 площею 6,3 кв.м., 1-2 вбиральня площею 1,5 кв.м.,1-3 ванна площею 2,9 кв.м.,1-4 кімната площею 18,1 кв.м., 1-5 кухня площею 11,3 кв.м., 2-6 коридор площею 7,5 кв.м., 2-7 кімната 10,3 кв.м., 2-8 кімнат площею 8,0 кв.м., 2-9 кімната площею 7,7 кв.м., 2-10 кімнати 9,9 кв.м. та господарські будівлі: погріб літерою «а» площею 5,0 кв.м.; сарай літерою «а1» площею 7,8 кв.м, гараж літерою «Б» площею 26,4 кв.м; свердловина позначена №1; огорожа позначена №3, ворота з хвірткою позначені №4, вигріб позначений №5, що знаходяться за адресою: будинок №129 в по вул. Кучеренко в с. Нижні Млини, Полтавського району, Полтавської області. Згідно Висновку №12-17 від 22.02.2017 року експертного будівельно-технічного дослідження житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Кучеренка, 129в в с. Нижні Млини Полтавського району, Полтавської області встановлено, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями відповідає вимогам ДБН, загальний технічний стан вказаного будинку з господарськими будівлями добрий та відповідає загальній характеристиці технічного стану, пошкоджень і деформацій немає. Житловий будинок літ.»А» та господарські будівлі, що розташовані по вул. Кучеренка, 129в в с. Нижні Млини, Полтавського району Полтавської області має 100% готовності та придатний для подальшої експлуатації. На підставі викладеного, ст.ст. 25, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ,

Outcome: approved