Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суду з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття та кошти на утримання її, як дружини, в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного подружнього життя із відповідачем мають двох малолітніх дітей, яких останній як батько належним чином не забезпечує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково пояснивши, що аліменти на дітей згідний сплачувати в розмірі по 250 гривень на кожну дитину, однак кошти на утримання дружини сплачувати не має змоги в зв'язку із малою заробітною платою. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17.11.2007 року Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис № 106), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2007 року. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 31.03.2008 року та серії [NUMBER] від 22.11.2010 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є позивач. Діти перебувають на утриманні позивача, відповідач працює водієм у приватного підприємця [PERSON], однак коштів на утримання дітей не надає, матеріально їх не забезпечує. Згідно довідки №85 від 19.11.2013 року, виданої ПП [PERSON], відповідач в період з січня 2013 року по вересень 2013 року отримував заробітну плату в розмірі 1147 грн. 00 коп., а в жовтні 2013 року - 1175 грн. 00 коп.. Відповідно до вимог ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працевлаштований, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, позивачем не доведено, що матеріальне становище відповідача дозволяє останньому надавати кошти на її утримання, як дружини, а відповідач таку можливість заперечує, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимогу про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. В силу вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до п.3. ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу, щодо стягнення аліментів, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved