Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] року звернулися до Київського районного суду м. Полтави з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах, визнання права користування жилим приміщенням. Посилалися на те, що в лютому 1990 року КП «Полтавський м'ясокомбінат» позивачу [PERSON] було видано ордер на зайняття жилої площі в кімнаті № [ADDRESS]. За вказаною адресою у встановленому законом порядку позивачі зареєстрували своє місце проживання. Вказували, що гуртожиток передано до комунальної власності міста, він знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2», мають намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в гуртожитку. В поданій до суду позовній заяві просили суд встановити факт їх проживання на правових підставах в кімнаті № [ADDRESS] та визнати за ними право користування зазначеною жилою площею в гуртожитку. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від [INFO] року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що згідно з рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS]» рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на балансі КП «Полтавський м'ясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п'ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки). Як встановлено судом, позивачу [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON] 20 лютого 1990 року видано ордер № 167 на право заняття жилої площі в кімнаті № [NUMBER] площею 17,5 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] в м. Полтаві. Правомірність поселення позивача до гуртожитку за підставі виданого ордеру не оспорюється учасниками справи. Також встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON], [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] в м. Полтаві, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті громадянина України, повідомленням Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради. Вказана адреса є постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивачів. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема - відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Таким чином, однією із умов є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах. На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Як встановлено судом, позивачі саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєстрували своє постійне місце проживання в гуртожитку по [ADDRESS] в м. Полтаві. Таким чином, позивачами дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання. Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави". Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. Згідно зі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу II Примірного положення про гуртожитки (чинного на час вселення в спірне жиле приміщення), пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР саме на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як встановлено судом, позивачі саме на підставі відповідного ордеру поселені до гуртожитку по [ADDRESS] в м. Полтаві. Тому має місце проживання позивачів в кімнаті № [NUMBER] на законних підставах. Тому суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах позивачів в житловому приміщенні - кімнаті № [NUMBER] гуртожитку за адресою: місто Полтава, [ADDRESS], та визнати за ними право користування на законних підставах відповідним жилим приміщенням.

Outcome: approved