Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів, мотивуючи вимоги тим, що відповідача до управління подала заяви щодо призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляютьсявід сплати аліментів 01.11.2012 року, 22.10.2013 року, 09.04.2014 року, 23.10.2014 року, 24.06.2015 року, 27.12.2015 року, 02.02.2016 року, надавши до заяви всі необхідні документи. Так, [PERSON] відповідно до Постанови КМУ № 189 від 22.02.2006 року «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», щомісячну тимчасову допомогу, коли батьки ухиляються від сплати аліментів за певні періоди, починаючи 2012 року по 2016 рік, отримала допомогу в загальному розмірі 15288,80 грн. За інформацією Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради зясовано, син відповідачки [PERSON], 2802.1999 року народження з 06.12.2012 року не навчається і не перебуває в навчальних закладах міста, після останнього місця навчання вибув на постійне місце проживання в США. Також було проведено обстеження матеріально-побутових умов сімї, за результатами якого встановлено, що відповідача та її син за місцем реєстрації не проживають, тобто відповідачка не мала права на отримання даного виду допомоги. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки незаконно отримані кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в розмірі 15288,80 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, надавши заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Враховуючи наведене суд вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою від 01.11.2012 року про призначення тимчасової державної допомоги дітям, долучивши всі необхідні документи. Рішенням від 11.12.2012 року відповідачці була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року та з 01.12.2013 року по 30.04.2013 року (а.с. 56). В подальшому, на підставі поданих [PERSON] заяв від 22.10.2013 року, 09.04.2014 року, 23.10.2014 року, 24.06.2015 року, 27.12.2015 року, 02.02.2016 року, Управлінням соціального захисту виконавчого комітету Фастівської міської ради приймались відповідні рішення про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.16-60). Як вбачається з акта про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та державної соціальної допомоги від 23 травня 2016 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, тому рекомендовано припинити з 01.06.2016 року до зясування місця проживання (перебування) виплати допомоги (а.с. 10). Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] 08.11.2015 року виїхала разом з сином в США та на час проведення перевірки заявниця відсутня за місцем свого проживання (а.с.11). Листом від 05.01.2017 року за № 11 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради було надіслано відповідачеві вимогу зявитися до управління для вирішення питання щодо відшкодування переплати тимчасової допомоги коли батьки ухиляються від сплати аліментів в розмірі 15288 грн. 80 коп. (а.с. 7). \~Частинами 8 та 9\~статті 181 Сімейного кодексу України\~встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом міністрів України. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину передбачається «Порядком про призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженим Постановою КМУ від 22.02.2006 року №189. Відповідно до ч.1 п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме - тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, в тому числі про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності наданими доказами, суд приходить до висновку, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, що виразилась у неповідомленні позивача про відомостей, що впливають на виплату державної допомоги, остання безпідставно отримала допомогу на дитину у розмірі 15288,80 гривень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно п. 19 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved