Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просять визначити додатковий строк - два місяці для подання ними заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої 18.11.2008 року. Позовні вимоги мотивують тим, що після смерті їх матері - [PERSON], яка померла 18.11.2008 року, відкрилась спадщина на земельну частку на території Маркушівської сільської ради. Вони є спадкоємицями першої черги, інших спадкоємців немає. [PERSON] за життя належало майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Маркушівської сільської ради, розміром 2.3313 га, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки, що належала їхньому батькові [PERSON], яка розташована на території Маркушівської сільської ради, розміром 2.3287 га, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Їх батько помер 26.12.2005 року, спадкоємцем після його смерті була його дружина, їх мати - [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила за життя своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку. В установлений строк вони до нотаріуса не звернулись, оскільки не знали про це, крім того державні акти на земельні ділянки вони знайшли в будинку матері лише на початку 2016 року. В квітні 2016 року вони звернулись до нотаріуса, однак їм було відмовлено у зв"язку з пропуском встановленого законодавством строку на її прийняття після смерті матері. Вказаний строк вони пропустили з поважної причини. У відкритому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Крім того зазначила, що вона після смерті матері тривалий час проживала за межами України, у дочки в Росії. І вважала, що землю на себе оформить її сестра - [PERSON]. У відкритому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Крім того пояснила, що вона постійно проживала і працювала в м. Києві. Про наявність земельних паїв їй було відомо, але жодних документів на них у неї не було, а тому вона не зверталася до нотаріуса. І тільки після того як вона переїхала на постійне проживання в с. Маркуші то під час ремонту в будинку матері знайшла державні акти на вказані земельні ділянки. Представник Маркушівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення свідків: [PERSON], [PERSON], зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлені наступні факти та обставини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 18.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.9). [PERSON] помер 26.12.2005 року, що також підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є доньками померлих [PERSON] та [PERSON], та є спадокоємцями першої черги після їх смерті за законом, що підтверджується копіями паспортів,свідоцтв про народження, свідоцтв про укладення шлюбу(а.с. 13, 14, 19 - 21). Згідно довідки Маркушівської сільської ради від 25.04.2016 року № 353, [PERSON] була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: вул. Шевченка, 19 с. Маркуші, Бердичівського району, Житомирської області, та за даною адресою на день смерті 18.11.2008 року та на протязі 6 місяців після її смерті крім неї ніхто не проживав та зареєстрований не був(а.с. 22). Згідно Державних актів на право на земельну частку, [PERSON] за життя належало майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Маркушівської сільської ради, розміром 2.3313 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та [PERSON], за життя належало майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Маркушівської сільської ради, розміром 2.3287 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва( а.с. 11, 12). 28.04.2016 року позивачі звернулись до Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, їм було відмовлено в зв"язку з пропуском встановленого законодавством строку на її прийняття (шість місяців), що підтверджується постановами нотаріуса(а.с.17, 18). [PERSON] після смерті матері тривалий час проживала за межами України, в Росії, що підтверджується копією паспорту(а.с. 36). [PERSON] на час смерті батьків проживала в м. Києві по 20.01.2015 року, що підтверджується копією паспорту(а.с. 37). Факт пропуску строку звернення до нотаріуса позивачів з поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON]. Які пояснили, що позивачки на час і після смерті [PERSON] та [PERSON] проживали за межами с. Маркуші. Земельними ділянками, які належали померлим не користувалися. І тільки після того як вони приїхали проживати в с. Маркуші, то почали оформляти дану землю на себе, оскільки як пояснили їм позивачі, знайшли Державні акти на вказані земельні ділянки. Відповідно до ст. 1272 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Цією ж постановою зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 213 даного Кодексу, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає поважними причини пропуску позивачами строку для подання заяв про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про встановлення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Outcome: approved