Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з вищевказаним позовом, котрим просила усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням та вселити її [PERSON] і членів її сім'ї в квартиру за адресою [ADDRESS].Встановити порядок користування цією квартирою. Надати у її користування дві кімнати жилого приміщення, жилою площею - 19,5 кв.м, та жилою площею - 9.9 кв.м, Залишити у користуванні Відповідача [PERSON] одну кімнату жилого приміщення жилою площею 12,1 кв.м. Приміщення кухні площею 10,2 кв.м, ванної кімнати площею - 2,6 кв.м, вбиральні - плошею - 1,3 кв.м., коридору площею - 13,2 кв.м. залишити у спільному у її користуванні та членів її сім'ї і Відповідача. Крім того у її, Позивача власності залишити майно: диван-куток, тумбочку під телевізор, холодильник, кухню - стінку, газову плиту, стіл кухонний, чотири табуретки, мікрохвильову пароварку, кухонний комбайн, електрочайник, ліжко двоспальне, дитячу стінку, крісло офісне, пральну машинку, картини три великі, чотири менші (пори року), пилосос, два телевізора, посуд, постіль. Відповідачеві зі спільно нажитого майна залишити телевізор, ноутбук, акваріум, стінку меблеву. Оплату комунальних послуг по квартирі покласти між сторонами порівно. В судовому розгляді до початку розгляду справи по суті Позивач змінила позовні вимоги тп просила суд ухвалити рішення котрим просила лише встановити порядок користування квартирою, надавши їй та членам її сім"ї, яка складається з чоловіка [PERSON], [INFO], їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO], у користування - 1 кімнату у квартирі [ADDRESS], жилою площею 12,1 кв.м. Кімнату жилою площею - 9.9 кв.м надати у безпосереднє користування Відповідачу - [PERSON]. Кімнату жилою площею - 19,5 кв.м. залишити у спільному користуванні з Відповідачем. Приміщення кухні площею 10,2 кв.м, ванної кімнати площею - 2,6 кв.м, вбиральні - плошею - 1,3 кв.м., коридору площею - 13,2 кв.м. залишити у загальному спільному користуванні. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона, [PERSON], 06.08.1994 р. зареєструвала шлюб з [PERSON]. Їй на праві 1/3 частки особистої приватної власності належала квартира за адресою [ADDRESS]. 1/3 частки цієї квартири належали їхній доньці [PERSON], 1/3 частки цієї квартири належала її, позивача батькові. Цю квартиру вона продала 27.07.2000 року за 32 860 грн. Після цього вона, позивач купила квартиру [ADDRESS] що стверджується договором купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] реєстраційний номер 3247 та реєстраційним посвідченням від 12.09.2000 р. виданим Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Квартира складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 41,5 кв.м., кухні, вигод. Загальна площа квартири становить 72,3 кв.м. За спільною згодою, квартира була зареєстрована на неї [PERSON] на праві особистої власності. У цій квартирі зареєстровано її місце проживання та Відповідача [PERSON] Їхня з відповідачем донька [PERSON] трагічно загинула в 2010 році. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем, вона вийшла заміж за гр. [PERSON] і у них в шлюбі народився син, який потребує належного догляду та відповідних умов для проживання. Вона з сином та чоловіком [PERSON] живуть на орендованій квартирі, маючи при цьому власне житло яким не може користуватись, оскільки відповідач заперечує проти її проживання із сім'єю у квартирі чим чинить перешкоди членам її сім'ї. Домовитися з Відповідачем про використання даної квартири по взаємній згоді, як ствердила позивач неможливо. В судовому засіданні Позивач уточнені вимоги підтримала, надавши пояснення, що аналогічні викладеному. Просила позов задовольнити. Уповноважений представник Відповідача - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначивши недопустимим проживання позивачки з її новим чоловіком та сином у квартирі спільно з відповідачем, котрий також має право користування цією квартирою і на сьогоднішній день в судовому порядку вирішується спір про визнання спірної квартири спільним майном подружжя позивачки та відповідача. На підставі чого просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, права і обов'язки сторін, суд приходить до висновку про підставність позову, його обґрунтованість та законність вимог Позивача в зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав та мотивів. Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. Позивач являється одноособовим власником на праві приватної власності квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу цієї квартири посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 3247, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 12.09.2000 р. виданим Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Згідно із технічним паспортом, виданий Львівським обласним бюро технічної інвентаризації (інвентарний номер 1277. реєстровий номер 20298-3). квартира №12 в будинку №394 складається з 3 (трьох) кімнат, житловою площею 41,5 кв.м. в тому числі 1-а кімната 19,5 кв.м. 2-га кімната 12.1 кв.м.. 3-тя кімната 9.9 кв.м. кухні площею 10.2 кв.м.. ванної кімнати площею 2.6 кв.м. вбиральні 1.3 кв.м.. коридор 13.2 кв.м.. квартира обладнана лоджією 1.7 + 1.8 кв.м. За адресою [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON]. та відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). З правової позиції представника Відповідача, висловленої у судовому засіданні, встановлено, що Відповідач не допускає проживання членів сім'ї позивача им чинить перешкоди у реалізації позивачем її права розпоряджатись і користуватись своєю власністю. Суд вважає правомірною вимогу про безпосереднє надання сім"ї Позивача у користування - одну кімнату у квартирі жилою площею 12,1 кв.м., а у безпосереднє користування Відповідача кімнату жилою площею - 9.9 кв.м. Третю кімнату у цій квартирі жилою площею 19,5 кв.м., а також приміщення кухні площею 10,2 кв.м, ванної кімнати площею - 2,6 кв.м, вбиральні - плошею - 1,3 кв.м., коридору площею - 13,2 кв.м. правомірно слід залишити у загальному спільному користуванні як Позивача та членів її сім'ї, так і Відповідача.

Outcome: approved