Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 12.03.1998 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. 10.06.2000 року її чоловік [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого він заповідає [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. [INFO] [PERSON] помер. В зв'язку з тривалою хворобою 21.10.2017 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом до Десятої Київської державної нотаріальної контори, але отримала відмову у вчинені нотаріальних дій, у зв'язку з пропущенням встановленого строку для прийняття спадщини, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити; представник відповідача - Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської областіне з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в направленому до суду листі проти позову не заперечував та просив справу розглядати за відсутності представника. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 12.03.1998 р. [PERSON] і [PERSON] уклали шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького району м. Києва (а.с.8). 10.06.2000 року [PERSON], [INFO], було складено заповіт, відповідно до якого він заповідає [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер у віці 85 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.7). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернувся із заявою від 21.10.2017 року до Десятої Київської державної нотаріальної контори, на підставі чого було заведено спадкову справу №1056/2017, але, як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 5504 від 21.10.2017 року, державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] (позивачці) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском шестимісячного строку після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.4). Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в п.24 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріалами цивільної справи підтверджено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с.5). За таких обстави, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Outcome: approved