Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.07.2018 року нею внесено через касу банку на рахунок Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії 96 200, 00 грн. Вказує, що вищевказані грошові кошти бу ли сплачені на підставі звернення в.о. директора Хорольського агропромислового коледжу Чишка М.М., яке було направлено на її адресу за результатами ревізії Управління Північно-східного офісу Дерджаудитслужби в Полтавській області фінансово-господарської діяльності Хорольського агропромислового коледжу, за наслідками якої складено відповідний акт та направлено вимогу про усунення порушень законодавства. 03.08.2018 року Хорольським агропромисловим коледжем повернуто на її рахунок 177, 69 грн. Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року, який залишено без змін Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 548/2119/18 [PERSON] визнано невинуватою за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення. Цивільний позов Полтавської державної аграрної академії в особі Хорольського агропромислового коледжу до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, залишено без розгляду. Вищевказаними судовими рішеннями вказано на правомірність отримання нею вищевказаних грошових коштів в сумі 96 022,31 грн. та спростовано вказівки як Управління Північно-східного офісу Дерджаудитслужби в Полтавській області так і експертних висновків, щодо неправомірного отримання коштів працівниками Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача 96 022,31 грн. безпідставно збережених грошових коштів, 12 041,16 грн. інфляційних та 6 795,68 грн в якості 3 % річних. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 11.03.2021 року у даній цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Подорожняк В.В. не з"явився, подав заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, вказав, що позов підтримує та просить його задоволити. В судове засідання представник відповідача Полтавської державної аграрної академії в особі відокремленого структурного підрозділу «Хорольський агропромисловий фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії» не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Суд, з`ясувавши позиції представників сторін, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.07.2018 року позивачем сплачено на рахунок Хорольського агропромислового коледжу ПДАА 96 200,00 грн., що підтверджується копією квитанції. 03.08.2018 року Хорольським агропромисловим коледжем повернуто на банківський рахунок позивачки 177,69 грн. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 25.05.2020 року № 686 Хорольський агропромисловий коледж перейменовано у Відокремлений структурний підрозділ «Хорольський агропромисловий фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії». Відповідно до п. 1.5 Положення про Відокремлений структурний підрозділ «Хорольський агропромисловий фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії», яке затверджено ректором ПДАА та уведено в дію наказом Полтавської державної аграрної академії від 01.06.2020 року № 99 Відокремлений структурний підрозділ «Хорольський агропромисловий фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії» є правонаступником Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії. Відповідно до п. 1.8 вищевказаного Положення Коледж має самостійний баланс, бюджетні рахунки у територіальному органі Державному казначейської служби, поточні та депозитні рахунки в установах державних банків, печатку і штампи з власним найменуванням, власні знаки, логотип тощо, а також може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і обов`язків, бути позивачем і відповідачем у суді. Виходячи з вищевикладеного, Відокремлений структурний підрозділ «Хорольський агропромисловий фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії» є належним відповідачем у даній справі. Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року, який залишено без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 548/2119/18 [PERSON] визнано невинуватою за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення. Цивільний позов Полтавської державної аграрної академії в особі Хорольського агропромислового коледжу до неї про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, залишено без розгляду. Вищевказаними судовими рішеннями вказано на правомірність отримання позивачем та спростовано вказівки як Управління Північно-східного офісу Дерджаудитслужби в Полтавській області щодо неправомірного отримання коштів працівниками Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу Укарїни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, Відокремлений структурний підрозділ «Хорольський агропромисловий фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії» не мав жодних правових підстав для отримання внесених позивачем на його рахунок грошових коштів у сумі 96 022, 31 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи правомірний характер набуття позивачем грошових коштів в якості заохочувальних виплат за додаткове надходження доходів за платні послуги в якості оплати праці, суд погоджується з доводами позивача. Проаналізувавши додані до позовної заяви копію вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 548/2119/18, вимоги Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області № 20-16-03-3-14/4214 від 21.08.2017суд прийшов до висновку, що акт ревізії від 15.08.2017 № 03-21/40 у вищевказаних вироку та ухвалі визнано, як неправомірний доказ, оскільки останній містить суперечливі дані та не співвідноситься з дійсним перебігом подій. Крім того, проаналізувавши зміст вимоги № 20-16-03-3-14/4214 від 21.08.2017, суд встановив, що вона не містила жодних вказівок на стягнення коштів з працівників відповідача. Таким чином, з огляду на відсутність вказівок з боку контролюючого органу на стягнення коштів, відповідач розумів безпідставність отримання коштів починаючи з моменту зарахування таких коштів на рахунок, а саме з 30.07.2018 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У даній статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 18.03.2020 року у справі № 760/6938/16-ц. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з доводами позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 12041,16 грн, та 3 % річних у розмірі у розмірі 6795,68 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Проаналізувавши подані позивачем документи, які стосуються її витрат на правову допомогу (договір про надання правової допомоги № 15/2021 від 01.12.2020 року, завдання № 1 до договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2020 року, Акт виконаних робіт №1/2020 від 10.12.2020 року, довідку розрахунок до договору про надання правової допомоги, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціни позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, принципи розумності, справедливості, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачу при відкритті провадження відстрочено сплату судового збору в розмірі 11 48, 59 грн. до ухвалення судового рішення по справі, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1 148,59 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved