Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій» м. Харкова середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 22812 грн. 00 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.06.2017 він прийнятий на посаду інспектора КП «Благоустрій » м. Харкова. 01.11.2017 його переведено на посаду водія згідно наказу № 337-1/к від 01.11.2017. на цій посаді він працював до 01.02.2018, та за наказом підприємства № 59/к від 01.02.2018 його переведено на посаду інженера з безпеки руху. На підставі наказу № 238/к від 03.07.2018 його звільнено у зв`язку зі скороченням штату за п.1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2018 по справі № 643/11774/18 за його позовом до відповідача скасовано наказ КП «Благоустрій» м. Харкова № 238/к від 03.07.2018 про його звільнення за скороченням штату; поновлено його на осаді інженера з безпеки руху КП «Благоустрій» м. Харкова та стягнуто з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі виконане, відповідно до наказу № 361/к від 06.11.2018 КП «Благ оустрій» м. Харкова його поновлено на посаді інженера з безпеки руху. Разом з тим, рішенням суду не задоволена його вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач зазначає, що його посадовий оклад за останні півроку з 01.02.2018 по 03.07.2018 становить 5703 грн. в місяць. Час вимушеного прогулу розраховується з 03.07.2018 по час його поновлення на посаді - 06.11.2018, тобто більш ніж чотири місяці, а отже, відповідач має сплатити на його користь 22812 грн. 00 коп. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2018 позивача поновлено на роботі та стягнута на користь позивача моральна шкода у розмірі 5000,00 грн., у задоволенні інших позовних вимог, а саме, про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено. Отже, питання про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу вирішувалось в іншому судовому провадженні. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем невірно розрахована сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 22812 грн. Так, при звільненні позивачу була виплачена вихідна допомога у розмірі 17328,24 грн., зазначена сума обчислена, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передували звільненню позивача. Таким чином, враховуючи час вимушеного прогулу - 4 місяці та розмір нарахованої та виплаченої при звільненні вихідної допомоги у розмірі 17328,24 грн., стягненню може підлягати сума середнього заробітку за один місяць - 5776,08 грн. (а.с.19-21). Крім того, відповідач подав письмові пояснення по справі, в яких відповідач зазначає про порушення [PERSON] вимог ЦПК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 22.08.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Благоустрій» м. Харкова, в якому просив скасувати наказ про його звільнення, поновити його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати завдану моральну шкоду. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2018 у справі № 643/11774/18 скасовано наказ КП «Благоустрій» м. Харкова № 238/к від 03.07.2018 про звільнення [PERSON] за скороченням штатів працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України; поновлено [PERSON] на посаді інженера з безпеки руху КП «Благоустрій» м. Харкова; стягнуто з КП «Благоустрій» м. Харкова на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено через ненадання позивачем суду відомостей про розмір заробітної плати, яку він отримував у період, що безпосередньо передував його звільненню, в зв`язку з чим суд був позбавлений можливості самостійно провести розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.7-11). Постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 28.08.2019 за наслідками розгляду апеляційної скарги КП «Благоустрій» м. Харкова рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2018 залишено без змін. Наказом № 361/к від 06.11.2018 [PERSON] поновлено на посаді інженера з безпеки руху (а.с.12). Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 235 КЗпП України поновлення на роботі, зміна формулювання причин звільнення, оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При ухваленні судового рішення від 05.11.2018 у справі № 643/11774/18 рішення про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу не прийнято. Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995.. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз. 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Згідно довідки КП «Благоустрій» м. Харкова, середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні два місяці, що передували його звільненню, тобто за травень-червень 2018 року, складає 281 грн. 76 коп. Середньомісячна заробітна плата [PERSON] за цей період становить 5776 грн. 08 коп. Час вимушеного прогулу [PERSON] внаслідок незаконного звільнення - з 03.07.2018 по 05.11.2018 року включно. За цей період кількість робочих днів становить 88 днів. Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за період з 03.07.2018 по 05.11.2018 складає 24794,88 грн. (281,76 х 88). Враховуючи вищевикладене, з урахуванням категорії справи, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, оскільки предметом спору є середній заробіток позивача, пов`язаний з його вимушеним прогулом внаслідок незаконного звільнення, та стягує з відповідача на користь позивача фактичну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 24794 грн. 88 коп.. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved