Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просять суд його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що на вказаний будинок вона не претендує, не заперечує проти того, щоб за її сином [PERSON] було визнано право власності на будинок у [ADDRESS], щдо належав її чоловікові. Представник відповідача Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте, судом отримано заяву голови сільради М. Дискант № 02-21-4/4 від 06.01.2017 року, в якій просить слухання справи проводити у відсутності їх представника, позов [PERSON] про визнання права власності визнають в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Суд, взявши до уваги пояснення позивача та його представника, визнання позову відповідачем, з'ясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.26). Після смерті батька відкрилась спадщина, до якої входить нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] що збудований у 1976 році (а.с.9). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 942/02-31 від 23 грудня 2016, виданої державним нотаріусом Парфенюк О.В., видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючого документу на будинок (а.с.10). З пояснень позивача вбачається, що крім нього інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини немає. Після смерті батька він вступив у володіння та управління спадковим майном та звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини. Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - п.3.2 «Відповідно до п. 7 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" не може бути застосовано правила ст. 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема, ст. 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Те, що житловий будинок належав батькові позивача, підтверджується випискою з погосподарської книги № 1612 від 22.12.2016 року, виданої виконкомом Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області та довідкою № 1611 від 22.12.2016 року виконкому Лешнівської сільської ради про те, що житловий будинок в селі Королівка по вул. Топольній, 4 побудований в 1976 році та під житловим будинком рахується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на будинок. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved