Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названою позовною заявою, у якій просив стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.06.2012 року у розмірі 15539,03 грн. Ухвалою про відкриття провадження у даній справі від 30.11.2018 року постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копія ухвали надіслана учасникам справи, відповідачу - разом із копіями позовної заяви та додатків до неї. Зворотнє поштове повідомлення повернуто до суду 20.07.2019 року із відміткою про отримання [PERSON] поштового відправлення 20.12.2018 року. У термін, визначений ухвалою суду від 30.11.2018 року, відповідачем не подано відзив на позовну заяву. За ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи вимоги стст. 279, 280 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено, що 18.06.2012 року відповідачем заповнено та подано до ПАТ КБ "Приватбанк" анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанк. На підставі анкети-заяви сторонами укладено договір № б/н від 18.06.2012 року, відповідно до якого відповідач, [PERSON] , отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.12.3, 2.1.1.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв`язку з зазначеними порушеннями позичальник, [PERSON] , станом на 08.07.2018 року має заборгованість у розмірі 15539,03 грн. Відповідно до стст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене те, що відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов`язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд дослідивши матеріали справи, надані стороною позивача докази приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 15539,03 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved