Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки, яка належала [PERSON] за адресою [ADDRESS]. (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). В обґрунтування позовних вимог вказав, що після смерті його сина він фактично прийняв спадщину, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва через неможливість у визначенні спадкової частки спадкодавця. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали заяви про визнання позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0.0680 га за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.10.2003 р. (а.с. 23). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 02.06.2010 року заявникам [PERSON], [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №906/02-31., відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в ? частці на земельну ділянку площею 0.0680 га за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутнє виділення частки померлого. (а.с.34). Отже, предметом спадкування є частка померлого у земельній ділянці площею 0.0680 га за адресою: [ADDRESS], співвласником якої останній був. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Отже, частка померлого [PERSON] становила 1/3 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], як і частки [PERSON], [PERSON], оскільки відомості про наявність між ними домовленості про інший розмір часток у спільній сумісній власності на вищевказану земельну ділянку суду не надано. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на встановлені обставини, зокрема, що [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]; [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0.0680 га за адресою: [ADDRESS], та частка померлого не була виділена із спільної сумісної власності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і визнання за позивачем права власності на спадщину за законом в ? частці на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], розташовану за адресою [ADDRESS], що належала [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved