Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на користь [PERSON], 29 березня 1999 року, на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач та третя особа у справі є її рідними батьками, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2015 рік, шлюб між якими розірвано у судовому порядку згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області 03 липня 2015року . Позивач, [PERSON], народилася 29 березня 1999року, що стверджується свідоцтвом про моє народження серії І-СГ №198334 від 03.02.2001року. До досягнення позивачем повноліття її рідний батько, сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частина від свого заробітку, однак після досягнення повноліття 29 березня 2017 року, лиш один раз добровільно надав кошти на утримання і більше їх не надає, хоча знає про те, що дочка ніде не працює, так як навчається на ІІ-му курсі денного відділення Бориславського медичного коледжу на платній основі і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали в суд заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Третя особа, [PERSON] у судовому засіданні на зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вважає підставними та просить їх задоволити. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач та третя особа у справі є її рідними батьками позивача [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2015 рік, шлюб між якими розірвано у судовому порядку згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області 03 липня 2015року . Позивач, [PERSON], народилася 29 березня 1999року, що стверджується свідоцтвом про моє народження серії І-СГ №198334 від 03.02.2001року. До досягнення позивачем повноліття її рідний батько, сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частина від свого заробітку, однак після досягнення повноліття 29 березня 2017 року, лиш один раз добровільно надав кошти на утримання і більше їх не надає. Згідно із довідкою № 136 від 17 травня 2017 року виданою Бориславським медичним коледжом, [PERSON] студент денного відділення другого курсу Бориславського медичного коледжу, спеціальності «Акушерська справа». Платна форма навчання. У зв'язку з тим, кожного навчального року повинна сплачувати за навчання по 9\~500 грн., відтак, потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON], 29 березня 1999 року, на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved