Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.03.2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») - позивач, та фізична особа - [PERSON], [INFO] - відповідач, уклали кредитний договір № 007-16079- 060312(а.с. 3-4). Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 18.04.2014 року на загальну суму 5601.94 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути з відповідача на користь Публічного Акціонерного Товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 007-16079- 060312 від 06.03.2012 року в сумі 5601.94 грн. та судовий збір в сумі 243.60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, зазначивши в 4 пункті позовної заяви, у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Встановлено, що 06.03.2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») - позивач, та фізична особа - [PERSON] - відповідач, уклали кредитний договір № 007-16079- 060312. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 4556.10 грн. на придбання певного майна/послуг , на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування Кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0.01 % в рік. А також, за ведення кредитної справи Відповідач сплачує Кредитору плату в розмірі 1.43% в місяць, п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4556,10 грн., про що свідчить рахунок-фактура № СФРLA-00000000978 від 06.03.2012р . Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 18.04.2014 р. позичальник - [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим, утворилась наявна заборгованість за договором № 007-16079- 060312 від 06.03.2012 року на загальну суму -5601.94 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту 4302.81 грн.; заборгованість за відсотками: 0.34 грн.; заборгованість за комісіями: 1298,79 грн.(а.с. 5) У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved