Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства від 12.05.2010 року, взамін свідоцтва про право власності від 22.04.1993 року, - власниками квартири [ADDRESS], є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» №8181 від 09.09.2016 року, станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі №121 за реєстровим №16563 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, загальна частка складає 1. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], відповідачі є чоловіком та дітьми позивача. Згідно довідки №893, виданої КП «ЖЕО №2» від 08.02.2017 року, на день смерті [PERSON] позивач та відповідачі [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані в спірній квартирі. Позивач є спадкоємицею на майно померлої [PERSON], у визначені законом терміни фактично прийняла спадок, але в оформленні спадщини в нотаріальному порядку їй відмовлено, оскільки не визначені частки, які належать співвласникам та неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за дублікатом свідоцтва від 12.05.2010 року, виданого замість втраченого свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 року. Посилаючись на те, що не визначені частки, які є рівними та становлять по 1/5 частині кожному співвласнику, позивач просить визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 1/5 частині кожному з її співвласників, а саме: за [PERSON], померлою [INFO] року - 1/5 частини квартири, за [PERSON]- 1/5 частини квартири, за [PERSON]- 1/5 частини квартири, за [PERSON]- 1/5 частини квартири та за [PERSON] -1/5 частини квартири; у порядку спадкування за законом визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, представник надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, кожен надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Представник третьої особи до суду не з'явився, третя особа надала заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність свого представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено,що відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства від 12.05.2010 року, взамін свідоцтва про право власності від 22.04.1993 року, - власниками квартири [ADDRESS], є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Згідно з довідкою ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» №8181 від 09.09.2016 року, станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі №121 за реєстровим №16563 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, загальна частка складає 1 (а.с.14). [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] (а.с.15). Для визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування необхідно встановити розмір часток співвласників. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні. Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилається на рівність часток. Визначаючись щодо даної позовної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, протилежного судом не встановлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 1/5 частині кожному з її співвласників, а саме: за [PERSON], померлою [INFO] року - 1/5 частини квартири, за [PERSON]- 1/5 частини квартири, за [PERSON]- 1/5 частини квартири, за [PERSON]- 1/5 частини квартири та за [PERSON] -1/5 частини квартири - підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є позивач ( дочка померлої ) відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою №893, виданої КП «ЖЕО №2» від 08.02.2017 року (а.с.26).. Згідно повідомлення приватного нотаріуса ПМНО Бахуринської О.О. після померлої [PERSON], яка мешкала в квартирі [ADDRESS] було відкрито спадкову справу, подано заяву від імені [PERSON] про фактичне прийняття спадщини. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіти від імені померлої не посвідчувалися. Постановою нотаріуса від 13.02.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірної квартири, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved