Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з [PERSON] з квітня 2012 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах, які на даний час припинилися. [INFO] народився син - [PERSON]. [PERSON] (далі - Відповідач) є батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження дитини. Дитина проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягувати з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.9). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони з квітня 2012 року стали жити однією сім'єю, вести спільне господарство, бюджет. Шлюб між ними не був зареєстрований. [INFO] народився син - [PERSON]. [PERSON] є батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с.3). До квітня 2012 року проживали сумісно, виховували і утримували нашу дитину. З квітня 2012 року проживаємо окремо. Дитина проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні (а.с.4). Інших дітей, крім вказаного сина сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з Відповідача не проводяться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини та до його повноліття, починаючи з 09 липня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.75, 77, 79, 84, 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved