Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не проживає в належній йому квартирі [ADDRESS] з 2014 року, тому просив задовольнити позов, усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2010р. йому належить квартира [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Лисичанської міської нотаріальної контори, реєстр №1-87. З 17 серпня 2012 року відповідач зареєстрована у належній йому квартирі, але фактично не проживає в ньому з 2014 року. Реєстрацією в належній йому квартирі відповідач чинить перешкоди в користуванні власністю, а саме, розпоряджатися майном, отримати субсидію тощо. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні не були присутні, позов підтримали, просили справу розглядати без їх присутності, про що надали відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Відповідно до ст.\~ 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд\~ справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~Зі згоди\~ позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 03.03.2010р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанської міської нотаріальної контори, реєстр №1-87, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25644431 від 22.03.2010р. (а.с.6) та копії витягу з Державного реєстру правочинів № 8295945 від 03.03.2010р. (а.с.7) вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2010р., посвідченого Лисичанською ДНК, реєстр №1-87 (а.с.6). Згідно довідки від 16.01.2017 р., наданої центром надання адміністративних послуг, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Рєпіна, 7/2 зареєстровані: [PERSON] - з 17.08.2012р. власник та [PERSON] з 17.08.2012р. без родинних відносин (а.с.8). Відповідно до довідки голови вуличного комітету від 16.01.2017р., [PERSON], [INFO] не проживає з [PERSON] за адресою: м.Лисичанськ, вул.Рєпіна, 7/2 з 2014 року, сумісне господарство ними не ведеться (а.с.9). За даними адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області від 03.02.2017 р., [PERSON] зареєстрована у [INFO] з 17.08.2012 року (а.с.14). Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважної причини, спроб вселитися до неї не робила. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Частиною 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, підлягає задоволенню.

Outcome: approved