Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 17 квітня 20105 року. Заявлені позовні вимоги позивач неодноразово уточнював. 13 березня 2018 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про залишення позовних вимог щодо [PERSON] без розгляду. В обґрунтування уточнених позивних вимог посилається на те, що з нього за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя стягуються аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходів) до повноліття дітей. Зазначив, що старша донька [PERSON] 29 березня 2018 року досягла повноліття. На даний час його сімейний стан змінився, він має від другого шлюбу малолітню дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням суду від 18 жовтня 2017 року з нього також стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Окрім того, вказував, що його стан здоровя значно погіршився, він має захворювання серця, у звязку з чим отримав ІІІ групу інвалідності. Також, має непрацездатних батьків та брата, які через хворобу потребують його допомоги, та разом з якими він на теперішній час проживає в [INFO]. Таким чином, оскільки матеріальне становище позивача суттєво змінилось, та погіршився стан його здоровя то просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 1/2 частки всіх видів його доходу до 1/6 частки всіх видів доходу позивача до повноліття дітей, зокрема, [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року позовні вимоги позивача до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, на утримання доньки [PERSON], 17 квітня 20105 року в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, залишені без розгляду. [PERSON] залучена до участі у справі у якості третьої особи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила, що їй відомо про те, що позивач з іншою родиною проживають разом в м.Маріуполі. Їх спільна з позивачем молодша донька хворіє та потребує додаткових витрат та лікування, а старша донька, хоча і досягла повноліття, проте навчається в гімназії, у звязку з чим відповідачка вимушена утримувати двох дітей, тому просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що вона з 04.12.1997 року по теперішній час проходить службу у оперативно-диспетчерському відділу м. Маріуполя оперативно-координаційного центру головного Управління ДСНС України у Донецькій області на посаді диспетчера відділу та отримує заробітну плату близько 6000 гривень. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та постановлення рішення на розсуд суду. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 25 травня 2011 року за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнені аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.(а.с.9). В подальшому сімейний та майновий стан позивача змінився, 01 липня 2011 року року позивач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] актовий запис № 327, подружжю присвоєне прізвище "Чміль", що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області.(а.с.6) Згідно актового запису № 301 від 23 квітня 2015 року, вчиненого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, 23 квітня 2015 року у позивача [PERSON] народилась донька [PERSON], яку він також зобов'язаний утримувати відповідно до вимог закону, зокрема\~ст.180 СК України. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 18.10.2017р. з [PERSON] були стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2017 року і до повноліття дитини. Окрім того, відповідно до постанови лікарсько-експертної комісії від 11 вересня 2017 року та свідоцтва про хворобу за № 707, [PERSON], займав посаду начальника караулу 24 ДПРЧ 3 державного пожежно-рятувального загону м. Маріуполя ГУ ДСНС України у Донецькій області, має ряд захворювань повязаних з проходженням служби, щорічно перебуває на лікуванні та визнаний таким, що непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. (а.с.55-56). Згідно довідки МСЕК м.Маріуполя позивачу [PERSON] з 23 листопада 2017 року встановлена третя група інвалідності з причин наявності захворювань, повязаних з проходженням служби (а.с.86). Випискою з амбулаторної картки [PERSON] та індивідуальної програми інваліда за № 1110 від 234. Листопада 2017 року, реабілітації підтверджено наявність у позивача ряду захворювань та необхідність у постійному амбулаторному, періодичному стаціонарному обстеженні, та реабілітації (а.с.87 -90). Вказані медичні документи свідчать, що стан здоровя позивача порівняно із часом ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь відповідач на утримання дітей суттєво погіршився. Згідно довідки виданої [PERSON], останній перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років, сума пенсії за період з вересня 2017 року по грудень 2017 року складає 14331, 60 гривень (а.с.8). Згідно інформації Пенсійного Фонду України на імя [PERSON], пенсію позивача з 01 січня 2018 року перераховано та її розмір становить 5764,62 гривні. Так, статею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК Урахни, із зімнами які набули чинності 08 липня 2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд при вирішенні спору враховує, що сімейне становище позивача змінилось та його матеріальне становище погіршилось порівняно із часом ухвалення рішення суду, на даний час він зобовязаний утримувати ще і доньку [PERSON] 17.04.2015 року, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від доходів. Окрім того, суд приймає до уваги надані позивачем документи, що підтверджують погіршення його стану здоровя, факт його інвалідності та потреби в постійному лікуванні та реабілітації. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність у нього на утриманні непрацездатних та хворих матері і брата, з якими він проживає без реєстрації за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул. Шарапівська, 53. Оскільки згідно наданих позивачем документів брат позивача [PERSON] та його матір [PERSON] хоча і є непрацездатними, проте отримують дохід у вигляді пенсії, розмір якої не є меншим, ніж прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність. (а.с. 76-84). Відповідач [PERSON] посилаючись на те, що малолітня донька [PERSON] має низку захворювань, разом з тим, не надала, як це передбачено ст.ст.\~77,\~81 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що дитина в силу свого віку та стану здоров'я потребує більшого розміру аліментів, ніж друга дитина позивача. До того ж, наявність хронічних захворювань, лікування яких потребує додаткових витрат, участь в додаткових витратах на утримання дитини та розвиток її здібностей, є підставою для звернення відповідача до суду з окремим позовом на підставі\~ст. 185 СК України\~у разі, якщо батько дитини не буде приймати участі у додаткових витратах на її лікування, оздоровлення та фізичний розвиток дитини. Посилання відповідача\~[PERSON],\~що позивач\~створює видимість\~погіршення матеріального\~стану є\~безпідставними,\~з огляду\~на обєктивну\~зміну у\~[PERSON]\~сімейного та\~матеріального стану. \~ \~ \~ \~ Суд наголошує, що утримання дітей є обовязком обох батьків, тому, врахувавши матеріальне становище [PERSON], та відповідачки [PERSON], погіршення стану здоровя позивача, наявність у нього інших утриманців та розмір стягуваних з нього аліментів, суд на підставі рівності прав малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], вважає необхідним задовольнити заявлені позовні вимоги шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 1/2 частки від доходів позивача до 1/6 частки від доходів щомісячно. При цьому встановлений судом новий розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд визначив відповідно до вимог статей\~182,\~183 СК України, з урахуванням доходу позивача та необхідного рівня матеріального забезпечення його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved