Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного сумісного майна подружжя, в якому зазначила, що\~ 27 жовтня 2001 року\~ вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Проживаючи однією сім'єю, сторони за спільні грошові кошти придбали житовий\~ будинок № 64 по вул. Кірова в м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області. Договір купівлі- продажу вказаного будинку\~ нотаріально посвідчений 15.02.2005, покупцем згідно договору є\~ відповідач. Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями є об'єктом спільної сумісної власності, а між сторонами не досягнуто згоди щодо розполу майна, позивач\~ вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності в ідеальній долі на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями № 64 по вул. Кірова в м. Помічна, Добровеличківського району Кіровоградської області та стягнути судовий збір. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, погодився визнати за позивачем право власності в ідеальній долі на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями № 64 по вул. Кірова в м. Помічна, Добровеличківського району Кіровоградської області, але відмовляється сплачувати судовий збір . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : сторони 27.10.2001 зареєстрували шлюб у Петрівській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2015 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач [PERSON] 15.02.2005 (під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON]) придбав житлвий будинок з господарськими будівлями № 64 по вул. Кірова в м. Помічна, Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджено договором купівлі-продажу від 15.02.2005 року. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1,5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду . Відповідно до п. 25 ППВСУ від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На момент розгляду спору по суті жодною із сторін не було внесено на депозитний рахунок суду грошової компенсації за належну їй частку в спільному майні . Враховуючи зазначене, суд вважає можливим в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності . Задовольняючи вимоги позивача згідно ст.88 ЦПК України на його користь з відповідача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved