Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернулася до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності. \~\~\~\~ Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.05.2016 року помер її чоловік, [PERSON], про що Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Луганській області зроблено відповідний актовий запис за № 125 та видано Свідоцтво про смерть. На момент смерті разом із ним була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON], яка і прийняла спадщину. Ще за життя чоловік позивачки [PERSON] зробив розпорядження у вигляді заповіту, який 08.04.2016 року було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 199, згідно якого заповів дружині [PERSON] усе своє майно, що належало йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом мав би право. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Коцюбинського, 41 смт. Білокуракине Луганської області, право власності на який на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння належало померлому [PERSON]. Після смерті заповідача [PERSON] позивачка прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, оскільки на момент смерті була зареєстрована, проживала разом та вела спільне господарство із померлим. Після спливу встановленого законом шестимісячного терміну на прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Білокуракинського нотаріального округу Луганської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та переоформлення спадкового майна на своє ім'я. 17.07.2017р. року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, яке було втрачене. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, що належало [PERSON], померлому 15 травня 2016 року. \~\~\~\~ В судовому засіданні позивач повністю підтримала вимоги, які викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. \~\~\~\~ Представник відповідача - Білокуракинської селищної ради в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] помер 15 травня 2016 року, свідоцтво про смерть серії I-ЕД № 483212 (а.с.6), який був чоловіком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЕД № 306923 (а.с.47). \~\~\~\~ За часів свого життя [PERSON] залишив заповіт, який 08.04.2016 року було посвідчено [PERSON] приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області та зареєстровано в реєстрі за № 199, яким заповів своїй дружині [PERSON] все належне йому на праві приватної власності майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с. 7). Відповідно до довідки-характеристики КП "Білокуракинське РБТІ" № 49 від 21.03.2017 року, [PERSON] належить житловий будинок № 41, розташований по вул. Коцюбинського в смт. Білокуракине Луганської області на підставі договору про розірвання договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 28.03.2002 року р.№467 (а.с.9). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: вул. Коцюбинського буд. 41 смт. Білокуракине Луганської області, власником будинку є [PERSON] (а.с. 10-13). [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON], на підставі чого приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] було відкрито спадкову справу 22/2016 від 26.10.2016 року, зареєстрована за № 59711450 в Спадковому реєстрі, та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а.с.5). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що передбачене ст. 1235 ЦК України. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, однак, з причини втрати оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не змогла оформити спадщину на своє ім'я через органи нотаріату. \~\~\~\~ На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved