Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 17 листопада 2001року між ними укладено шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим. Через постійні суперечки та сварки, прояв неповаги до неї з боку відповідача, шлюбні відносини між ними припинені. Проживають окремо. Сумісне життя та збереження сім"ї стало неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 30 березня 2020року відкрито провадження у данній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с.14) В судове засідання сторони не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала клопотання про розгляд справи без її участі. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.3-5) Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Суд приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітям . Сторони не проживають однією сім`єю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд не може примусити її зберігати шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 840,80грн. (а.с.8)

Outcome: approved