Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд позовною заявою до Костопільської міської ради про надання додаткового строку, тривалістю один місяць, для подання до нотарільної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті батька [PERSON], яка помер 13 вересня 2017 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила суд задоволити позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовній заяві, також зазначила, що пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через свою необізнаність щодо юридичних аспектів порядку прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила суд задоволити позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовній заяві, окрім того вказала, що пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через свою необізнаність щодо юридичних аспектів порядку прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відстуності, щодо задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьком [PERSON], дошлюбне прізвище «Крамар» та батьком [PERSON], дошлюбне прізвище «Крамар», був [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів (а.с. 16, 18). Встановлено, що батько позивачів [PERSON] помер 13 вересня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 211081 виданим Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 вересня 2017 року (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] залишив заповіт, згідно якого належну йому частину житлового будинку та земельну ділянку для її обслуговування, що розташовані за адресою м. Костопіль, вул. Короленка, № 2, Рівненської області, заповів в рівних долях, по 1/3 частині кожному [PERSON] (позивач по справі [PERSON]В.), [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], а все інше належне йому майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, а тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для його обслуговування, що розташовані за адресою: м. Костопіль, вул. Рівненська, 50 дочці [PERSON], [INFO] (а.с. 26). В судовому засіданні встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями вказаними в заповіті, які бажають прийняти спадщину, крім того є єдиними спадкоємцями по закону першої черги. 22 березня 2018 року позивачі зверталися до приватого нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка помер13 вересня 2017 року, однак їм було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва так, як вони пропустили встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 27). Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 13 вересня 2017 року спадкова справа не заводилася, що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 34) За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, а також роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважною причиною пропуску позивачами строку для прийняття спадщини суд визнає не обізнаність позивачів щодо юридичних аспектів порядку прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для надання позивачам додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved