Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування зазначив, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] на підставі на право власності на житло від 21.10.1993 року належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Іншим співвласником зазначеної квартири був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частина квартири [ADDRESS] , [PERSON] за своє життя не встигла оформити спадкові документи на своє ім`я, однак оскільки на момент смерті вона проживала разом із своїм чоловіком, вона автоматично прийняла спадщину. З моменту смерті [PERSON] , позивач постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. З кінця квітня 2013 року по день смерті [PERSON] позивач мешкав разом з нею, вів спільне господарство, здійснював догляд за нею, сплачував комунальні послуги. Відповідачка по даній справі досі не оформила спадкові документи на спадкове майно після смерті свого брата, вітчиму позивача, [PERSON] , чим наразі перешкоджає позивачу отримати документи на право власності за правом спадкування після смерті його матері [PERSON] відтак, змушений звернутися до суду із заявою для встановлення факту, що він проживав разом зі спадкодавцем до дня його смерті. Позивач та його представник надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином за місцем реєстрації. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . За витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] , до державної реєстрації шлюбу з [PERSON] , мала прізвище « [PERSON] ». 12 лютого 1974 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 28 лютого 1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». На підставі ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] нотаріусами України не заводилась. Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у позивача відсутні, то він звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч.2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved