Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 17714,72 грн. згідно довідки, поданої відповідачем станом на 11.09.2014 року, та 500 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює у відповідача з 14.08.1985 року. Однак, з січня 2013 року по даний час їй не виплачується заробітна плата. Вона неодноразово зверталася до керівництва заводу про виплату їй заборгованості із заробітної плати, але її прохання були проігноровані. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушена звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не визнає, відносно стягнення заборгованості по заробітній платі не заперечує. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 14.08.1985 року працює на ПАТ « Дрогобицький завод автомобільних кранів» (а.с.5). Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 12.09.2014 року №731, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.09.2014 року з виплати заробітної плати становить 17714,72 грн.. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Таким чином, судом встановлено, що позивач до сьогоднішнього дня не отримала заробітної плати в сумі 17714,72 грн., яку слід стягнути в її користь. З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок невиплати йому розрахункових коштів, він змушена була звертатись у різні установи та організації за захистом своїх порушених прав, чим порушено її нормальні життєві зв'язки та при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за можливе їх визначити у розмірі 500 грн.. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved