Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року йому виділено в натурі належну йому на праві власності 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] та визнано за ним право власності на відповідні приміщення. Однак, відповідач по справі [PERSON], який проживає у вищезазначеному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності щодо належних йому приміщень домоволодіння, не допускаючи його на територію нього. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою припинити перешкоджати йому у здійсненні права власності належними йому приміщення домоволодіння, але відповідач його вимоги ігнорує. Оскільки добровільно усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності належними йому приміщеннями домоволодіння відповідач не бажає, позивач змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач є власниками по 1/3 частині домоволодіння по [ADDRESS] Відповідач проживає у вищезазначеному домоволодінні та перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності щодо належних йому приміщень домоволодіння, не допускаючи його на територію даного домоволодіння. У судовому засіданні 04 липня 2017 року представником відповідача [PERSON] було заявлено, що відповідач добровільно погоджується передати ключі позивачу від домоволодіння, однак не зробив цього до даного часу через постійний хворобливий стан. Просила суд надати строк на примирення сторін, у зв'язку з чим, судом було враховано добровільний намір відповідача усунути перешкоди і надано час для примирення сторін. 28 липня 2017 року через канцелярію Черкаського районного суду представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з її хворобою, та в подальші судові засідання ні відповідач, ні його представник більше не з'являлися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи. До даного часу відповідач не допускає позивача на територію домоволодіння, про що свідчить письмова заява представника позивача. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із роз'ясненнями пункту 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства і роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, підставою для звернення особи, яка є власником до суду за захистом права є наявність перешкод у здійсненні нею користування та розпорядження майном з боку відповідача. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року позивачу виділено в натурі належну йому на праві власності 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], та визнано за ним право власності на відповідні приміщення. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо незаперечення відповідачем права позивача на користування своєю частиною будинку, адже після надходження даного позову до суду відповідачем було оскаржено рішення щодо виділення частки позивачу в натурі, яке набрало законної сили, в апеляційному порядку. До суду сторона відповідача після прохання надати термін на примирення, неодноразово не з'являлася, а згідно заяви представника позивача, до даного часу відповідач ні його, як уповноваженого представника позивача, ні позивача, на територію домоволодіння не допускає. В силу закону власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, проте позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника повною мірою, тому з урахуванням встановлених обставин його право підлягає захисту. У зв'язку з вищевикладеним суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача та задоволення позовних вимог. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 193987, відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 до ЗУ "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Сума судового збору становить 640 грн. 00 коп., тому з відповідача на користь держави, згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у зазначеному розмірі. На підставі викладеного, ст. ст. 364 ЦК України,

Outcome: approved