Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 13324,14 грн. посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем за адресою [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що відповідачі своєчасно не вносять плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості - 13324,14 грн. та судові витрати - 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, судові повістки їм були направлена за місцем їхньої реєстрації, але повернулись без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ЦПК Українисудова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в період з 01.08.2013 року по 01.10.2016 року надавав послуги з теплопостачання за адресою: Полтава, [ADDRESS], але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 11197,19 грн. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,68 ЖК України\~передбачено обов»язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тому суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2013 року по 01.10.2016 в сумі 11197,19 грн. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом УкраїниПро житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нормою\~статті 67 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами\~ст. 68 ЖК України,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1ст. 509\~ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово -комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509\~ЦК України)вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2ст. 625\~ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Застосування положень ч. 2ст. 625\~ЦК України\~до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1ст. 96\~ЦПК України\~нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1763,28 грн., за період з 01.10.2013 року по 01.10.2016 року 3 % річних у розмірі 363,67 грн. та заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 11197,19 грн. а всього складає 13324,14 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1378 грн. судового збору, тобто по 689 грн. з кожного.

Outcome: approved