Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства « Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у квітні 1966 року відповідно до ордера на право заняття службової площі позивачці та її родині була надана квартира №4, розташована за адресою вул. Союзна (зараз Старогородська), 18 у м. Краматорську. Відповідно до вищезазначеного ордеру між позивачем та житлово-комунальним відділом Краматорського металургійного заводу ім. Куйбишева був укладений договір найму квартири №4, розташованої за адресою вул. Союзна (зараз Старогородська), 18 у м. Краматорську. В квартирі №4, розташованій за адресою вул. Союзна (зараз Старогородська), 18 у м. Краматорську, 08.04.1966 року було зареєстровано проживання позивачки, а також проживання членів її родини. З моменту реєстрації та по теперішній час, тобто на протязі 51 року позивачка мешкає у вказаній квартирі. За ці роки позивачка неодноразово робила в квартирі ремонти, поміняла вікна на пластикові. Встановила нові вхідні двері, оплачує поточні платежі за користування комунальними послугами, неодноразово отримувала субсидії. За час проживання позивача в квартирі відповідач ніяких претензій не висував. На підставі вищевикладеного позивачка просила визнати право власності на зазначену квартиру, в порядку набувальної давності. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, проте надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила справу слухати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)Відповідач не подав відзив; 4)Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру на право заняття службової житлової площі від 18.04.1966 року, [PERSON] була надана у користування квартира №4, по вул. Союзній, 18 у м. Краматорську. (а.с. 4) Відповідно до договору найму, укладеного між позивачем та житлово-комунальним відділом Краматорського металургійного заводу ім.. Куйбишева був укладений договір найму квартири №4, розташованої за адресою вул. Союзна (зараз Старогородська), 18 у м. Краматорську. Відповідно до довідки про склад сім'ї, [PERSON] зареєстрована та безперервно проживає за спірною адресою. (а.с.5). Відповідно до повідомлення про призначення субсидії, [PERSON] отримує житлову та опалювальну субсидію за адресою: м.Краматорськ, вул. Союзна (зараз Старогородська), 18.(а.с.6). Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.47 Конституції України, встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч1. ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Положеннями статті 344 ЦК України визначено ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Характерною ознакою для визнання права власності на нерухомість за давністю володіння згідно з ст.344 ЦК України є добросовісність, тобто володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні суд вважає доведеним, що вказане володіння є добросовісним, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України та можливе набуття зазначених приміщень у власність за давністю володіння відповідно до правил, встановлених статтею 344 ЦК України. Також, така правова позиція закріплена і у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. В судовому засіданні судом встановлено наступні обставини, а саме те, що спірне майно є законним обєктом володіння, відкритість, безперервність володіння позивача чужим майном понад 51 рік. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 51 роки, і ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, позивач добросовісно відкрито володіє даним майном, проживає та зареєстрований в квартирі № 4, по вул. Союзній (Старогородська), 18, у м. Краматорську і жодних претензій чи вимог з боку інших осіб щодо оспорювання права власності на вказану квартиру не встановлено, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved