Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11.12.2017 року між ним та відповідачем був укладений договір поставки електричної енергії № 1024. 28.05.2019 року працівниками Сєвєродонецького РЕМ ТОВ «ЛЕО» було проведено перевірку будівлі за адресою: [ADDRESS] , яка належить фізичній особі [PERSON] , тобто позивачу. В ході перевірки було виявлено порушення п.п.5 п.5.5.5 незазначеного нормативного акту, а саме: «Незабезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України. Пошкодження (пошкодження цілісності корпусу лічильника) зазначених засобів вимірювання техніки. Розбіжність струмів споживання електролічильником пофазно. Невідповідність технічним характеристикам виробника. Можливість наявності пристроїв, які можуть зменшувати покази лічильника чи впливати на облік електричної енергії та споживання». За результатами перевірки був складений акт про порушення № 005370/15 від 28.05.2020 року. 01.09.2020 року на засіданні комісії Сєвєродонецького РЕМ по розгляду зазначеного акту було зобов`язано позивача сплатити 83602,26 гривень у строк до 01.10.2020 року. Однією з підстав для нарахування збитків відповідач в протоколі №20 від 01.09.2020 року зазначає акт №4892 проведення експертизи лічильника електроенергії від 14.07.2020 року, за висновком якого лічильник №8422174 тип НІК2303АРПЗТ не придатний для подальшої експлуатації. Порушена цілісність клемної колодки електролічильника та вторинних дротів трансформаторів струму на фазах «В» та «С». Заниження показів лічильника здійснювалось шляхом зміни схеми підключення. Однак дана експертиза була проведена без участі позивача і на момент подачі позову копію даної експертизи він так і не отримав. Крім того, підтвердження пошкодження приладів обліку, пломб а також фактів втручання в їх роботу здійснюється спеціалізованими організаціями (криміналістичні центри МВС України, Науково-дослідні інститути судових експертиз), які мають право на проведення таких робіт, що зазначено в роз`ясненнях Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 05.08.2013 року. Також відповідач незаконно нарахував заборгованість, взявши період у 365 днів, тоді як мав взяти лише 183 дні відповідно до п.п.1 п.8.4.8 ПРРЕЕ. Просив скасувати рішення комісії по розгляду акту про порушення Сєвєродонецького РЕМ ТОВ «ЛЕО», оформлене у вигляді протоколу №20 від 01.09.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позові. Представник відповідача заперечував проти позову, зазначив, що даний позов не підлягає розгляду в судових інстанціях. Просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Фактичним підтвердженням правовідносин між споживачем електричної енергії та енергопостачальником є укладений із [PERSON] договір №1024 від 11.ю12.2017 року про постачання електричної енергії. Виходячи з положень ст. 6, 526 , 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 37 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, енергопостачальник має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладом обліку. Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальної організації порушення споживачем Правил, у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. 28.05.2020 року працівниками Сєвєродонецького РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» складений акт про порушення №005370/15, відповідно до якого при проведенні перевірки в приміщенні ремонтно-будівельної дільниці за адресою: вул. Першотравнева, 18А с.Метьолкіне, м.Сєвєродонецька Луганської області, яка належить фізичній особі [PERSON] , встановлені порушення обліку електричної енергії, а саме: «Незабезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України. Пошкодження (пошкодження цілісності корпусу лічильника) зазначених засобів вимірювання техніки. Розбіжність струмів споживання електролічильником пофазно. Невідповідність технічним характеристикам виробника. Можливість наявності пристроїв, які можуть зменшувати покази лічильника чи впливати на облік електричної енергії та споживання». Порушення проводилося шляхом самовільного підключення, яке не було виявлено. Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання приладів електричної енергії без приладів обліку. Зазначений акт про порушення було складено в присутності [PERSON] , який його підписав. Відповідно до абз. 5 п. 53 Правил побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за двадцять календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Згідно з п. 53 Правил Акт розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. З протоколу №20 засідання комісії з розгляду акту порушення Правил вбачається, що засідання комісії відбулося 01.09.2020 року у складі трьох членів комісії, секретаря комісії та позивача. Протокол складений відносно фізичної особи-підприємця [PERSON] . Вихідними даними для розрахунку збитків є акт №4892 проведення експертизи лічильника електроенергії від 14.07.2020 року, за висновком якого лічильник №8422174 тип НІК2303АРПЗТ не придатний для подальшої експлуатації. Порушена цілісність клемної колодки електролічильника та вторинних дротів трансформаторів струму на фазах «В» та «С». Заниження показів лічильника здійснювалось шляхом зміни схеми підключення. Розмір збитків склав 836026,26 гривень. Загальний період, за який здійснюється рахунок визначено у 365 днів, що підтверджується і розрахунком обліку та вартості необлікованої електричної енергії. В той же час, п. 8.4.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): -у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 (у частині пошкодження засобів вимірювальної техніки та/або пломб) або у підпункті 4 пункту 8.4.2 цієї глави, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. Згідно протоколу засідання комісії 14.07.2020 року була проведена експертиза лічильника електроенергії № 8422174 тип НІК2303АРПЗТ, яка оформлена актом № 4892. Однак, даний акт про проведення експертизи не був представлений суду жодною стороною по справі. Позивачем надані підтвердження звернення до відповідача із заявою про отримання акту експертизи, однак результатів розгляду даних заяв відповідачем не надано. Експертиза лічильника була проведена без присутності позивача, і це не заперечує представник відповідача. Матеріали справи не містять будь-яких доказів належного повідомлення споживача [PERSON] про час проведення експертизи електролічильника 14.07.2020, з зазначенням місця та часу. Отже, суд вважає, що була порушена процедура розгляду акту про порушення споживачем [PERSON] . Правил. Відповідно до абз.7 п.53 Правил акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Доводи представника відповідача щодо заперечення проти задоволення позову, викладені у запереченнях, не спростовують доводи позивача та факти, які встановлені судом в частині порушення процедури розгляду комісією акту про порушення. Згідно п.9 ПРРЕЕ споживач має право на вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, у тому числі інформації, безпосередньо пов`язаної з виконанням укладених ним договорів та здійсненням комерційних розрахунків з учасниками роздрібного ринку, або будь-якої іншої відкритої інформації, пов`язаної з постачанням (розподілом, передачею) йому електричної енергії. Інформація має надаватись споживачам у терміни, встановлені законодавством, безкоштовно, у чіткій та зрозумілій формі. Інформація надається споживачу: за його запитом та/або запитом уповноваженої ним особи; на сайті учасників роздрібного ринку; у центрах обслуговування споживачів; у рахунках; в його особистому кабінеті на сайті учасників роздрібного ринку; у місцях оплати за електричну енергію (за наявності укладених договорів про розрахунково-касове обслуговування з банківськими установами, поштовими відділеннями). 14.08.2019 року ухвалено аналогічне рішення Київським районним судом м. Харкова у справі №640/21961/18 і скасоване рішення АК Харківобленерго по розгляду актів порушення правил користування електричної енергії, оформленого Протоколом від 24.06.2016 №61 за результатами розгляду акту №207375 від 16.05.2016. У подальшому постановою Харківського апеляційного суду від 13.11.2019 у справі №640/21961/18 рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2019 в частині позовних вимог про скасування рішення комісії АК Харківобленерго по розгляду актів порушення правил користування електричною енергією, оформленого Протоколом від 24.06.2016 №61 за результатами розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією від 16.05.2016 №207375 - скасоване; провадження у цій частині закрито з посиланням, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подачі позову про скасування рішення комісії АК Харківобленерго з розгляду актів порушення правил користування електричної енергії, оформленого протоколом від 24.06.2016 №61, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, і ці вимоги не підлягають судовому розгляду. Однак, на даний час справа знаходиться у провадженні Верховного суду України. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved