Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила визначити їй додатковий для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належному йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Власником іншої частини квартири є вона. За життя [PERSON] заповіт не склав. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М. з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, проте в зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини їй відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 19.10.2020 року, тобто вона пропустила строк лише на 11 днів. Відповідно до постанови Верховного суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) незначний проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Враховуючи викладене, просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - Херсонської міської ради в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала до суду відзив в якому просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 25.09.2005 року [PERSON] перебувала у зареєстровано шлюбі з [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 322, складеним Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 25.09.2009 року. За період шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 18.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. Право власності було зареєстровано на [PERSON] [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину вказаної вище квартири. Відповідно до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини (11 днів) та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Вказана позиція узгоджується з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 р., судова справа № 681/203/17-ц, провадження № 61-26164св18, які суд враховує відповідно до ст. 263 ЦПК України. При цьому, суд враховує практику застосування норм права Європейським судом з прав людини щодо принципу «пропорційності» щодо втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За таких обставин, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим визначити позивачу додатковий строк два місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст.1269 - 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved