Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.05.2004 року та свідоцтва про право на спадщину від 12.04.1990 року. Окрім позивача у вказаному будинку зареєстрована відповідач у справі, колишня дружина позивача, шлюб з якою на час розгляду справи розірваний, однак у спірному будинку відповідач не проживає з 2010 року. Вважає, що реєстрація відповідача у його будинку значною мірою обмежує його права володіння, користування та розпорядження належним йому будинком. У зв'язку із цим просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач своїм правом на присутність у судовому засіданні не скористалася, повторно у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Заперечень, заяв, клопотань до суду не надсилала. Від представника третьої особи у судове засідання який не з'явився, повідомлений про день, час та місце слухання справи належним чином, надійшла заява про слухання справи без його участі. Заяв та клопотань на день розгляду справи від сторін про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до порушення строку вирішення спору, затягування судового процесу. За таких підстав, з урахуванням письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за наявними в ній доказами, яких достатньо для вирішення справи по суті, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, оскільки подальше відкладення розгляду справи спричинить порушення строків вирішення спору. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2004 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ХДБТІ від 10.06.2004 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки про склад сім'ї № 975, виданої ВК Степанівської сільської ради Херсонської області 25.11.2013 року, у буд.[ADDRESS], зареєстрована [PERSON] З вказаної довідки та акту обстеження помешкання буд.[ADDRESS] від 24.11.2013 року, вбачається, що [PERSON] у вказаному будинку не проживає з 2010 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім цього, відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою, для зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою його реєстрації. Враховуючи наведене, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачу, за умов відсутності останньої у вказаному житлі понад 3 роки,та з огляду на те, що [PERSON] участі в збереженні та утриманні майна не приймає, наявні перешкоди [PERSON] у здійсненні ним правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності майном. У зв'язку із зазначеним, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved