Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд» (далі по тексу ПАТ «БМВ «Азовстальбуд», про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 11 лютого 1988 року по 06 березня 2017 року працювала в ПАТ«БМФ Азовстальбуд», звільнилася на підставі п.5 ст.36 КЗпП України, за переведенням на іншу роботу. На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платі за період з січня 2015 року по день звільнення в сумі 10234,87 гривень, але розрахунок при звільненні з нею проведений не був. Посилаючись на діюче законодавство, просила суд стягнути з ПАТ ««БМВ «Азовстальбуд» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10234,87 гривень за період з січня 2015 року по день звільнення та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином та своєчасно повідомленим про день та час розгляду справи до суду не з'явилася, про причини неприбуття не повідомив. На виконання ухвали суду надіслав на адресу суду певні докази на підтвердження заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з трудової книжки заповненої на ім'я, [PERSON] [INFO] вона, з 11 лютого 1988 року по 06 березня 2017 року працювала в Закритому Акціонерному Товаристві «БМФ «Азовстальбуд», яке 22 квітня 2011 року було реорганізоване ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» штукатуром 4 розряду. 06 березня 2017 року звільненена на підставі п.5 ст. 36 КзПП України за переведенням на іншу роботу. Вказані обставини підтверджені також наказом ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» за № 3 від 06 березня 2017 року. Згідно довідки ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» за № 08/105 від 08 червня 2017 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачем [PERSON] станом 01 червня 2017 року становить 10234,87 гривень. З огляду на наведене, суд вважає встановленим факт наявності заборгованості по заробітній платі саме у зазначеному розмірі, і саме зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд». Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року, суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Суд також виходить з того, що, обов'язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату, оскільки ст. 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Вирішуючи спір в цій частині, суд також керується нормами ст.ст. 83, 94, 97 КЗпП України, ст.ст. 1, 15, 21 Закону України «Про оплату праці», щодо обов'язку власника або уповноваженого ним органу в першочерговому порядку виплачувати працівникові заробітну плату за виконану ним роботу у разі звільнення працівника. Така ж позиція викладена в Ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України за № 6-4379св10 від 23.02.2011 року. Таким чином, вважаючи обґрунтованою вимогу позивача [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд вирішує питання про розмір стягуваної суми виходячи з наступного. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок). Зокрема, відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини, для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Як вбачається із позовної заяви, норма тривалості його робочого часу відповідає сорокагодинному робочому тижню за графіком п'ять днів на тиждень робочі та два вихідних. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя розмір заробітної плати [PERSON] номер облікової картки [NUMBER], за листопад та грудень 2016 року становить 1862,28 грн та 1490,09 грн, відповідно, та загалом складає 3352,37 грн. Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України №10846/0/14-15/ від 20 липня 2015 року «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2016 рік», норма тривалості робочого часу у листопада та грудні 2016 року становить по 22 робочих дня. Таким чином, виходячи з розрахунку (3352,37 грн : 44 дня), середньоденна заробітна плата працівника [PERSON] становить 76,19 грн. Вказаний розмір середньоденної заробітної плати позивача, розрахований відповідно до передбаченому п.5 Порядку. Позивач була звільнена 06 березня 2017 року, в день звільнення працювала, але розрахунок з нею не проведено і по теперішній час, що не заперечується відповідачем. Отже середній заробіток розраховуватиметься починаючи з дня звільнення тобто з 06 березня 2017 року по день постановлення рішення - 19 липня 2017 року, включно. Відповідно до лист Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 р. N 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2017 рік», норма тривалості робочого часу в днях при сорокагодинному робочому тижню становить: з 06 березня по 31 березня 2017 року - 19 робочих дня, в квітня 2017 року - 19 робочих днів, в травні 2017 року - 20 робочих днів, в червні 2017 року - 20 робочих днів, з 01 по 19 липня 2017 року -13 робочих днів. Загалом з 06 березня 2017 року по 19 липня 2017 року норма тривалості робочого часу в робочих днях становить - 91 робочий день. Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні з 06 березня 2017 року по 19 липня 2017 року включає 91 день. Отже середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить: 91 день х 76,19 грн = 6933,29 гривень. Законних підстав, передбачених ст.117 КЗпП України, для зменшення сум середнього заробітку у суду не має, оскільки спір щодо розміру заборгованості по заробітній платі між сторонами відсутній. Отже, в сенсі викладених обставин та наведених норм суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 6933,29 гривень, з утриманням з вказаної суми при її виплаті передбачених законом податків і зборів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника. У відповідності до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ПАТ «Азовстальбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі ст. ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved