Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування зазначивши, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], яка покинула дитину у відділенні патології новонароджених. Відомості про батька дитини [PERSON] внесено відповідно до ч 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 26.07.2017 року малоліт\-ньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 05.06.2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а 22.01.2013 року - стосовно малолітнього [PERSON], [INFO]. За час перебування дитини в закладі, а саме з 13.07.2017 року по 09.08.2017 року матір або інші родичі хлопчика жодного разу до нього не приходи\-ли, станом здоров'я не цікавились, участі у вихованні не приймали. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2017 року було прийнято рі\-шення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути з неї щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мі\-німуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь комуна\-льного закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», якому буде передана дитина на повне державне забезпечення. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, задоволення позову та про не заперечення проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, задоволення позову та про не заперечення проти ухвалення заочного рішення по справі. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [NUMBER] від 06.07.2017 року, актовий запис № 942 від 06.07.2017 року, [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 15.06.2017 року № 01-17/650 встановлено, що 31.05.2017 року [PERSON] покинула дитину у відділенні патології новонароджених комунального закладу «Маріуполь\-ське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки». Згідно з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, який видано Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у:Донецькій області від 06.07.2017 року № 00018319169, відомості про батька дитини [PERSON] внесено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до рішення колегії Центральної районної адміністрації від 27.06.2017 року № 136 органом опіки та піклування Центральної районної адміністрації була проведена реєстрація народження [PERSON], [INFO]. Рішенням колегії Центральної районної адміністрації від 26.07.2017 року № 158 малоліт\-ньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно листа Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради До\-нецької області» від 09.08.2017 № 1511 за час перебування дитини в закладі, а саме з 13.07.2017 року по 09.08.2017 року матір або інші родичі хлопчика жодного разу до нього не приходи\-ли, станом здоров'я не цікавились, участі у вихованні не приймали. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 09.08.2017 року було прийнято рі\-шення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вирішуючи даний позов по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підпунктом 2 пункту 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Перелічені докази в своїй сукупності підтверджують той факт, що відповідачка належним чином не виконує, покладені на неї ст. 150 Сімейного кодексу України, обов'язки щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її духовного та морального розвитку, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В той час, як останній перебуває на отриманні у КЗ «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки». При цьому, суд також бере до уваги, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.06.2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.01.2013 року - стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Тому, з метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно останнього. Крім того, відповідно до ст. 166 ч. 2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], вона за законом зобов'язана надавати матеріальну допомогу на його утримання. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, суду не надано. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідачка є особою працездатного віку, і має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, доказів щодо стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а остання добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мі\-німуму для дитини відповідного віку на користь комуна\-льного закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», якому буде передана дитина на повне державне забезпечення, починаючи з 19.08.2017 року та до повноліття дитини. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640,00. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 166-167, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved