Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання свідоцтва на право власності на житло не дійсним, скасування реєстрації свідоцтва на право власності. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що весною 1998 року до неї звернувся громадянин [PERSON], житель м. Зеленодольська, з пропозицією зробити обмін свого житла на її. На час обміну, крім Зеленодолькської міськради, контроль за розпорядженням неприватизованого житла здійснювало КП «Зеленодольське міське житло». Зараз ця організація перейменована на КП «Зеленодольський міськводоканал». [PERSON] мешкав в трьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. а вона мешкала в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. На запитання позивача, для чого йому потрібен такий обмін, [PERSON] повідомив, що його син [PERSON] сидить у в'язниці, тому що скоїв тяжкий кримінальний злочин і раніше чим через 8-10 років не вийде, а йому тяжко оплачувати комунальні послуги і тримати квартиру в належному стані. Позивач погодилась на обмін. [PERSON] звернувся до начальника в'язниці - тюремного закладу виправної колонії, де відбував свій строк за кримінальний злочин його син [PERSON], з проханням надати йому довіреність на згоду учиняти дії від його імені. Начальником виправного закладу УЛ 314/38, засудженому [PERSON] була надана довіреність за № 113/11023 від 23.04.1998 року, яка потім [PERSON] була вручена своєму батькові [PERSON]. В грудні 1998 року позивач разом з [PERSON] звернулись до Зеленодолської міської ради з заявами про дозвіл обміну житла, що знаходились - позивача житло за адресою: [ADDRESS], на житло де мешкав [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 16 грудня 1998 року позивач та [PERSON] отримали дозвіл на обмін житла і їм було вручено рішення виконавчого комітету. 24 грудня 1998 року отримали ордера на обмін квартир №50 від 23.12.1998 року і відповідно до цього обмінного ордеру - обмін житла відбувся. Позивач як наймач житла, у будинках державного (комунального) житлового фонду, має право за письмовою згодою членів сім'ї, що проживають разом, включаючи і тимчасово відсутніх, провести обмін займаного житла. Таке саме право мав громадянин [PERSON]. Позивач разом з членами своєї родини зробила обмін, та переселились за адресою: [ADDRESS], та з 24 грудня 1998 року стали жити за цією адресою. [PERSON] також з родиною переселився за адресою: [ADDRESS], та з 24 грудня 1998 року стали жити за цією адресою. Після того як [PERSON] переселився з родиною на нову адресу, він декілька разів звертався до позивача вже після обміну з проханням допомогти грошима, які необхідні були його сину, який сидів у в'язниці. Позивач йому декілька разів допомагала і 20.01.1999 року [PERSON] дав їй заяву, що була написана на ім'я директора ЖКП, що він претензій при вселенні в нову квартиру за адресою: [ADDRESS] немає. Позивач переоформила на своє ім'я книжки за сплату на газ, теплову енергію, воду та телефон і з 1998 року оплачує ці послуги за користування квартирою де мешкає і яка відповідно до ордера №50 від 23.22.1998 року є її. [PERSON], позивачу повідомив, що він без її згоди та згоди її малолітніх дітей приватизував її квартиру за адресою: [ADDRESS]. та вимагає її звільнити. Як саме посадові особи Комунального підприємство «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» зареєстрували в БТІ незаконне право власності позивачу також нічого не відомо, але ніхто з посадових осіб КП Апостолівське бюро технічної інвентаризації» до неї не приїздив і інвентаризацію квартири за адресою: [ADDRESS]. не проводив. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання рішення Зеленодольської міської ради №120/6 від 16.12.1998 року про дозвіл на обмін квартир та видачу ордерів №50 від 23.12.1998 року на обмін квартир що знаходяться за адресами: [ADDRESS] на [ADDRESS] що були видані Зеленодольською міською радою недійсним, а дії протиправними. Рішенням Апостолівського районного суду від 27 червня 2012 року [PERSON] в задоволенні позову було відмовлено, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в справі № 2а-2658/11 від 30 квітня 2013 року рішення Апостолівскього районного суду залишено змін. Тож з цих підстав позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій просив слухання справи у його відсутності. Представник відповідача КП «Зеленодольського міського водоканалу» до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій просив справу слухати у його відсутність. Просила у задоволені позову відмовити. Представник відповідача КП «Апостолівське БТІ» до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час, місце та день слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що в грудні 1998 року позивач разом з [PERSON] звернулись до Зеленодолської міської ради з заявами про дозвіл обміну житла, що знаходились - позивача житло за адресою: [ADDRESS], на житло де мешкав [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 1998 року позивач та [PERSON] отримали дозвіл на обмін житла, на підставі чого було вручено рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 120/6 від 16 грудня 1998 року. 24 грудня 1998 року позивачем та [PERSON] було отримано ордера на обмін квартир № 50 від 23.12.1998 року і відповідно до цього обмінного ордеру - обмін житла відбувся. Згідно до ордера на житлове приміщення № 50 від 23.12.1998 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] стали мешкати: - [PERSON], -[PERSON], - [PERSON]. Відповідно до ордера на житлове приміщення № 50 від 23.12.1998 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] стали мешкати: - [PERSON], - [PERSON], - [PERSON]. Обмін жилих приміщень у будинках державного та громадського житлового фонду і фонду житлово-будівельних кооперативів проводиться відповідно до статей 79--89 Житлового кодексу та затвердженими Постановою Ради Міністрів УРСР "Правилами обміну жилих приміщень в Українській PCP" від 31 січня 1986 р. за № 31. Ці правила являються не змінними по теперішній час. Право на обмін жилих приміщень передбачено нормами житлового та цивільного права, що виникають між учасниками обміну. Воно є елементом зобов'язуючих правовідносин. Взаємні права і обов'язки виникають з цивільно-правової угоди, спрямованої на взаємне припинення і виникнення житлових правовідносин у наймачів жилих приміщень, які беруть участь в обміні. При обміні громадяни реалізують суб'єктивні правомочності на розпорядження жилими приміщеннями в межах, встановлених статтями 79- 89 Житлового кодексу, а також Конституційного права - вибору нового місця проживання. Здійснення цього суб'єктивного права виникає з моменту отримання ордерів усіма учасниками обміну. Основним змістом правовідносин щодо обміну є взаємні процедурні права і обов'язки між учасниками цивільної правової угоди з однієї сторони і відповідним виконавчим комітетом з другої сторони, з приводу визнання обміну таким що відбувся. Відповідно до ст. 58. Житлового кодексу України від 30.06.1983 року (із змінами та і доповненнями) «Ордер на жиле приміщення», на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане приміщення. Відповідно до ст. 83. Житлового кодексу України від 30.06.1983 року (із змінами та ' доповненнями) «Набрання чинності угодою про обмін жилими приміщеннями»: угода про обмін жилими приміщеннями набирає чинності з моменту одержання ордерів, що видаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів (частина перша статті 58). Рішенням Апостолівського районного суду від 27 червня 2012 року [PERSON] в задоволенні позову про визнання рішення Зеленодольської міської ради №120/6 від 16.12.1998 року про дозвіл на обмін квартир та видачу ордерів № 50 від 23.12.1998 року на обмін квартир що знаходяться за адресами: [ADDRESS] на [ADDRESS] що були видані Зеленодольською міською радою недійсним, а дії протиправними - було відмовлено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в справі № 2а-2658/11 від 30 квітня 2013 року рішення Апостолівскього районного суду залишено змін. Виходячи з вищевикладеного, судами рішення Зеленодольської міської ради про обмін квартир, які знаходяться за адресами: [ADDRESS] на [ADDRESS] визнано законним, а відповідно до цього свідоцтво про реєстрацію реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійснене КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» 25.11.2008 року на [PERSON] за адресою: [ADDRESS], є незаконним що підлягає скасуванню.

Outcome: approved