Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, і в обґрунтування позовних вимог вказав на те, що він працювала у відповідача до 16.03.2018 року і був звільнений з роботи по переводу до ПАТ "Сумське НВО" за п. 6 ст. 36 КЗпП України (наказ № 192к від 15.03.2018 року). У зв'язку з тим, що позивачу при звільненні не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути заборгованність по заробітній платі, середній заробіток за період затримки розрахунку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, надав до суду письмові пояснення та просив розглянути без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно Довідки ПАТ «МАШ-СЕРВІС» від 24.07.2018 р. №112 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становила 5387 грн. 70 коп.. Середньоденна заробітна плата без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 182 грн. 54 коп.. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Судом встановлено, що в день звільнення ПАТ «МАШ-СЕРВІС» не виплатило [PERSON] належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Як зазначено позивачем, на підприємстві встановлено всім працівникам триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа, з яким він погодився. ПАТ «МАШ-СЕРВІС» не виплатило своєчасно [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 5387 грн. 70 коп., а тому середній заробіток за весь час затримки по день розгляду справи становить з 19.03.2018 року по 01.11.2018 року включно за 98 робочих днів складає 17 986 грн.92 коп.. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі розміром 5 387 грн. 70 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.03.2018 року по 01.11.2018 року у сумі 17 886 грн. 92 коп. (183 грн. 54 коп. х 98 = 17 986,92 грн.), з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів, виходячи з триденного робочого тижня відповідно до наказу №75 від 21.03.2014 року. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved