Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] 03 березня 2011 року було укладено кредитний договір №001-16041-030311. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 3303,48 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 12% річних, на строк до 02 березня 2013 року. Відповідач взяв зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів та плати за ведення кредитної справи, але свої зобов'язання за договором не виконав. Станом на 19 травня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 1562 грн. 98 коп., з яких 897 грн. 80 коп. - тіло кредиту, 29 грн. 23 коп. - заборгованість за відсотками, 635 грн. 95 коп. - заборгованість за комісіями. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1562 грн. 98 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду в тексті позовної заяви з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному розмірі з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №001-16041-030311, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 3303,48 грн. на придбання майна (а.с.3-4). Кінцевий термін повернення кредитних коштів за договором сторони визначили 02 березня 2013 року. Відповідач зобов'язався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, виходячи зі ставки 12% річних, та сплатити плату за користування кредитом у розмірі 2,75% в місяць. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем [PERSON] по договору №001-16041-030311 виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав. Станом на 19 травня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає: 897 грн. 80 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 29 грн. 23 коп. - заборгованість за відсотками, 635 грн. 95 коп. - заборгованість за комісіями, а всього - 1562 грн. 98 коп. Вказаний розрахунок суми заборгованості позивачем обрахований вірно, та в повній мірі відповідає обставинам справи. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1562 грн. 98 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 243 грн. 60 коп. на відшкодування понесених позивачем при зверненні з позовом до суду судових витрат.

Outcome: approved