Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Великобуялицької сільської ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Великобуялицької сільської ради. До дня своє смерті [PERSON] проживала одна на території Великобуялицької сільської ради. Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, позивач є рідною донькою померлої. Отже, на даний момент позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом першої черги. Однак, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку позивачу перешкоджає та обставина, що позивачем пропущений встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, який вона пропустила у зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини вона фактично вступила в управління та володіння майном померлої, оскільки в неї був наявний оригінал державного акту на права приватної власності, тому у відповідності до норм ЦК УРСР, які діяли на момент виникнення правовідносин, вона спадщину фактично прийняла. Проте при звернення до нотаріуса позивач дізналася, що при прийнятті заяв про відкриття спадщини нотаріус керується п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Тому відповідно до норм чинного ЦК України позивач встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила, у зв'язку з чим просить її позовну заяву задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом при досліджені матеріалів даної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10.06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Великобуялицької сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про шлюб позивача, позивач є донькою померлої [PERSON]. Відповідно до відповіді нотаріуса, спадкова справа на померлу [PERSON] не заводилися. Згідно довідки виконкому Великобуялицької сільської ради, померла [PERSON] проживала та була зареєстрована [ADDRESS] проживала до дня смерті одна. Отже, інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Однак, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку позивачу перешкоджає та обставина, що позивачем пропущений встановлений ст.1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила через те, що у зв'язку з тим, що спадщина відкрилася до 01.01.2004 року, а позивач відразу після відкриття спадщини вступила в управління та володіння майном, так як оригінал державного акту на право приватної власності на землю знаходився в неї, то у відповідності до ст.549 ЦК УРСР (1963 року) вважається такою, що спадщину прийняла, тому не вважала за необхідне звертатися до нотаріуса у шестимісячний термін. Тому позивач вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних причин. Так, відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так,відповідно дост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.(ч.1 ст.1222 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування " від 30.05.2008 року № 7п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7«Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року передбачено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положенням ст.549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тобто, суд прийшов до висновку, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки вступила в управління майном, що підтверджується наявністю в позивача оригіналу державного акту на право власності на землю. Зміна законодавства в частині процедури прийняття спадщину в даному конкретному випадку звузила права позивача, дана обставина не залежала від волі позивача, отже суд визнає вказану позивачем причину пропуску строку поважною та вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved