Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по заповіту після смерті матері [PERSON], яка померла 05 травня 2016 року. Вимоги обґрунтувала тим, що 05 травня 2016 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина за заповітом від 10.04.2009 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON], яка складається із житлової квартири [ADDRESS]. Після смерті матері в силу життєвих обставин та в силу правової необізнаності не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, при цьому представник позивача надав заяву в якій просить задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити додатковий строк, два місяці, для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. \~ Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ \~ Відповідно до ст.ст.\~1261,1262,\~1263,1264,1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Онуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця є спадкоємцями п'ятої черги за законом. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Уповноважений представник відповідача визнав позов повністю, що є проявом принципу диспозитивності, не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6\~ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. [PERSON] повязана зі спадкодавцем кровним походженням, на її імя складено заповіт, тобто усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких є позивач. З урахуванням положень\~ст.8 Конституції України\~щодо верховенства права та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, враховуючи, що позивач, поховавши матір, вступила в управління і розпорядження її майном, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 04 травня 2016 року в м. Знамянка, Знам'янського району, Кіровоградської області померла мати позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія I-OЛ № 227162 від 05 травня 2016 року, виданого [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 193 (а.с. 7). За життя, а саме 10 квітня 2009 року вона склала заповіт, яким заповіла [PERSON] належну їй частину квартири під № 16 /шістнадцять/ яка знаходиться в місті Знамянка по вулиці Київська в будинку за номером 32 /тридцять два/ Кіровоградської області. Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останньої серія I-OЛ № 307977 від 27 листопада 1973 року. Зміна прізвища позивачки відбулося в наслідок укладання шлюбу з [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про одруження серія I-OЛ № 019308 від 06 червня 2001 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану [PERSON] міського управління юстиції. (а.с. 10). Нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у зв'язку з пропуском встановленого строку для її подання (а.с.11). В разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Outcome: approved