Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 007-000174/11-00938-вкл-к від 18.07.2011 року, мотивуючи тим, що 18.07.2011 року між Банком «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав йому кредитні ресурси в сумі 12 890 гривень в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договорами. Банк повністю виконав перед відповідачем зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання [PERSON] незважаючи на обов`язок сплатити проценти належним чином не виконує. У зв'язку з чим банк просить стягнути з відповідача 46 862 грн. 04 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 18.07.2011 року між АТ «Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 007-000174/11-00938-вкл-к (а.с.6-12), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні ресурси в розмірі 12 890 грн. Умовами п. 4.1. договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 34,9 % річних. Згідно п. 4.3. Договору відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Не зважаючи на взяті на себе за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії зобов'язання, відповідач систематично порушував строки та розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 007-000174/11-00938-вкл-к від 18.07.2011 року. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 29.11.2013 року проведено розрахунок заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 007-000174/11-00938-вкл-к від 18.07.2011 року (а.с.4-6), відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 46 862 грн. 04 коп. яких: 11 368 грн. 11 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 11 652 грн. 10 коп. - строкова заборгованість по відсотках, 9 265 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 14 576 грн. 83 коп. - пеня. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 1050 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved