Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування шкоди у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 06.01.2015 року о 17 год. 35 хв. по пр. Визволителів, в м. Києві сталася ДТП за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням водія - відповідача у справі [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ-6120922 терміном дії з 15.03.2014 року по 14.03.2015 року. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року відповідача у справі визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП відповідач у справі не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], матеріальні збитки, завдані вказаному вище транспортному засобу внаслідок ДТП складають 8063.70 грн. Відповідно до платіжного доручення від 14.08.2015 року позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування на вказану вище суму, а також 725.00 грн. за послуги аварійного комісара. Після виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до винуватця ДТП, тому і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 8 788.70 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив листа в якому просить суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2015 року о 17 год. 35 хв. по пр. Визволителів, в м. Києві сталася ДТП за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням водія - відповідача у справі [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ-6120922 терміном дії з 15.03.2014 року по 14.03.2015 року. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року відповідача у справі визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП відповідач у справі не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], матеріальні збитки, завдані вказаному вище транспортному засобу внаслідок ДТП складають 8063.70 грн. Відповідно до платіжного доручення від 14.08.2015 року позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування на вказану вище суму, а також 725.00 грн. за послуги аварійного комісара. Після виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до винуватця ДТП, тому і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 8 788.70 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов?язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов?язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз»яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи все вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та можливість його задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 600.00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved