Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк, в якому просять визнати за ними право власності, за кожним по ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову зазначили наступне. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 59,8 жилої 42,9 кв.м. Оскільки [PERSON] заповіту про прийняття спадку не залишив, спадкоємцями є його дружина [PERSON], [INFO], та рідний син [PERSON], [INFO], які разом проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем і прийняли спадщину фактично, але не оформили своїх спадкових прав. Факт проживання разом підтверджується довідкою ВЦА м.Торецьк Донецької області №9793 від 17.10.2018р. 07 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Торецької нотаріальної контори з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину після батька - [PERSON], померлого [INFO]. Проте нотаріус Торецької державної нотаріальної контори постановою №1445/02-31 від 07.11.2018 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з наявністю вже заведеної спадкової справи після померлого. Спадкова справа №427, заведена 04.09.2001 року у Дзержинській нотаріальній конторі та вже видано свідоцтво про право на спадщину. Кому видано свідоцтво про право на спадщину, наявність інших спадкоємців та матеріали спадкової справи неможливо розглянути та видати додаткове свідоцтво про право на спадщину, тому, що всі спадкові справи в статусі «завершені», згідно номенклатурі справ, по 2001 рік включно передано конторою на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву, який на даний час юридично знаходиться у м.Покровську Донецької області, проте фактично документи знаходяться на тимчасово окупованій території, через що не має можливості отримати спадкову справу, що необхідно для вчинення нотаріальної дії. Згідно діючого законодавства інших спадкових справ після померлого заводити неможливо, всі дії вчиняються у одній спадковій справі, яка заведена на території України. Дійсно [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] в 2001 році звертались до Дзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], проте свідоцтво про право на спадщину не отримували. На теперішній час відсутня можливість отримання матеріалів зі спадкової справи у зв'язку з місцезнаходженням документів Донецького державного нотаріального архіву на тимчасово окупованій території України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі і м.Донецьк. Оскільки позивачі не мають можливості отримати документ на підтвердження свого права власності на спадщину, вимушені звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, просила винести рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Як передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12,13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Як встановлено з матеріалів справи, позивач [PERSON] є сином, а позивач [PERSON] є дружиною - [PERSON] (а.с.17-18). Так, відповідно до копії договору купівлі продажу від 12.05.1993 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2000 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.16) 07.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п.23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Постановою державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07.11.2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено в отриманні Свідоцтва про право на спадщину після батька - [PERSON], померлого [INFO], на квартиру у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14), у зв'язку з наявністю вже заведеної спадкової справи після померлого. В позовній заяві позивачі зазначили, що в 2001 році звертались до Дзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], проте свідоцтво про право на спадщину не отримували. З огляду на це суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так, статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1223 даного Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки за свого життя [PERSON] заповіт не склав, то в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Як роз'яснено у п.3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до норм ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved