Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно судового наказу від 01.06.2012р., виданого Голопристанським районним судом Херсонської області з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з покращенням матеріального стану відповідача, а також враховуючи зміни в національному законодавстві України стосовно мінімального розміру аліментів та недостатність сплачуваних [PERSON] коштів на забезпечення потреб дитини, позивач просить збільшити розмір аліментів, та в подальшому стягувати їх у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, що відповідає чинним положенням ст. 182 Сімейного кодексу України. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їхньому задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їхнього задоволення, оскільки дійсно на теперішній час має офіційне місце працевлаштування, а його доходи дозволяють сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони являються батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи також вбачається, що Голопристанським районним судом Херсонської області 01.06.2012 року було видано судовий наказ, яким з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2012р. та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, повне визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягувана з [PERSON] на теперішній час сума аліментів є недостатньою і не може задовольняти потреби дитини, а тому приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved