Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому зазначає, що він є власником нерухомого майна, що розташоване за адресою Запорізька область, м. Оріхів, провулок Піонерський, б. 17. На підставі Договору довічного утримання від 05.11.2014 року позивач свій будинок у власність відповідачу [PERSON] із забороною його відчуження до смерті позивача, про що були внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номери 7579824 та 7580298 відповідно). В подальшому, Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2016 року, яке набрало законної сили 01.10.2016 року, вказаний договір довічного утримання був розірваний за ініціативою позивача, однак питання внесенні відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно цим рішенням суду вирішено не було. Внаслідок цього позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку повністю відновити свої права на спірне майно, оскільки орган державної реєстрації за відсутності відповідного судового рішення відмовляється вносити будь-які зміни до реєстру. З огляду на це, позивач просив визнати за собою право власності на житловий будинок, розташований за адресою Запорізька область, м. Оріхів, провулок Піонерський, 17, до складу якого входять житловий будинок літ. «А», тамбур літ. «а», сарай літ. «Б, В», убиральня літ. «Г», літній душ літ. «Д», літня кухня літ. «Е», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, водопровід № 3; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 7579824 про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований за адресою Запорізька область, м. Оріхів, провулок Піонерський, 17, з відповідними будівлями і спорудами; касувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 7580298 про обтяження, що накладене на підставі Договору довічного утримання від 05.11.2014 року, реєстровий номер 755, у виді заборони на нерухоме майно, розташоване за адресою Запорізька область, м. Оріхів, провулок Піонерський, 17, з відповідними будівлями і спорудами. В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат [PERSON], позов підтримали, пославшись на факти та норми права, викладені в позовні заяві. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не подала. Відповідач [PERSON] з питань державної реєстрації Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області явку представника також не забезпечив. З огляду на це, за згодою позивача, ухвалою від 04.01.2017 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, що розташоване за адресою Запорізька область, м. Оріхів, провулок Піонерський, б. 17, що підтверджується дублікатом Договору купівлі-продажу від 24.07.1975 року, за яким позивач придбав цей будинок у [PERSON] у власність. Згідно технічного паспорту, до складу вказаного майна входять житловий будинок літ. «А», тамбур літ. «а», сарай літ. «Б, В», убиральня літ. «Г», літній душ літ. «Д», літня кухня літ. «Е», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, водопровід № 3. 05.11.2014 року позивач та відповідач [PERSON] уклали Договір довічного утримання, за умовами якого позивач передав свій будинок у власність в обмін на зобовязання відповідача забезпечувати позивача утриманням та доглядом на умовах цього Договору (п. 1.1). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] На підставі вказаного Договору нотаріус, який його посвідчив, 05.11.2014 року включив до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 7579824 про реєстрацію права власності на спірне майно за [PERSON], а також запис № 7580298 про обтяження спірного майна забороною відчуження. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2016 року, яке набрало законної сили 01.10.2016 року, вказаний договір довічного утримання був розірваний за ініціативою позивача з підстав неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Таким чином, позивач набув, а відповідач [PERSON] навпаки втратила, право власності на спірне майно з моменту набрання законної сили Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Як випливає із змісту нормативно-правових актів, прийнятих в продовження цього Закону, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації речового права можливе лише на підставі відповідного рішення суду (п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141). За таких обставин, оскільки питання приведення відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно з наслідками розірвання Договору довічного утримання від 05.11.2014 року у Рішенні Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2016 року не було вирішено, права позивача підлягають захисту шляхом ухвалення окремого судового рішення. Відповідно до ст.317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.317, 319, 321, ч. 1 ст. 756, ст. 392 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved