Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 26.11.2005 року по 25.05.2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розлучення проживає разом з нею. Вона займається вихованням доньки, доглядає та готує її до школи, забезпечує усім необхідним для її розвитку. Батько дитини родинних відносин не підтримує, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Вважає, що вказані обставини суперечать інтересам дитини, яка потребує любові близьких, має право на забезпеченість та постійну турботу. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], оскільки батько вихованням та утриманням не займається, не піклується про стан її здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Прокурор висловив свою думу про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої [PERSON] Суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за необхідним винести заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений відповідач не з»явився в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, а позивачка не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, представника третьої особи,прокурора, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року по 25.05.2011 року ( а. с. 6-8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 5). Як встановлено в судовому засіданні відповідач з травня 2011 року вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, з приводу аліментних зобов»язань у нього перед позивачкою виникла заборгованість у розмірі 43307,10 грн. ( а.с.11).Його байдуже ставлення до своєї дитини виявилося і в тому, що , навіть знаючи про вирішення даної справи судом, він не знайшов за необхідне з»явитися до зали судового засідання. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Красноармійськомї міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] виявилось доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Згідно акту матеріально-побутового обстеження житлових умов [PERSON] в квартирі за місцем проживання позивачки , що розташований за адресою: [ADDRESS] створені всі необхідні житлово-побутові умови для проживання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 157 СК визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved