Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 9 грудня 2009 року він перебував з [PERSON] (далі - Відповідач) у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Бучанської міської Ради Київської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів за 2009 рік зроблений актовий запис № 168. Від шлюбу у Позивача і Відповідача народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації Актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області 23. 03. 2011 року, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації Актів цивільного стану Шевченківського районного у місті Києві управління юстиції 02 листопада 2012 року. 15 червня 2014 року Позивач з дітьми перемістився з району проведення антитерористичної операції в місто Буча, Київської області, що підтверджується довідкою № 3216001480, виданою 17. 06. 2015 р. Управлінням праці, соціального захисту та захисту населення від Чорнобильської катастрофи Бучанської міської Ради. Фактично шлюбні стосунки між Позивачем та Відповідачкою по справі було припинено з липня 2015 року. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2016 року у цивільній справі № 367/6969/15-ц, шлюб між нами розірвано. За період з липня 2015 року і по теперішній час Відповідачка не спілкується з дітьми та не приймає участь у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги. Всі питання щодо виховання, вирішуються Позивачем самостійно, без участі та підтримки зі сторони матері дітей - Відповідачки по справі. З липня 2015 року діти проживають із Позивачем і повністю знаходяться на його утриманні, їм забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між Позивачем та дітьми склались усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей. Відповідачка по справі не проживає із Позивачем мною та дітьми з липня 2015 року, що підтверджується відповідними актами, складеними за участю депутатів Бучанської міської ради. Діти знаходяться на обліку в дитячому відділенні Бучанської міської поліклініці, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Б. Хмельницького, 2. Дітям вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди. Нагляд за станом дітей з моменту їх народження Позивач здійснює особисто. На засіданні органу опіки та піклування Бучанської міської Ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей. У Висновку № 1297 від 18. 03. 2016 року зазначеного державного органу встановлено, що мати дітей не піклується про фізичний розвиток та духовний стан, не спілкується з дітьми та не допомагає їм матеріально. Враховуючи інтереси малолітніх дітей комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей. Не зважаючи на те, що Позивач в даний час працює, йому важко одному утримувати двох дітей. Відповідачка по справі не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не приймає участі у забезпеченні їх харчуванням, одягом, іншими необхідними речами. У зв`язку з вищевикладеним просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачки по справі [PERSON] , аліменти на користь Позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку чи інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідачки но справі [PERSON] , аліменти на користь Позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку чи інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.. Витрати по оплаті судового збору покласти на Відповідачку. В судове засідання позивач не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується довідками про доставку SMS-повідомлення про виклик до суду, подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, вважає подану заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, встановлено, що з 9 грудня 2009 року Позивач перебував з [PERSON] (далі - Відповідач) у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Бучанської міської Ради Київської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів за 2009 рік зроблений актовий запис № 168. Від шлюбу у Позивача і Відповідача народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації Актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області 23. 03. 2011 року, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації Актів цивільного стану Шевченківського районного у місті Києві управління юстиції 02 листопада 2012 року. 15 червня 2014 року Позивач з дітьми перемістився з району проведення антитерористичної операції в місто Буча, Київської області, що підтверджується довідкою № 3216001480, виданою 17. 06. 2015 р. Управлінням праці, соціального захисту та захисту населення від Чорнобильської катастрофи Бучанської міської Ради. Фактично шлюбні стосунки між Позивачем та Відповідачкою по справі було припинено з липня 2015 року. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2016 року у цивільній справі № 367/6969/15-ц, шлюб між нами розірвано. За період з липня 2015 року і по теперішній час Відповідачка не спілкується з дітьми та не приймає участь у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги. Всі питання щодо виховання, вирішуються Позивачем самостійно, без участі та підтримки зі сторони матері дітей - Відповідачки по справі. З липня 2015 року діти проживають із Позивачем і повністю знаходяться на моєму утриманні, їм забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між Позивачем та дітьми склались усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей. Відповідачка по справі не проживає із Позивачем мною та дітьми з липня 2015 року, що підтверджується відповідними актами, складеними за участю депутатів Бучанської міської ради. Діти знаходяться на обліку в дитячому відділенні Бучанської міської поліклініці, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Б. Хмельницького, 2. Дітям вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди. Нагляд за станом дітей з моменту їх народження Позивач здійснює особисто. На засіданні органу опіки та піклування Бучанської міської Ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей. У Висновку № 1297 від 18. 03. 2016 року зазначеного державного органу встановлено, що мати дітей не піклується про фізичний розвиток та духовний стан, не спілкується з дітьми та не допомагає їм матеріально. Враховуючи інтереси малолітніх дітей комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей. Не зважаючи на те, що Позивач в даний час працює, йому важко одному утримувати двох дітей. Відповідачка по справі не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не приймає участі у забезпеченні їх харчуванням, одягом, іншими необхідними речами. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Оскільки було беззаперечно встановлено, що Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, своїми діями довела, що насправді не зацікавлена долею дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд позбавляє Відповідачки батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Крім того, враховуючи, що Відповідачка, як матір, [PERSON] та [PERSON] кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з Відповідачки на користь Позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку чи інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з Відповідачки на користь Позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку чи інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved