Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про встановлення того факту, що він проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що після смерті його сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на спадкоме майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців не має. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з не наданням доказів прийняття спадщини. На думку позивача він прийняв спадщину, оскільки, на момент смерті [PERSON] остання проживала разом із ним (позивачем) за місцем його реєстрації (в зв`язку з погіршенням стану здоров`я потребувала стороньої допомоги), при цьому була зареєстрована за іншою адресою. Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Ухвалою від 25.07.2018 року було відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 09.10.2018 року було замінено неналежного відповідача Баштанську міську раду Баштанського району Миколаївської області на належного - [PERSON] (спадкоємця за законом). Ухвалою від 14.03.2019 року закрито підготовче повадження та справу призначено до судового розгляду на 10.04.2019 року о 10.30 год. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). До суду не надходило відзиву на позов. Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію заповіту, посвідченого 10.11.2017 року державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори; Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.11.2017 року; копію акту про встановлення факту проживання; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO]), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом є відповідач по справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа. Постановою приватного нотаріуса Баштанського районого нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з не наданням доказів прийняття спадщини. З наявного в матеріалах справи акту про встановлення факту проживання вбачається, що [PERSON] будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з квітня 2017 року по день смерті [INFO]. Встановлені судом обставини підтверджують, що позивач постійно проживав разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті останньої. Відповідно до чч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповіднодо вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30 травня 2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначене є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved