Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, між позивачем та відповідачем 21.04.2011 року укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0202015081, який додатковою угодою №1 від 30.04.2013 року викладено у новій редакції та із новою назвою «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії», відповідно до якого відповідач [PERSON], отримала кредит з лімітом не більше 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та на умовах визначених кредитним договором, строком до 30.04.2016 року. Відповідач не виконала умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 18.05.2016 року в загальній сумі 6898,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 21.04.2011 року укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0202015081, який додатковою угодою №1 від 30.04.2013 року викладено у новій редакції та із новою назвою «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії»,відповідно до якого відповідач [PERSON], отримала кредит з лімітом не більше 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та на умовах визначених кредитним договором, строком до 30.04.2016 року. Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON], тривалий час свої зобов'язання за договором не виконувала та станом на 18.05.2016 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 6898,20 грн., яка складається з наступного: з заборгованості за кредитом в сумі 2995,73 грн., заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом в сумі 2418,91 грн., заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 94,29 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 163,70 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів в сумі 1225,57 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. 08.09.2015 року, 15.10.2015 року банком направлено відповідачу рекомендовані листи з повідомленням про наявність несплаченої заборгованості за кредитною лінією та/або процентами з вимогами здійснити повне погашення заборгованості, однак відповідачем зазначені листи проігноровано, конверти повернуті відправнику з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Зазначене свідчить про систематичне ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов'язань. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved