Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Оскільки зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в належному йому приміщенні. Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. КПТМ «Криворіжтепломережа», виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим, виникла заборгованість в сумі 3888,96 грн. Дзержинським районним судом за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» було видано судовий наказ від 05.05.2014 року, який скасовано ухвалою суду від 19.05.2014 року, тому позивач звертається до суду в порядку позовного провадження та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.04.2012 р. по 01.04.2014 р. в сумі 3888,96 грн. на свою користь разом із сплаченим судовий збором у розмірі 243, 60 грн. 14.08.2014 року позивачем було змінено позовні вимоги, а саме: зменшена сума стягнення до 854, 63 грн. та перераховано період з 01.11.2011 р. по 29.02.2012 р. В судовому засіданні представник позивача не зявився, подав заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, в матеріалах справи наявні заперечення проти задоволення позову, які посилаючись на те, що квартира відповідачки [PERSON] фактично від теплової енергії відключена, оскільки встановлено автономне опалення з 28.10.2010 року, що підтверджується Актом приймання в експлуатацію газифікованого об'єкта. Оскільки учасники судового розгляду до суду не з'явились, суд розглядає справу в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім'я - [PERSON], який був власником квартири та виписаний 15.11.2011 року (а.с. 3). 05.05.2014 року за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за теплову енергію. Однак, ухвалою суду від 19.05.2014 року судовий наказ було скасовано (а. с. 6) у зв'язку з чим, позивачем було подано позов до суду. КПТМ «Криворіжтепломережа» вважає, що виконуючи свої обов'язки, поставляло теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим відповідно до уточненого розрахунку виникла заборгованість за період з 01.11.2011 р. по 29.02.2012 р. в сумі 854, 63 грн., що підтверджується актом звірки (а.с. 26). У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875- IV та ст. 67 Житлового Кодексу України оплата за користування тепловою енергією та гарячим водопостачанням стягується в установленому порядку за затвердженими тарифами. Згідно п. п. 3,5 ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 68 Житлового Кодексу України споживач щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним, вносить повну оплату за комунальні послуги, в даному випадку за теплову енергію. Згідно ч. 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, передбачено обов'язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Представник відповідача заперечував проти оплати цієї заборгованості, посилаючись на ті обставини, що договору на надання послуг з теплопостачання відповідачка [PERSON] не укладала із позивачем і фактично теплової енергії не отримувала, оскільки в її квартирі встановлено автономне опалення і вона не користуються послугами КПТМ „Криворіжтепломережа", в обґрунтування своїх заперечень надав суду письмові докази: акт приймання в експлуатацію газифікованого об'єкта [ADDRESS] від 28.10.2010 року (а.с. 50) та акт приймання газового лічильника від 10.12.2010 р (а.с. 49) актом № 2 від 01.03.2012р. про відсутність централізованого опалення в квартирі [ADDRESS]. Між тим, на думку суду, вищеназвані документи не можуть вважатися належними та допустими доказами, оскільки ними не підтверджується правомірність встановлення автономного опалення та відключення квартири відповідачки [PERSON] від централізованої системи теплопостачання. Так, згідно із п.2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, положення якого діяли до 06.11.2007 року, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника квартири або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта, на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Таким чином, відключення споживача від мережі централізованого опалення здійснювалось лише при наявності рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. У подальшому, 06.11.2007 року Міністерством з питань житлово- комунального господарства України було винесено Наказ № 169 " Про затвердження змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4, яким встановлена можливість відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Рішення про відключення будинку від системи центрального опалення з влаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтверджено всіма власниками приміщень у житловому будинку. Отже, внесені зміни до нормативного акту унеможливлюють відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від мереж централізованого опалення. Із наданих суду представником відповідача документів не убачається, що [PERSON] в установленому законом порядку здійснено відключення від мережі центрального теплопостачання, тобто на підставі ст.60 ЦПК України не доведені обставини того, що вона дійсно не користується системою централізованого опалення. Крім того, враховуючи вищевказані норми законодавства, наданий суду представником відповідача акт № 2 про відсутність централізованого опалення на об'єкті [ADDRESS], датовано 01.03.2012 р., тоді як до відповідача [PERSON] висуваються уточнені вимоги щодо нездійснення оплати за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2011 р. по 29.02.2012 р. Доказів того, що відповідач не отримувала послуги з теплопостачання у 2011, 2012 роках суду не були надані. Таким чином, суд вважає, що відповідач на підставі ст.60 ЦПК України не довела свої заперечення і згідно із ст.ст. 67,68,162 Житлового Кодексу України, ст.ст.20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язана сплатити заборгованість за послуги теплопостачання. Суд погоджується із розрахунком суми заборгованості 854, 63 грн., зробленої позивачем, яка підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved