Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на ті обставини, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження, який проживає разом з відповідачем. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.06.2013 року він сплачує на утримання сина аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 23.05.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає що на даний час змінився його матеріальний стан, він має на утриманні батьків пенсійного віку [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з ним та потребують матеріальної допомоги, а тому просить змінити розмір аліментів та стягувати у розмірі 1000,00 грн але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, зазначив, що в разі покращення його матеріального стану, він збільшить розмір аліментів на утримання сина. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін . Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив відповідно до якого відповідач зазначила, що з позовними вимогами [PERSON] не згодна та просила відмовити у задоволені, оскільки вказані позивачем у його позовній заяві обставини про утримання батьків пенсійного віку не відповідають дійсності. Оскільки як їй відомо, його батьки окрім пенсії працюють та отримують заробітну плату, сам позивач є працездатним та як їй відомо в вересні 2019 року звільнився з останнього місця роботи та працює періодично за кордоном. Крім того, на підтвердження зазначених у позові обставин позивачем до суду не надано жодного належного доказу як і не надано доказів того , що у нього змінився матеріальний стан. У своєму відзиві відповідач просив здійснити розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.02.2020 року заява відповідача про подальший розгляд справи у порядку загального позовного провадження залишена без задоволення. Оскільки дана справа по суті є малозначною, обґрунтованих заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не надав суду, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому законних підстав для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд не вбачає відповідно до положень\~ст.277 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм. правовідносини. Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане 16.12.2010 року Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №881. Відповідно до рішення Дніпровського районного м. Херсона від 10.06.2013 року з [PERSON] , [INFO] стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно з моменту звернення 23.05.2013 року та до повноліття дитини. З позовної заяви вбачається, що позивач просить зменшити розмір аліментів та змінити спосіб стягнення а саме просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначаючи при цьому, що у нього змінився матеріальний стан, а саме, що він має на утриманні батьків пенсійного віку, які отримують мінімальну пенсію, підтверджуючи довідками №682, №683 від 01.03.2019 року, проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Згідно вимог ст. ст.\~\~141,\~180 СК України\~батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 18 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесені зміни, зокрема до ст. ст. 181-183 СК України Згідно положень ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1ст.192\~СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так, ч.3\~ст.181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182СКУкраїни (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,\~ст.192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Суд звертає увагу, що позивач [PERSON] , звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку доходів на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн, фактично просить змінити спосіб і розмір аліментів визначених рішенням суду. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує те, що визначення способу стягнення аліментів є виключним правом стягувача. У разі наявності встановлених законом обставин для зміні розміру аліментів встановлених рішенням суду, боржник має право звернутися до суду із вказаною заявою для зменшення розміру стягуваних аліментів, однак без зміни способу їх виконання. Відповідно до\~статті 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України. На підставі вище вказаних обставин, враховуючи, що стягувач [PERSON] , заперечила, щодо зміни способу стягнення та розміру аліментів, суд прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON] , не підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Та згідно\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного, ст. ст.182,183,192 СК України,

Outcome: approved