Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю), на яку свідоцтво про право на спадщину отримав позивач, так як спадщину прийняв фактично, та 1/2 частини квартири [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину щодо квартири нотаріусом відмовлено, так як відсутня домовленість між власниками щодо розміру часток. Син померлої, третя особа у справі, не претендує на спадщину, що підтверджується його заявою. Позивач в судове засідання не з'явився, але від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надано письмову заяву, в якій позов визнав, проти задоволення не заперечує, просив справу розглянути без участі представника. Третя особа [PERSON] також до суду не з'явився, але від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини щодо спадкування у даному випадку регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 529 ч.1 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, спадщину прийняв згідно вимог ст.549 ЦК України 1963 року фактично. За інформацією Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 10.04.2017 №3248, копії свідоцтва про право власності на житло від 25.09.1998, квартира [ADDRESS], належить [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно із Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України 2003 року, яким регулюються відносини на час виділу часток у спільній сумісній власності, уразі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Співвласник [PERSON] не надав доказів на підтвердження існування домовленості тощо щодо нерівності часток. Отже, частки спадкодавиці у праві спільної сумісної власності на квартиру та [PERSON] є рівними та складають по 1/2. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

Outcome: approved