overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з 23.04.2014 р., збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання дітей. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги, стверджуючи, що збереження шлюбу неможливе, спору в них про майно та місце проживання дитини немає. Суд, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, 27 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 27.11.2007р., актовий запис №182), після одруження дружині присвоєне прізвище "[PERSON]". Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області 07.12.2004року, а/запис №193), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 09.09.2011року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/запис №15), які проживають з відповідачкою, про наявність спору між сторонами про місце проживання дітей та майно суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, а також думку сторін, що наполягали на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги вищевикладене, а також дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає, відповідач не заперечує проти задоволення позову, суду невідомо про наявність спору між ними про майно та місце проживання дітей і їх утримання, тому задоволення даного позову не суперечить вимогам ст.104,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.09.2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1768. В позові [PERSON] вказав, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, з квітня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Спору про поділ майна у сторін не має. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві, вказав, що все майно залишпає доружині і дитині. Дочка [PERSON] після розірвання шлюбу будк проживанти з матір"ю. Він буде надавати допомогу в утриманні дитини в добровільному порядку , приймати участь у вихованні дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, вказала, що подальше збереження сім"ї не доречне, просила розірвати шлюб. Відповідач вказала, що між сторонами немає спору про розподіл майна, місце проживання дочки, не виявила бажання змінити прізвище. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11.09.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1768 (а.с. 5). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.06.2013 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1051. В позові [PERSON] вказав, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, через різні погляди на уклад подружнього життя, у кожного з них різні точки зору на обовязки подружжя в веденні домашнього господарства, проведенні вільного часу, відношенні до сімейних обовязків. У звязку з відсутністю нормального спілкування, поваги один до одного, примирення та збереження сімї неможливе та суперечить інтересам позивача. Тому позивач звернувся до суду та просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Позивач вважав неможливим збереження сім"ї, оскільки в зв"язку з провокаціями відповідача його було притягнуто д адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУ проАП. Судові вирати позивач просив залишити за ним. Відповідач до судового засідання не зявилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково, не заперечила щодо розірвання шлюбу, проте заперечила щодо стягнення судових витрат, бажання змінити прізвище не висловила.. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14.06.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1051 (а.с. 7). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2016 року позивач приятгувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП ( копія постанови на а.с. 9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач висловив бажання судові витрати залишити за ним, питання про розподіл судових витрат судом не вирішувався. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 09 вересня 2001 року він уклав з відповідачкою шлюб, зареєстрований виконкомом Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис №3. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не складається, сторони мають різні погляди на життя. Спір про поділ майна відсутній. Подальше перебування у шлюбі суперечить спільним інтересам сторін, в зв"язку з чим позивач звернувся до суду, підтримав позовні вимоги, просив задоволити, розглянувши справу без його участі. Відповідачка позов визнала. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 09 вересня 2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис №3. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення батьків вирішили проживати з батьком. Подружнє життя не складається, сторони мають різні погляди на життя. Спір про поділ майна відсутній. Подальше перебування у шлюбі суперечить спільним інтересам сторін, в зв"язку з чим позивач звернувся до суду, підтримав позовні вимоги, просив задоволити. Відповідачка позов визнала. Судом не встановлено підстав для примирення сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року. Від проживання з дружиною у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якого відповідач записана матір"ю. До червня 2015 року разом виховували та матеріально утримували сина, але з вказаного часу відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.Відповідач працює у Васильківському РЕС. Син проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку , починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. До розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Відповідач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність.З позовними вимогами вона згодна. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі,який розірвано рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року(а.с.6). Мають сина [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якого відповідач записана матір"ю. (а.с.7). Згідно акту депутата Васильківської селищної ради [PERSON]. від 18 серпня 2015 року, вбачається що син [PERSON] дійсно проживає зі своїм батьком [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто [INFO] і до повноліття дитини. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2008 року. Від шлюб мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, проживають окремо і не має наміру на подальше сумісне життя, вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки відповідач не цінує її як жінку, допустив шлюбну невірність, не цікавиться інтересами сім"ї. Примирення неможливе, а тому просить розірвати шлюб. В заяві на ім'я суду позивачка підтримала позов, просила задовольнити позов. Просила розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився. Про день місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09.10.2008 року виконавчим комітетом Письменської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №4. Мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. На даний час проживають окремо, жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Понесені позивачем судові витрати пов"язані з оплатою судового збоору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року. Від шлюб мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, проживають окремо з 2014року, відповідач покинув її, і вона не має наміру на подальше сумісне життя, вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, не утримує сім"ю матеріально, практично не займається вихованням дитини. Примирення неможливе, а тому просить розірвати шлюб. В заяві на ім'я суду позивачка підтримала позов, просила задовольнити позов. Просила розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився. Про день місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №63. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час проживають окремо, жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Понесені позивачем судові витрати пов"язані з оплатою судового збоору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність між ними порозуміння, поваги та любові. Просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися. В заяві на імя суду позивач підтримав свої позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з"явилася з невідомих суду причин, повідомлена належним чином про що свідчить поштове повідомлення на її ім"я. (а.с.19,21,27,30). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05 серпня 2008 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №158. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Жодна із сторін не прагне до збереження сімї та шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.05.1993 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], 25.04.2001року народження. Одруження виявилось невдалим,оскільки мають різні погляди на сімейні стосунки, відповідач неповажає її як жінку, не цікавиься інтересами сім"ї та дитини. Проживають окремо і не має наміру на подальше сумісне життя, вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення неможливе, а тому просить розірвати шлюб. В заяві на ім'я суду позивачка підтримала позов, проситьрозглядати справу у її відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав, справу розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 01.05.1993 року відділом РАЦС Васильківського РУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №35. Мають неповнолітнього сина [PERSON], 25.04.2001року народження. На даний час проживають окремо, жожна із сторін не бажає збереження сім"ї. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягаються стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначив, що в шлюбі з відповідачем з 12 вересня 2006 р.. В зв'язку з постійними сімейними сварками позивач на початку травня 2014 року пішов з сім'ї, з того часу сторони проживають окремо. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов і просив розірвати шлюб. Відповідач позов не визнала, просила надати строк для примирення терміном на один місяць. Після спливу даного строку позов визнала і також просила розірвати її шлюб з позивачем. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони одружились 12 вересня 2006 року, дошлюбне прізвище відповідача "[PERSON]" (а.с.3). Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, відповідно до ст.111 СК України, намагався вжити заходів щодо примирення подружжя, однак місячний строк для примирення, наданий судом, не покращав відносин в сім'ї. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, відповідач не заперечувала. Згідно до вимог ст.112 СК України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати за ним право власності на приміщення телятника загальною площею 72,2 кв.м, який виділено йому в якості майнового паю, і який знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги. Просив сплачений ним судовий збір залишити за ним, не стягуючи його з сільської ради. Представник відповідача позов визнав повністю і безумовно та не заперечував щодо визнання за позивачем права власності на вищезгаданий телятник. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.392 цього ж Кодексу власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved