Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, позовні вимоги мотивує наступним. 02.08.2008 року між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] був зареєстрований шлюб, який виявився невдалим та був розірваний рішенням Долинського районного суду від 30.01.2020 року. У шлюбі у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 173 від 05.10.2011 року та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . На даний час син проживає з позивачем та її батьками, у власному будинку позивача, за місцем фактичної реєстрації, що підтверджується довідкою з місця реєстрації та актом обстеження житлово-побутових умов проживання. Дитина забезпечена окремою кімнатою для проживання та створено комфортні умови для проживання навчання та розвитку, в позаурочний час завжди перебуває під наглядом бабусі та дідуся та забезпечена постійним доглядом та піклуванням. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин (з січня 2019 року), під час процесу розлучення та по теперішній час батько дитини [PERSON] бачив сина декілька раз, виключно під час самовільного проникнення на територію домоволодіння позивача та вчинення гучних скандалів у присутності дитини, які в більшості випадків закінчувались викликом поліції, з неодноразовими погрозами в бік дитини вивезти його в лісосмугу для того щоб він «навчився виживати і подорослішав». Крім того відповідач неодноразово переслідував сина під час його повернення зі школи з такими ж погрозами та залякуваннями, на що позивач була змушена протягом навчання сина в II семестрі 1-го класу та до введення карантинних обмежень, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID - 19, у 2-му класі, по черзі з її батьком (дідусем) постійно супроводжувати дитину в школу та додому. Відповідна поведінка батька по відношенню до дитини провокувала у сина прояви ніктурії після чергових епізодів переслідування та острах покидати межі домоволодіння. На прохання позивача припинити такі дії відповідач реагував категоричною відмовою та агресією в її сторону та сторону її батьків та стверджував, що як батько має право чинити з своєю дитиною що хоче. Крім того після переїзду позивча разом з сином до м.Долинська на початку 2019 року (через систематичне небажання відповідачем задовольняти потреби сім`ї в забезпеченні необхідних побутових та матеріальних умов та частому перешкоджанню потрапляти дитині на навчання до школи), протягом декількох місяців перешкоджав реєстрації сина за фактичним місцем проживання у власному будинку позивача за адресою нашого спільного з дитиною місця проживання, що засвідчується довідкою з місця навчання сина та довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Крім того ще за час останніх 2-х років спільного проживання з відповідачем, останній постійно чинив психологічний тиск на позивача та на дитину, вчиняв постійні сварки в присутності дитини, на прохання не вчиняти такі дії стверджував, що як голова сім`ї та батько має повне на це право. Тривалий час під різними приводами чинив супротив щодо навчання сина в школі. Крім того неодноразово позивач вилучала з телефона сина, на якому були встановлені освітні додатки, контент порнографічного змісту, який туди розміщував відповідач, на що він заявляв, що як фактичний власник гаджету має на це право, а на зауваження та прохання так не робити не реагував. Відповідні дії відповідача мали негативний вплив на психологічний стан дитини, що засвідчує висновок психолого-педагогічного вивчення емоційного стану неповнолітнього проведений практичним психологом КЗ «Долинська ЗШ І-ІІІ ступенів №4 Долинської районної ради». За період з січня 2019 року по теперішній час відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, а за період останніх двох років спільного проживання вкрай обмежував можливості позивача щодо утримання дитини (обмежував покупки нових речей, іграшок, та навіть продуктів харчування, змушував перешивати старі речі та купувати вживані речі, а на спротив до цього реагував агресивно). Відповідно до судового наказу, виданого Долинським районним судом Кіровоградської області 11.06.2019 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але неменше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви, а саме з 30.05.2019 року жодного разу не сплатив аліменти, що підтверджується довідкою Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1503 від 20.11.2020року. Відповідно до цього 21.07.2020 року позивачем була подана заява до Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області про несплату аліментів та відповідно зареєстрована за № 2929 про кримінальне правопорушення. Фактично з початку 2019 року я самостійно забезпечую всі матеріальні потреби щодо дитини. Відповідач [PERSON] не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина [PERSON] , жодним чином не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не тільки не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.І ст.12 Закону України «Про охорину дитинства», а й перешкоджав цьому. Син не отримував від батька жодного подарунка на день народження. Все це змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні сторона позивача позов підтримала, просила суд заявлені вимоги задовольнити. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась, на адресу місця реєстрації та на адресу фактичного проживання були направлені рекомендовані лист. Відповідачем до суду відзив не подавався. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до наданих висновків органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. З огляду на вказане та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення що не суперечить вимогам статті 280 ЦПК України. Заслухавши позивача по справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази суд приходить до висновку з наступного. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2011р. [PERSON] , [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії заочного рішення Долинського районного суду від 30 січня 2020 року вбачається розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Із копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 5863 від 17.04.2019 року гр.. [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована й позивач [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданої КП «Долинський міськомунгосп» від 11.12.2020 року (а.с.9, 11). Копією довідки виданою Долинським РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (с.Дніпро) від 20.11.2020р. № 15033 підтверджується наявна заборгованість по сплаті аліментів на дитину [PERSON] за [PERSON] та станом на 01.11.2020 року становить 85000,00 гривень (а.с. 12). З характеристики виданої КЗ «Долинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступені №4 Долинської районної ради» гр.. [PERSON] зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. У його вихованні та навчанні бере участь мати та дідусь. Протягом останнього року батько не з`являвся до школи, не цікавився у класного керівника про навчання сина. Батьківські збори не відвідував (а.с.16). Із висновку практичного психолога КЗ «Долинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступені №4 Долинської районної ради» за результатами психолого-педагогічного вивчення та спілкування з [PERSON] , емоційний стан хлопчика можна описати як задовільний та слід зауважити на присутність доволі значного психотравмуючого фактору стосовно спогадів про рідного батька та безпосередньо зустрічей з ним. Потребує консультації практичного психолога (а.с.17). Із копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] підтверджуються належні умови проживання для дитини, забезпечений окремою кімнатою (а.с. 14). Із висновку органу опіки та піклування Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 07.07.2021 року № 01-08/210/1, останні вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.І ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повно, грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосуванню вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови в поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У судовому засіданні, встановлено ухилення [PERSON] від належного виконання батьківських обов`язків, передбачених нормами чинного законодавства. Таким чином, з урахуванням доказів наявних в матеріалах справи та пояснень учасників справи, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved