Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02.10.2014 року з вини [PERSON], який керував автомобілем марки "УРАЛ 4320" державний номер [NUMBER], сталося ДТП, в результаті чого автомобіль марки Renault Logan державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, автомобіль Renault Logan державний номер [NUMBER] був застрахований за договором КАСКО в ПрАТ «СК «АХА Страхування». На виконання умов договору КАСКО, ПрАТ «АХА Страхування» було виплачено 52 145 грн. 30 коп. страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля Renault Logan державний номер [NUMBER]. Оскільки правова відповідальність водія автомобіля УРАЛ 4320, державний номер [NUMBER], була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з вимогою про виплату страхового відшкодування, на що позивачем було здійснено розрахунок та виплачено 49 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування, чим належно виконало свої зобов'язання за полісом № АІ/0590688. В позові зазначено, що відповідач всупереч вимог Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив належним чином у встановлений законом строк ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач має право звернутися до суду про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» 49 000 (сорок дев'ять тисяч) гривень 00 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 30.05.2014 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір добровільного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджено копією полісу № АІ/0590688. Згідно полісу № АІ/0590688 забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб УРАЛ 4320, державний номер [NUMBER]. Як вбачається з копії постанови Фастівського суду Київської області від 28.10.2014 року у справі № 381/5068/14-п, 02.10.2014 року сталася ДТП за участю автомобіля УРАЛ 4320, державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача - [PERSON] та автомобіля Renault Logan, державний номер [NUMBER], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно договору від 17.04.2014 року добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», автомобіль Renault Logan, державний номер [NUMBER], був застрахований за договором КАСКО в ПрАТ «СК «АХА Страхування» Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], автомобіль Renault Logan, державний номер [NUMBER], належить [PERSON]. Як вбачається з висновку № 1412 про оцінку розміру нанесеного збитку власнику транспортного засобу Renault-Logan, реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту після ДТП складає 57372,18 грн. (п'ятдесят сім тисяч триста сімдесят дві грн. 18 коп.). Згідно платіжного доручення № 140810 від 12.11.2014 року, на рахунок [PERSON] перераховано страхове відшкодування від ПрАТ «СК «АХ Страхування» відповідно акту № VESKO31503/2014 без ПДВ в сумі 52145,30 грн. Як вбачається з копії страхового акту № ЦВ/15/0509 (відшкодування в порядку регресу) від 16.09.2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхувальник [PERSON], договір страхування № АІ-0000590688 від 30.05.2014 р., страхова компанія постражд. АХА Страхування СК АТ, марка автомобілю Renault-Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER], розмір страхового відшкодування становить 49 000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 14939 від 18.09.2015 р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» перераховано на рахунок АХА Україна СК АТ страхове відшкодування в порядку регресу згідно страхового акту № ЦВ/15/0509 за договором страхування № АІ-0000590688 від 30.05.2014 без ПДВ в сумі 49000,00 грн.. Згідно з ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом Вимогами ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підпункту (ґ) пункту 38.1.1 ст. 38. Закону: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Приймаючи до уваги те, що постановою Фастівського суду Київської області від 28.10.2014 року у справі № 381/5068/14-п, 02.10.2014 року відповідача - [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та те, що відповідачем не надано суду доказів виконання ним вимог пункту 33.1 ст. 33 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме повідомлення належним чином у встановлений законом строк ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди, а також передбачене пунктом 38.1 ст.38 зазначеного Закону право позивача звернутися до суду про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими і їх слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved