Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності у відповідних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. І.Франка, 19, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] та її чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частині кожному належало майно робітничого двору розташованого по вищевказаній адресі. 15.10.2001 року [PERSON] помер. Ще за життя [PERSON] посвідчив на імя доньки [PERSON] заповіт на все належне йому на день смерті майно. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: вул. І.Франка, 19, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, в т.ч.: за [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], а за [PERSON] на належну їй 1/2 частину цього ж домоволодіння. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак у своїй позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду направили письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають, не заперечують щодо його задоволення та просили розгляд справи провести у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягє до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року по вул. І.Франка, 19, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області значився робітничий двір, у складі сімї: [PERSON], який був головою двору, [PERSON] (позивачка), [PERSON], [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (позивачка) (а.с. 11). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 29.09.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за вищевказаною адресою, побудовані у період з 1979 року по 1980 рік (а.с. 5-9). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. Відповідно до вимог ст.ст. 123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] та [PERSON] (позивачка) з 14.07.1973 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 16). Отже, [PERSON] та [PERSON] (позивачка) на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках (по 1/2 частці) належало майно господарства робітників, розташованого за адресою: вул. І.Франка, 19, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (позивачка) (а.с. 16). 14.12.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Язлієва», що підтверджується копією витягу з ДРАЦСГ про шлюб від 04.08.2017 року (а.с. 17). 21.04.2005 року шлюб між ними було розірвано та залишено [PERSON] (позивачка) шлюбне прізвище «Язлієва», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 18). 15.10.2001 року [PERSON] (чоловік/батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя [PERSON] (чоловік/батько) посвідчив на імя доньки [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, в т.ч. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією заповіту від 06.08.2001 року (а.с. 12). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном, проживала разом зі спадкодавцем та вела з ним спільне господарство, проводила похорон померлого, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 828 від 05.10.2017 року (а.с. 10). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 299/2017 від 06.10.20017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с. 40-54). Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає, що також підтверджується письмовими заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання позову (а.с. 57, 62). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. І.Франка, 19, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, зокрема: [PERSON] на належну їй 1/2 частину домоволодіння та [PERSON] на 1/2 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. І.Франка, 19, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 1005/02-31 від 06.10.2017 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved