Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовані тим, що 27 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700221903В відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на суму 50 000,00 гривень на споживчі потреби зі сплатою процентів за ставкою 31 % річних, строком до 27.03.2016 р.. Відповідач порушив умови договору у зв'язку з чим має прострочену заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена, тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 65 870,25 гривень та судові витрати пов'язані з розглядом справи. У судове засідання сторони не з'явились, представник позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74-76 ЦПК України, заперечень на позов не надав, поважних причин неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання, враховуючи думку позивача, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємовідносини сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку з неявкою осіб, що приймають участь у справі згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 березня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700221903В, відповідно до умов якого позивач надав останньому грошові кошти на споживчі потреби визначені у меморіальному ордеру № 38843 від 27.03.2012 р. у розмірі 50 000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 27.03.2016 р. зі сплатою процентів за ставкою 31 % річних (п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з п.п. 3.4.,4.6. Кредитного договору погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюються щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, якій є невід'ємною частиною кредитного договору (надалі - Графік). Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування вказаного в п. 3.2. договору, сума кредиту, вказаного в п.3.1. договору, та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами. Згідно п. 5.3.1. Кредитного договору відповідач зобов'язався повністю повернути позивачу отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користуванням кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені кредитним договором. Згідно п. 7.1. кредитного договору у разі прострочення відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно п. 5.2.1. Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема порушення відповідачем зобов'язань, що випливають/випливатимуть з умов кредитного договору, що укладений/буде укладений між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк»; невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору; затримання відповідачем сплати частин кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 (десять) відсотків; несплати відповідачем більше однієї виплати, яка перевищує 5 відсотків суми кредиту та ін. Відповідно до п. 5.2.2. Кредитного договору, позичав має право вимагати від відповідача здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення йому відповідного повідомлення з вимогою дострокового повернення кредиту або в інші строки, передбачені умовами цього договору. Відповідно до п. 5.3.9. Кредитного договору, відповідач зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п. 5.2.1. кредитного договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення позивачем відповідної вимоги. Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала у зв'язку з чим виникла заборгованість. Тому вимоги позивача обґрунтовані, засновані на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, станом на 01.10.2013 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 65 870 (Шістдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 25 коп., яка складається з: заборгованість по кредиту у розмірі 44 680,70 гривень; заборгованість по сплаті процентів у розмірі 10 500,85 гривень; пеня за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 4 054,74 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 6 441,00 гривень; 3 (три) % річних за прострочення сплати кредиту у розмірі 66,65 гривень; 3 (три) % річних за прострочення сплати процентів у розмірі 105,88 гривень; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату кредиту за користування кредитом у розмірі 7,76 гривень; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 12,67 гривень. Суд, перевіривши доданий до матеріалів справи розрахунок погоджується з ним у повному обсязі. Відповідач, відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України не надала доказів повної та своєчасної оплати заборгованості по кредиту, відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявленому розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved