Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 04 лютого 2012 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у них народилася донька: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого між ними на побутовому рівні виникають суперечки та сварки, які у грудні призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. В ході розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі і просила суд шлюб між сторонами розірвати, оскільки збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Спільні спроби зберегти сім'ю та наданий судом до примирення, не призвели до відновлення шлюбних стосунків. Існування шлюбу є формальним. Відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі, зазначивши, що постійні конфлікти між ним та позивачем негативно впливають на психологічний стан їхньої неповнолітньої доньки. Крім того, [PERSON] зазначив, що на даний час підтримує стосунки з іншою жінкою. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 04 лютого 2012 року року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 119. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони з грудня 2013 року окремо проживають, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх стосунків. На час розгляду справи відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою, має власне особисте життя. Зазначені обставини були встановлені при розгляді справи в судовому засіданні. Ухвалою суду від 23 квітня 2014 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю три місяці. Після закінчення строку для примирення шлюбні стосунки між сторонами не відновились, взаємовідносини не покращились. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим в зв»язку з відсутністю бажання позивача на відновлення шлюбних стосунків, відсутністю взаєморозуміння між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved