Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням домоволодінням №1 по вул. Живописна в с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради, стягнення судових витрат в розмірі 3 704,80 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником житловим приміщенням домоволодінням №1 по вул. Живописна в с.Вовчинець на підставі договору дарування домоволодіння від 14.11.2008 року. В будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] Відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі з її сином, проте з 2015 року вона не проживає у даному будинку. 30.07.2018 року її син подав позов про розірвання шлюбу з відповідачкою, на прохання добровільно зняти себе з місця реєстрації відповідачка відмовилась. Жодних особистих речей відповідачки в квартирі немає, витрати на утримання майна не несе. Реєстрація [PERSON] тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням №1 по вул. Живописна в с.Вовчинець та стягнути понесені позивачкою витрати в розмірі 3 704,80 грн. Представник позивача вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі, стягнути судові витрати у розмірі судового збору 704,80грн. та витрат на правову допомогу за позовну заяву у розмірі 1000 грн.(а.с. 34). Відповідачка в судове засідання не зявилась з не відомих суду причин хоча про день та час слухання справи була повідомлялась належним чином(а.с.31-33, 35). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Як вбачається з копії договору дарування домоволодіння від 14.11.2008 року,\~ зареєстрованого в реєстрі №1174 приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО [PERSON] власником домоволодіння №1, яке знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, в селі Вовчинець, на вулиці Живописна Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області(а.с.9). Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності 05.12.2008 року за [PERSON](а.с.10). Згідно довідки виданої 15.08.2018 року Вовчинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області вбачається, що згідно облікових книг сільської ради до складу сімї зареєстрованих осіб за адресою с. Вовчинець вул. Живописна, 1 входять: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 2013 р.н.(а.с.11). Крім того, відповідно заяви-повідомлення від 15.08.2018 року посвідченого секретарем Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради [PERSON]: свідки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] підтверджують, що за адресою с. Вовчинець вул. Живописна 1 зареєстрована, але фактично не проживає з 2015 року [PERSON] [INFO](а.с.12). Позивач [PERSON]М вказує, що реєстрація гр. [PERSON] у її будинку, яка насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести\~ обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що реєстрація [PERSON] у домоволодінні №1 по вул. Живописна в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, яке належить [PERSON] створює перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування і розпорядження вказаним домоволодінням, а тому його слід поновити. Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаному домоволодінні, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме у домоволодінні №1 по вул. Живописна в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна вимога підлягає до задоволення, то з відповідачки слід стягнути на користь позивачки 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору та витрат на правову допомогу\~ у розмірі 1000 грн.(а.с.1, 15). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до\~ задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved