Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., щомісяця на утримання спільної дитини сторін, - [PERSON], [INFO], до настання повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що подружні стосунки між сторонами припинено, на теперішній час вони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач, згідно наданих позивачем пояснень, добровільно допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, хоча за переконанням позивача має таку можливість. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце його проведення повідомлені відповідно до приписів ст.ст. 74-76 ЦПК України. Позивач звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, заявлені вимоги та викладені у позові обставини підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, жодних заяв, клопотань чи заперечень не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до приписів закону. За вказаних обставин суд встановив, що така неявка відповідача є повторною, а тому, приймаючи до уваги згоду позивача, суд постановив ухвалити Заочне Рішення у справі. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивачі визначають предмет та підстави позову. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Доказування у цивільному судочинстві ґрунтується на засадах змагальності та диспозитивності. При цьому предметом доказування у справі про стягнення аліментів є ухилення одного з батьків від встановлених ст. 180 СК України обовязків: від обовязку батьків по утриманню дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином для правильного вирішення справи суду слід визначити, чи до належного відповідача заявлено позов (чи є відповідач батьком дитини) та враховуючи надані сторонами докази та пояснення щодо вказаних вище обставин стосовно стану здоров'я, матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так з наданих сторонами письмових доказів вбачається: - згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №329943 від 30 жовтня 2012 року, що видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції, Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. - згідно наданої суду довідки (виписки з домової книги про склад родини та реєстрації) та наданих суду пояснень, на час розгляду справи судом дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Інших, передбачених вищенаведеними положеннями та належним чином обґрунтованих відомостей, що мають істотне значення для правильного вирішення справи про стягнення аліментів - суду не надано. Щодо розміру аліментів, які підлягають, стягненню з відповідача на користь позивача то суд зазначає наступне. Відповідно до аналізу положень ст. 183 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій сумі у випадку, коли їх платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з наведеного, істотними підставами для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є наявність істотних обставин нерегулярності або мінливості доходу, одержання частини доходу в натурі, а також за наявність інших істотних обставин, а також одночасна з тим наявність заяви платника або одержувача аліментів. Як вбачається з досліджених матеріалів справи: - пояснень позивача щодо мінливості та неофіційності доходів відповідача; - вимог позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, передбачені законом умови визначення аліментів у твердій грошовій сумі вбачаються дотриманими, а тому суд доходить висновку про те, що з відповідача на утримання малолітньої дитини слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини. Разом з тим суд у своїх висновках керується положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, якими визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вирішення спору про стягнення аліментів, у розмірі 551,20 грн. Разом з тим суд розяснює сторонам їх право на подальше звернення до суду з заявою про зміну розміру аліментів, відповідно до положень ст. 190 СК України: у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених діючим законодавством.

Outcome: approved