Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 17.06.2005 року по 21.04.2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина Нікіту,[INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 550гривень щомісячно,починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала(а.с.131). Відповідач в судове засідання не зявився. Із документів, виконаних відповідно до вимог Мінської конвенції «Про правову допомогу та правові відношення по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року вбачається, що [PERSON] був своєчасно сповіщений про день та час розгляду справи. Від дачі пояснень відмовився, так як має намір особисто приймати участь при розгляді справи в суді, однак в судове засідання не з»явився(а.с.114-126). Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що з 17.06.2005 року по 21.04.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] Нікіту Серджіувича,[INFO], батьком якого є відповідач по справі,що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 10). Дитина постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Викладене підтверджується матеріалами справи. У відповідності\~\~до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним і жодних доказів в підтвердження того,що він не має можливості сплачувати аліменти суду не надав.\~Позивач ж не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від другого шлюбу, і не в змозі забезпечувати належне матеріальне становище сина, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 550,00 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 550,00 грн., щомісячно від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов»язання.\~\~\~ \~Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved