Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просить поділити спільне майно подружжя, а саме автомобіль марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, д/н [NUMBER] , житловий будинок загальною площею 44,8 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] , право особистої приватної власності на житловий будинок загальною площею 44,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та має наступні господарські та побутові будівлі і споруди: сараї- Г-1, Д-1; літня кухня - Б-1; гараж-В-1; огорожа-№1; убиральня - Ж; льох - Є; водогін - №2. Припинити за [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] , право спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 44,8 кв.м., що знаходиться за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] , та має наступні господарські та побутові будівлі і споруди: сараї-Г-1, Д-1; літня кухня - Б-1; гараж - В-1; огорожа -№1; убиральня - Ж; льох - Є; водогін - №2. Визнати за [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] , право особистої приватної власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, д/н [NUMBER] . Припинити за [PERSON] [INFO] , і.н. [NUMBER] , право спільної сумісної власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, д/н [NUMBER] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 липня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Із жовтня 2020 року шлюбні відносини між ними фактично припинились, та з цього часу, вона разом із дитиною проживають окремо від відповідача. В січні 2021 року нею було подано до Мелітопольського міськрайонного суду позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. До теперішнього часу рішення по справі не прийнято. В період шлюбу вони придбали житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 44,8 кв.м., більшу частину коштів на придбання будинку, було подаровано її батьками. Крім того, сторонами у шлюбі, за спільні кошти був придбаний автомобіль марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, білого кольору, д/н [NUMBER] . Право власності і на будинок, і на автомобіль, за домовленістю між подружжям, було зареєстровано за відповідачем. Після припинення шлюбних відносин, автомобіль ВАЗ 2109 залишився у користуванні відповідача, а будинком користується вона. З врахуванням вказаних обставин, та оскільки відповідач відмовився йти до нотаріуса для укладення договору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника, адвоката Коваленка М.Ю., до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.\~4\~ст.\~206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 30 липня 2016 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Україна, актовий запис №523. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Із жовтня 2020 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та з цього часу позивачка разом із дитиною проживають окремо від відповідача. В період шлюбу [PERSON] і [PERSON] , придбали житловий будинок 50-х років будівництва, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,8 кв.м, що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 20.06.2018. Крім того, сторонами під час перебування у шлюбі за спільні кошти був придбаний автомобіль марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, білого кольору, д/н [NUMBER] . Право власності на будинок і на автомобіль зареєстровано за відповідачем. Після припинення шлюбних відносин автомобіль ВАЗ 2109 залишився у користуванні відповідача, а житловим будинком користується позивачка. Таким чином судом встановлено, що придбані сторонами під час шлюбу житловий будинок та автомобіль, є об`єктами спільної сумісної власності сторін. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім того, що зазначене у позові, тому суд розглядає справу у межах заявлених вимог. Частиною 1 ст.69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, зазначено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Статтею 63\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає доведеним в судовому засіданні той факт, що спірне майно перебуває у спільній власності подружжя, оскільки відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу).\~Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо поділу спільного майна подружжя є законними та обґрунтованими, до того ж визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню. У відповідності\~до вимог\~ч.1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов.

Outcome: approved