Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що він є сином відповідача. На даний час він досяг повноліття та є студентом денної форми навчання Національного транспортного університету за спеціальністю «Філологія». Термін закінчення навчання 30.06.2024 року. Навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Форма навчання контрактна. Загальна вартість навчання 68800 гривень, за 1 рік - 17299 гривень. За навчання, проживання, харчування, проїзд до Києва, купівлю підручників, зошитів кошти надає виключно мати [PERSON] , що є досить значними для неї. Батько жодної допомоги не надає, однак може надавати, оскільки є працездатним. Добровільно сплачувати аліменти на період навчання відмовляєтья. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів до закінчення навчання, але ні більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. 23.07.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 30.07.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь-яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області 27.11.2002 року. На даний час позивач навчається у Національному транспортному університеті (факультет Економіка та право) за спеціальністю «Філологія» . Форма навчання денна. контрактна. Термін навчання з 05.09.2020 року до 30.06.2024 року. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Позивач перебуває на денній формі навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період його навчання, наявності інших утриманців, тощо не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved