overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без його участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 30.10.2015 року померла мати позивача [PERSON]. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно у складі : земельної ділянки площею 2,3901 га, яка розташована на території Кам"яногребельської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 178182. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, згідно ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання з нею на момент смерті, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, позивач доглядав спадкодавця, поховав її, провів поминальні обіди, зберігає майно померлої. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину в нотаріуса позивач не може, оскільки після смерті спадкодавця не зберігся оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно ( оригінал державного акту на право власності на землю), а відповідно до ст. 25, ч.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому правовстановлюючі документи не їх власникам не видаються. Крім того, спадкодавець належним чином не оформила спадкові права після смерті своєї матері. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Кам"яногребельська сільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві, оскільки оформити спадщину в нотаріальному порядку він не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку (пай), який позивач у встановленому законом порядку не може відновити. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги, вказані в позовній заяві. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], зареєстроване виконкомом Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області від 11.03. 2003 року, актовий запис № 4. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно у складі права на земельну частку (пай) розміром 3,3 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 018835, виданий Сквирською райдержадміністрацією Київської області від 10.12.1996 року; майнового паю в розмірі 13586,00 (тринадцять тисяч п'ятсот вісімдесят шість) грн. 00 коп., що перебуває у колективній власності КСП «Оріховецьке», реорганізованого у ТОВ "Оріховецьке", с.Оріховець, Сквирського району Київської області, посвідчений Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії КИ-ХХ № 1902001, видане Оріховецькою сільською радою Сквирського району Київської області від 11.06.2003 року. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги згідно ст. 529 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проте оформити спадщину в нотаріуса дійсно не може, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку (пай) у формі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 018835. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Третя особа по справі, належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, в письмовій формі до суду не подавала будь-яких заперечень проти позовних вимог позивача. Відповідач - Оріховецька сільська рада Сквирського району Київської області до проведення попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка утворилась за жовтень 2013 року в сумі 1147,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що працює в ПП «Паралель» на посаді завідувача господарством, проте відповідач не виконує свій обов'язок щодо виплати заробітної плати, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач направив заяву про розгляд справи без участі його представника, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.08.2013 року працює за сумісництвом на посаді завідувача господарства ПП "Паралель", що підтверджується копією наказу № 1ВК від 16.08.2013 року. Відповідно до довідки №115 від 25.11.2013 р. заборгованість по заробітній платі перед позивачем утворилась за жовтень 2013 року становить 1147,00 грн. Обов'язок роботодавця виплачувати заробітну плату працівнику регламентовано ст.94 КЗпП України. Стаття 115 КЗпП України визначає строки виплати заробітної плати. Відповідачем по справі, як роботодавцем, не виконано покладений на нього обов'язок щодо виплати заробітної плати позивачу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1147,00 грн. підлягають до задоволення. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка утворилась за листопад 2013 року в сумі 1147 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працює в ПП «Паралель» на посаді завідувача господарством, проте відповідач не виконує свій обов'язок щодо виплати заробітної плати, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач направив заяву про розгляд справи без участі його представника, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.08.2013 року працює за сумісництвом на посаді завідувача господарства ПП "Паралель", що підтверджується копією наказу № 1ВК від 16.08.2013 року про прийняття на роботу за контрактом (а.с.3). Відповідно до довідки №124 від 02.12.2013 р. заборгованість по заробітній платі перед позивачем за листопад 2013 року становить 1147 грн. 00 коп. (а.с.6). Обов'язок роботодавця виплачувати заробітну плату працівнику регламентовано ст.94 КЗпП України. Стаття 115 КЗпП України визначає строки виплати заробітної плати. Відповідачем по справі, як роботодавцем, не виконано покладений на нього обов'язок щодо виплати заробітної плати позивачу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1147 грн. 00 коп. підлягають до задоволення. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4245,36 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання по Васильківській ФЕГГ ПАТ "Київоблгаз" за адресою: [ADDRESS]. Будинок газифікований, встановлена газова плита та котел. Особовий рахунок № [NUMBER]. Нарахування за спожитий природний газ проводились згідно показників газового лічильника та тарифів, затверджених Постановою НКРЕ № 1239 від 25.10.2008 р., Постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 р, Постановою НКРЕ № 421 від 03.04.2014 р, В порушення умов зазначених нормативних актів відповідачем не проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 4245,36 грн. А тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заперечень щодо позову не надіслав У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за період з квітня 2013 року по квітень 2015 року включно становить 4245,36 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України боржник повинен виконувати свій обов'язок перед кредитором належним чином відповідно до закону, умов договору та вимог ЦК України і має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини інші юридичні факти. Оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України по оплаті за спожитий природний газ, чим порушено права позивача, то позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповіда. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4682,93 гривень, та просить стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання по Васильківській ФЕГГ ПАТ "Київоблгаз" за адресою: Київська область, васильківський район, с.Лосятин, вул. Шевченко,8.Будинок газифікований, встановлено газова плита, котел. Особовий рахунок №0800526083. Нарахування за спожитий природний газ проводились згідно показників газового лічильника та тарифів, затверджених\~Постановою НКРЕ № 1239 від 25.10.2008 р. Постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 р. В порушення умов зазначених нормативних актів відповідачем не проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого станом на 01 серпня 2015 року утворилась заборгованість, яка становить 4682,93 грн. на показник лічильника газу 51235 м3. На неодноразові звернення до відповідача про сплату боргу, останній не реагує. А тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду з'явився, в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до змісту частини четвертої\~статті 174 ЦПК\~у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (така ж позиція викладена в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»). Таким чином, враховуючи, що відповідачем вимоги позову визнані, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, таке визнання може бути прийнято судом, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4682,93 гривень, та судові витрати у справі у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 7760 грн.42 коп., та просить стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання по Васильківській ФЕГГ ПАТ "Київоблгаз" за адресою: [ADDRESS]. Будинок газифікований, встановлено газова плита, котел, газова колонка. Особовий рахунок [NUMBER]. Нарахування за спожитий природний газ проводились згідно показників газового лічильника та тарифів, затверджених Постановою НКРЕ № 1239 від 25.10.2008 р. Постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 р., Постановою НКРЕ № 421 від 03.04.2014 р. Позивач зазначає, що в порушення умов зазначених нормативних актів відповідачем не проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого станом на 01 серпня 2015 року утворилась заборгованість, яка становить 7760 грн. 42 коп. на показник лічильника газу 48098 м3. На неодноразові звернення до відповідача про сплату боргу, останній не реагує. 14 серпня 2015 року ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання з'явився та пояснив, що використовував опалення тільки взимку і коли було холодно, і після закінчення сезону опалення потрошку протягом весни, літа та осені сплачував спожитий газ в обсязі по 200 куб. м. щомісяця за тими тарифами, які діяли взимку, коли споживався газ на опалення, при цьому підвищення тарифів відповідачем не враховувалося. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4022,93 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання по Васильківській ФЕГГ ПАТ "Київоблгаз" за адресою: смт. Глеваха, вул. Пушкінська, 3. Будинок газифікований, встановлено газова плита, котел. Особовий рахунок № [NUMBER]. Нарахування за спожитий природний газ проводились згідно показників газового лічильника та тарифів, затверджених Постановою НКРЕ № 1239 від 25.10.2008 р., Постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 р. В порушення умов зазначених нормативних актів відповідачем не проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 4022,93 грн. А тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заперечень щодо позову не надіслали. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за період з січня 2012 року по квітень 2015 року включно становить 4022,93 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України боржник повинен виконувати свій обов'язок перед кредитором належним чином відповідно до закону, умов договору та вимог ЦК України і має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини інші юридичні факти. Оскільки відповідачі не виконубть своїх обов'язків, передбачених ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України по оплаті за спожитий природний газ, чим порушено права позивача, то позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де зазначив, що 22 березня 2012 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що після народження дитини сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, дружина 25 серпня 2013 року виїхала на проживання в [ADDRESS]. Сина забрала з собою. Дружина категорично відмовляється їхати до позивача для спільного проживання, а він також не бажає їхати на проживання до неї. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини. Тому позивач просить розірвати шлюбу між ним та відповідачкою, визначити місце проживання сина з відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] після закінчення наданого судом строку на примирення позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, оскільки з відповідачкою спільно не проживає з серпня 2013 року. Просив дитину залишити проживати з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] після закінчення наданого судом строку на примирення позовні вимоги визнала повністю, просила шлюб розірвати, згодна з тим, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують і це дає суду підстави для висновку про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Дитину слід залишити проживати з відповідачкою, з якою вона проживає після фактичного припинення між сторонами шлюбних стосунків, і позивач згоден з тим, що дитина після розірвання шлюбу залишається з відповідачкою. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 23 березня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 29, прізвище змінила відповідачка, яка мала дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні заявила, що бажає залишити собі прізвище "[PERSON]". У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме, по оплаті судового збору в сумі 229,40грн.

Outcome: approved