Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій прохає суд визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу на автомобіль TOYOTA PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] дійсним. Визнати право власності на автомобіль TOYOTA PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на Користь [PERSON] судовий збір в розмірі 800,00 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 01.08.2013 року між ним та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності НАК № КПД 17045, було укладено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA, модель PRADO (V=2700), 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) № JTEBL29JX55001041, тип легковий універсал В, повна маса 3250, маса без навантаження 1950, категорія В, тип пального В, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ХМС №296189, виданого 19.03.2005 року МРЕВ м. Харкова. Вказаний договір купівлі-продажу був укладений з додержанням вимог діючого Законодавства України. Однак, позивач на даний час не має можливості здійснити державну реєстрацію свого права власності на вказаний автомобіль, оскільки органами ДАІ було йому відмовлено в цьому з підстав наявності засвідченого у встановленому Законодавством порядку договору купівлі-продажу. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явилася , просила розглянути справу у її відсутність , позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з"явився, просив розглянути справу у його відсутність , позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль TOYOTA PRADO, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON]. Згідно копії договору купівлі-продажу, укладеного 01.08.2013 року, [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності НАК № КПД 17045 передав [PERSON] автомобіль TOYOTA PRADO, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ХМС №296189, виданого 19.03.2005 року МРЕВ м. Харкова, а [PERSON] сплатив [PERSON] обумовлену сторонами грошову суму у розмірі 80 000,00 грн. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом визнання права. Згідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 638 Цивільного Кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З аналізу норм глави 54 ЦК України вбачається, що істотними умовами договору купівлі - продажу є предмет договору та його ціна. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, виходячи зі змісту договору купівлі-продажу, сторонами було досягнуто згоди щодо предмету договору та його ціни, а тому суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір щодо купівлі - продажу автомобілю. Відповідно до положень ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 392 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна (п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Тому, виходячи з наведеного, факт передачі відповідачем автомобілю, ключів та документів на автомобіль позивачу оцінюється судом як реальність намірів сторін щодо укладання попереднього договору щодо купівлі-продажу автомобілю з настанням відповідних наслідків - переходу права власності на зазначений автомобіль до позивача. Згідно положень ст. 346 ЦК України суд дійшов висновку, що право власності відповідача [PERSON] на автомобіль припинилося. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи зазначене, те що визнанні обставини відповідачем підтверджується матеріалами справи, а також визнання позову останнім не порушує інтереси інших осіб, суд вважає за необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 800,00 грн.

Outcome: approved