Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, мотивуючи тим, що позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у сторін є син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім. Позивачі та відповідач, являються власниками житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 28.03.2000 р. Весь час до одруження сина позивачки [PERSON] сторони проживали у належному останнім будинку по [ADDRESS] . Однак, після того як відповідач одружився, позивачі перейшли проживати в інший будинок, який був побудований позивачами, і який знаходиться поруч. Останні роки відповідач змінив свою поведінку в негативну сторону, став дебоширити, обзивати, відповідачем в грубій та зухвалій формі відмовлено позивачам у доступі до їхнього будинку. Відповідач разом зі своєю дружиною поміняли замки до вхідних дверей житлового будинку та не дають позивачам ключі та не впускають позивачів до їхньої спільної сумісної власності. Позивачкою було направлено заяву у відділ поліції на сина - відповідача, який 24.04.2018 р. погрожував позивачам фізичною розправою та спалить їхнє господарство, а також не дає доступу до їхньої власності. Відповідач та його дружина надалі не впускають позивачів до нерухомого майна. Позивачі будучи співвласниками з відповідачем спірного житла фактично позбавлені права користуватись цим майном, а тому вимушені звернутися до суду із даним позовом. Позивачі та представник позивачів позов підтримали повністю з підстав викладених у позові. Зазначили, що відповідач не допускає їх до будинку, який є їхньою спільною сумісною власністю та в даному будинку знаходяться речі позивачів. Відповідач позов не визнав, зазначив, що позивачі проживають у іншому будинку. Перешкод у користуванні будинком не чинить. Однак поміняв двері, через те, що позивач погано відносився до його дружини, а саме погрожував останній. Також визнав, що ключі від будинку передав позивачам, однак останні вільного доступу до нього не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд прийшов до такого висновку з наступних підстав: - з свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.02.2000 р. слідує, що житловий будинок, що в [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках; - із виписки від 02.06.2010 р. з інвентаризаційних матеріалів виданої Коломийським МБТІ слідує, що в [ADDRESS] ), зареєстровано згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 40, власники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - із довідки від 18.02.2019 р. №109, виданої Попельниківською сільською радою слідує, що земельна ділянка на якій розташований житловий будинок по [ADDRESS] , знаходиться в спільно- частковій власності, земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової забудови. Сім`я [PERSON] , [INFO]., користується земельною ділянкою з 1991 р. - із заяви від 25.04.2018 р. вбачається, що [PERSON] зверталася до порції прийняти міри щодо її сина [PERSON] , [INFO] , який 24.04.2018 р. погрожував, що спалить господарство і не допускає їх до господарства. - із довідки від 25.04.2018 р. наданої ДОП Снятинського відділення поліції Крикливцем С.М., слідує, що до Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, поступила письмова заява [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , яка заявила, що її син [PERSON] [INFO] погрожує підпалом житлового будинку та здійснює перешкоди по доступу до господарства. - згідно рапорту ДОП сектору превенції Снятинського ВП Савчука І.І., проводилась перевірка по письмовій заяві гр. [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , яка заявила, що її син [PERSON] , [INFO] погрожує підпалом житлового будинку, та здійсню перешкоди по доступу до господарства. Дане звернення зареєстроване в журналі єдиного обліку Снятинського ВП за №988 від 25.04.2018 р. Опитати заявницю [PERSON] по даному факту не представилось можливим оскільки вона на даний час знаходиться у відрядженні, а саме м. Львів. - із пояснень свідка [PERSON] , допитаного в судовому засіданні слідує, що останній місяць назад бачив, що відповідач не пускав до хати позивача та не надавав ключів позивачам . Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2. 4. 7 та 1 1 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При таких доказах суд вважає, що відповідач не вправі чинити перешкоди позивачам в користуванні, розпорядженні та володінні своїм майном (будинковолодінням), а тому відповідачу слід усунути перешкоди позивачам в користуванні житловим будинком з відповідними надвірними будівлями та спорудами, земельною ділянкою, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання вільного доступу до даного нерухомого майна та зобов`язання відповідача [PERSON] вручити позивам дублікати ключів від вхідних дверей цих приміщень . Зобов`язати відповідача не чинити в майбутньому позивачам- [PERSON] , [PERSON] , перешкоди в користуванні житловим будинком з відповідними надвірними будівлями та спорудами, земельною ділянкою, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені позивачами судові витрати - 1409,60 грн. На підставі ст.ст. 317,319,321,361,391 ЦК України, та

Outcome: approved