Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 24.07.2015 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області зроблено запис за № 271. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, окремо проживають з 2016 року. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем та відповідачем, стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заперечення, в яких зазначає, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, але заперечує проти стягнення з неї суми сплаченого судового збору, оскільки вона не працює, мешкає разом з їх неповнолітньою дитиною, позивач має заборгованість по сплаті аліментів. Просить справу розглянути у її відсутність. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 24.07.2015 року уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено запис за № 271, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.07.2015 р. (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2016 р (а.с. 6). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на теперішній час проживають окремо, на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо, тому шлюбу необхідно розірвати. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору. Крім того, розірвання шлюбу не відноситься до тієї категорії справ, де сторона, яка має на утриманні неповнолітню дитину, звільняється від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved