Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування вимог в позовній заяві посилається на те, що її батько [PERSON] був членом Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Пресс-1», в якому за свої кошти та своєю працею побудував гараж [NUMBER], площею 20,9 кв.м. із оглядовою ямою. Пайові внески її батьком були виплачені у повному обсязі, проте він не зареєстрував за собою у встановленому законом порядку право власності на вказаний гараж. [INFO] її батько помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного гаражу, земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0595 га, розташованої на території садового товариства «Садівник» Новоолександрівської сільської ради, яка була передана йому для садівництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДПД н № 008516. Нотарусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки батько за життя не оформив право власності на нерухоме майно. Позивач просить визнати за нею право власності на вказані гараж та земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, в дане судове засідання позивач не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представники відповідача в судове засідання повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є донькою [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11.05.2011 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 3373. За життя [PERSON] на підставі рішення Жовтневого виконкому райкомунхозу від 10.06.1970 року №429 був членом Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Пресс-1» та мав гараж [NUMBER], побудований ним за власні кошти в 1971 році. За вказаний гараж [PERSON] був сплачений у повному обсязі пайовий внесок, що підтверджується довідкою №51 від 27.11.2011 року, виданою вказаним кооперативом. Відповідно до технічного паспорту на гараж [NUMBER] в ОК «АГК «Прес-1» від 07.12.2012 року, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул.Пресова, 33, виготовленого КП "ДМБТІ", вказаний гараж має загальну площу 20,9 кв.м., право власності на гараж за померлим зареєстровано не було. Судом також встановлено, що на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн № 008516, виданого 18.10.1996 року Головою Новоолександрівської сільської ради народних депутатів, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0595 га в межах згідно з планом, розташовану на території садового товариства «Садовник», ділянка [NUMBER] Новоолександрівської сільської ради. Разом з цим, у вказаному Акті прізвище [PERSON] записано з виправленням. З метою отримання спадщини після смерті батька позивач звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], яка листом від 19.02.2013 року № 33/02-14 повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька в зв»язку з відсутністю державної реєстрації за ним права власності на гараж та наявності виправлень в Державному акті про право власності на земельну ділянку. Листом КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 17.11.2012 року позивач була повідомлена про невиконання її замовлення про реєстрацію права власності на гараж. Відповідно до рішення від 24.02.2013 року Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Пресс-1», [PERSON] виключений з членів кооперативу в зв»язку зі смертю, а його донька - позивач включена до членів кооперативу згідно до наданої заяви та рішення виконкому №93/2-«в» від 16.09.2010 року, вступний внесок сплачено у повному обсязі. У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 15 Закону України «Про власність», яка була чинною на момент виникнення даних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного та іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пай за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов»язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій прав за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З урахуванням викладеного суд вважає, що [PERSON], будучи членом автогаражного кооперативу, повністю виплатив пай за гараж, а отже він правомірно набув право власності на нього, що відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення даних правовідносин. Позивач на теперішній час є членом вказаного автогаражного кооперативу, користується спірним гаражем, заборгованості по оплаті паїв та внесків не має, і як спадкоємець батька після його смерті правомірно набула право власності на це нерухоме майно, тому її позовні вимоги про визнання за нею права власності на гараж [NUMBER] у вказаному гаражному кооперативі підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті батька і на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0595 га, розташовану на території садового товариства «Садовник» Новоолександрівської сільської ради, оскільки наявність виправлень в Державному Акті на право приватної власності на землю стало перешкодою для отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на цю земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved