Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~ до Гадяцької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною її рідного брата. На день її смерті вона проживала сама. [PERSON] потребувала за станом здоров`я сторонньої допомоги, а тому позивачка переїхала до її помешкання. Позивач безперервно проживає у вказаному будинку з 2000 року і по даний час, сплачує житлово-комунальні послуги та утримує житло. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Гадяцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п. 1\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив та не подав відзив, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.12.2002 року зроблено запис за №28, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно виписки з погосподарської книги, згідно запису погосподарської книги №3 за 2001-2005 роки особовий рахунок № [NUMBER] числиться житловий будинок за [ADDRESS] . За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка на правах користування орієнтовною площею 0,42 га. Дана земельна ділянка не приватизована і належить до комунальної власності Гадяцької міської територіальної громади. Голова двору [PERSON] , [INFO] , згідно даних Погосподарської книги за №3 за 2001-2005 роки померла [INFO] , а/з від 10.12.2002 року. Згідно довідки Харківецької сільської ради від 25.12.2002 року №1193 [PERSON] дійсно похоронила [PERSON] за свої власні кошти, яка померла [INFO] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо спадкової справи на майно померлої [PERSON] відсутня. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №031633 належала земельна ділянка (пай) розміром 3,163 га на території Харківецької сільської ради. Згідно ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) . Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 20 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, добросовісно ним заволоділа, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому позивач набув право власності за набувальною давністю на земельну ділянку . На підставі викладеного,

Outcome: approved