Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 16 березня 2002 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано виконавчим комітетом Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 03. Від шлюбу в них народилось двоє дітей син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] початку 2013 року подружні відносини з відповідачем не складаються, оскільки відповідач відноситься до неї з неповагою. В 2013 році вона вже подавала позов про розірвання шлюбу, але тоді, на прохання відповідача, вона пішла на примирення з ним, оскільки надіялася на покрашення подружніх відносин.Проте відповідач так і не змінився. Шлюб з ним останні місяці став для неї морально нестерпним. Зберегти гарні шлюбні та сімейні відносини їм не вдається. У звязку з цими обставинами вона не бажає продовжувати невдалі шлюбні відносини з відповідачем, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище " Письменна". Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутності, позов визнає. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 16 березня 2002 року сторони уклали шлюб який зареєстровано у Перчунівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис №03.Від подружнього сімейного життя в них народилось двоє дітей, син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. З початку 2013 року подружні відносини в сторін не складаються, оскільки відповідач відноситься до позивача з неповагою. В 2013 році позивач вже подавала позов про розірвання шлюбу, але тоді, на прохання відповідача, вона пішла на примирення з ним, оскільки надіялася на покрашення подружніх відносин.Проте відповідач так і не змінився. Шлюб з ним останні місяці став для неї морально нестерпним. Зберегти гарні шлюбні та сімейні відносини їм не вдається. Підстав для збереження шлюбу сторони не мають. Примирення між ними щодо збереження шлюбу, не можливе. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved