Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті, 12.06.2015р., [PERSON], право власності на 1/7 частину відокремленої земельної ділянки площею 0,15 га (із земельної ділянки загальною площею 23,60 га) належну на праві спільної часткової вланості (1/7 частина) заповідачу згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯБ №832323. Оригінал державного акту втрачений. З цих підстав державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Щодо вимог про стягнення з відповідачів судового збору, у разі задоволення позову, просив покласти на позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не зявилися, звернувшись з заявами (вх..№1438 від 20.03.2017р., 1436 від 20.03.2017р., 1437 від 20.03.2017р.) про розгляд справи у їх відсутність, в яких позов визнають, не заперечують про його задоволення. Представник відповідача Врадіївської селищної ради Миколаївської області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не зявився, звернувшись з заявою (вх.№1522 від 24.03.2017р.) про розгляд справи у його відсутність, в якій позов визнає. Третя особа без самостійних вимог відділ держгеокадастру у Врадіївському районі, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутність не надав. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Врадіївського нотаріального округу [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (судова повістка про виклик у судове засідання отримана особисто), на розгляд справи не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутність не надав. Судом встановлені факти: ·\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 21.03.2006 р. [PERSON] набув право власності на 1/7 частину земельної ділянки загальною площею 23,60 га (що складається з трьох земельних ділянок площею 13,5589 га, 9,9064 га та 0,15 га) з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованих в межах території Врадіївської селищної ради Миколаївської області, що належала йому на праві приватної спільної часткової власності з іншими співвласниками, - позивач, [PERSON], [PERSON]В, [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( заповіт ВКІ №213696 від 13.03.2008 р., пояснення позивача в якості свідка). . 13.03.2008р. [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким заповів належну йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ЯБ №832323 земельну ділянку розміром 23,60 га в межах території Врадіївської селищної ради - [PERSON] (заповіт ВКІ №213696 від 13.03.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №689); . 01.09.2014р. [PERSON], після складання заповіту у 2006 році, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - 1/7 частину земельної ділянки кадастровий номер 4822355100:04:000:0008, з переліком співвласників позивач [PERSON], треті особи по справі [PERSON], [PERSON]В, [PERSON], запис про що внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 26216891 від 01.09.2014р.) . 12.06.2015р. року спадкодавець [PERSON] помер, на час смерті був зареєстрований [INFO] смт,Врадіївка Миколаївської області, інші особи за вказаною адресою зареєстровані не були та не проживали (свідоцтво про смерть І-ФП №219480 від 12.06.2015р., довідка про склад сімї №819 від 14.02.2017р.); ·\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~після смерті [PERSON], 06.07.2015р. заведено спадкову справу №8/2015 за заявою спадкоємця за заповітом [PERSON] (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2015р., відповідь приватного нотаріуса №41/02-14 від 27.03.2017р.); . інші спадкоємці після смерті [PERSON] за заповітом чи які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні (інформаційна довідка зі спадкового реєстру №47220142 від 27.03.2017р., показання позивача в якості свідка, відповідь приватного нотаріуса №41/02-14 від 27.03.2017р.); . 02.12.2016р. та 08.02.2017р. за позивачем, на підставі рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/7 частину земельних ділянок площею 13,5589 га (кадастровий номер 4822355100:04:000:0009) та площею 9,9064 га (кадастровий номер 4822355000:04:000:0243), які входять до земельної ділянки загальною площею 23,60 га, що була предметом заповіту (показання позивача в якості свідка, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №74631874 від 02.12.2016р., витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №79910697 від 08.02.2017р.); . 17.12.2015р. позивачу приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку на підставі п.4.14, 4.15, 4.18 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №296/5, - не можливість встановлення тотожності майна яке було заповідано (розмір, правовстановлюючий документ) [PERSON], на підставі державного акту, з правовстановлюючими документами наданими спадкоємцем [PERSON] В,В. (свідоцтва про право власності на нерухоме майно) (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2015р.); . оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯБ №832323 на імя заповідача [PERSON] втрачений (вилучений) (показання позивача в якості свідка ); Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. При прийнятті рішення суд керується: Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. \~\~Згідно\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За\~ст.1217 ЦК\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як роз'яснено в п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Стаття 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на час видачі державного акту заповідачу), що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Статтями 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на час отримання заповідачем свідоцтва про право власності на нерухоме майно), яка в новій редакції встановила, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Та що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Крім того, суд керується \~ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» від\~01.07.2004\~№\~1952-IV, з прийняттям якого\~друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. Зокрема статтею 2 цього закону, \~в редакції, чинній станом на 01.09.2014р., яка встановлювала, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Та статтями 18, 19 цього ж закону, що свідоцтво про реєстрацію прав на нерухоме майно підтверджує виникнення права власності при здійснення державної реєстрації прав, яка здійснюється в т.ч. на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку. В той же час, за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб'єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Відповідно до чинної на час видачі державного акту інструкції «Про порядок складання, видачі … державних акті на право приватної власності на землю…» від\~04.05.1999\~№\~43 відділ держкомзему міг видавати дублікат зазначеного документу лише власникам або уповноваженій ним особі за довіреністю, а тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. Вивчивши та дослідивши наявні по справі докази, суд, вважає доведеним, що: - земельна ділянка яка була обєктом заповіту посвідченого у 2008р., загальною площею 23,60 га, та складалася з трьох земельних ділянок, що перебували у приватній спільній частковій власності, 1/7 частина якої належала заповідачу на підставі державного акту ЯБ №832323, згідно вимог діючого на той час законодавством, після отримання спадкодавцем свідоцтв про право власності на нерухоме майно 1/7 частину відокремлених земельних ділянок, - не припинилося; - позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], та в іншому порядку крім судового не може захистити своє невизнане право на спадкування права власності на частку земельної ділянки, яка перебуває у спільній часткові власності; В звязку з чим - позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Суд вважає клопотання позивача про покладання на нього понесених ним же по справі судових витрат підлягаючим задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved