Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.2011 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір б/н про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів та відтиску печаті, за умовами якого фізичній особі - підприємцю [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт в розмірі 1200,00 грн., а з 23.05.2011 року розмір ліміту збільшено до 8000 грн. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку та разом із заявою відповідача складають договір банківського обслуговування. В порушення умов договору фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконав належним чином. У зв'язку з цим, станом на 11.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 22215,79 гривень, яка складається з наступного: 6688,94 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 6831,64 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1204,00 гривень - заборгованість за комісією, 7491,21 гривень - заборгованість за пенею, а також необхідно стягнути 1400,00 грн. - штрафу. Фізична особа-підприємець [PERSON] припинила свою діяльність й тому позивач змушений звернутися до суду на підставі ч.1 ст. 52 ЦК України з позовом до відповідача [PERSON], яка відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю ФОП [PERSON] Від позивача надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка до суду не з'явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію заяви б/н про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів та відтиску печаті від 16.03.2011 року; умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів; розрахунок заборгованості; довідку про розміри встановлених кредитних лімітів; копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON]; копію довідки ЄДРПОУ), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2011 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір б/н про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів та відтиску печаті, за умовами якого фізичній особі - підприємцю [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт в розмірі 1200,00 грн., а з 23.05.2011 року розмір ліміту збільшено до 8000 грн. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку та разом із заявою відповідача складають договір банківського обслуговування. В порушення умов договору фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконав належним чином. У зв'язку з цим, станом на 11.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 23615,79 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ч.1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно з ч.1 ст. 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. За таких обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість, яка виникла у фізичної особи - підприємця [PERSON], оскільки фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved