Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] у с. Студенок Глухівського району Сумської області померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Студеноцької сільської ради Глухівського району) Сумської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0143805, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Червоний партизан» за № 502 від 13.02.1997 року. За життя мати своїм майном не розпорядилася, заповіту не залишила. Спадщину після її смерті в рівних частках прийняли її чоловік (його батько), [PERSON] , та син (його брат), [PERSON] , фактичного вступивши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння її спадковим майном, оскільки на день смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з нею, але своїх спадкових прав не оформили. [INFO] у с. Студенок Глухівського району Сумської області помер його батько - [PERSON] , який за життя своїм майном також не розпорядився, заповіту не залишив. Спадщину після його смерті, до складу якої, серед іншого, увійшла Ѕ частка земельної частки (паю), яку він фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , але своїх спадкових прав на неї не оформив, в рівних частках, як спадкоємці першої черги за законом прийняли він та його рідний брат (син померлого), [PERSON] , оскільки на день смерті батька були зареєстровані та проживали разом з ним. Він частково оформив спадщину батька, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину належного йому спадкового майна. [PERSON] спадщину батька не оформляв. [INFO] у с. Студенок Глухівського району Сумської області помер його брат - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове майно, яке складається із ѕ частки земельної частки (паю) розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, що згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0143805 належала його померлій матері [PERSON] , яку він фактично успадкував після її смерті та смерті батька, [PERSON] , але за життя своїх спадкових прав не оформив. Також позивач зазначає, що [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не залишив. Він є його єдиним спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті останнього, оскільки на день його смерті був зареєстрований та проживав разом з ним, а також частково її оформив, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, що згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0143805 належала його померлій матері [PERSON] , яку він фактично успадкував після смерті батька та брата, він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на це майно. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, а надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача - Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначає, що Есманьська селищна рада визнає позов повністю і просить справу розглядати без участі її представника. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач по справі [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , які перебували у шлюбі між собою ( а.с.5, 11). [PERSON] , [INFO] - був його рідним братом ( а.с. 12). [INFO] в с. Студенок Глухівського району Сумської області померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.8). Згідно довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 97/103-21 від 04.03.2021, [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0143805 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Червоний партизан» за № 502 від 13.02.1997 року. Розмір земельної частки (паю) складав 3,69 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається (а.с.13). Таким чином судом встановлено, що померлій [PERSON] , дійсно за життя належала земельна частка (пай) розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, розташована на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Студеноцької сільської ради Глухівського району) Сумської області, про що на її ім`я було видано відповідний сертифікат. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді належної їй вищевказаної земельної частки (паю). За даними довідки Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області від 24.09.2020 за вих. № 379, на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на час її смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали однією сім`єю чоловік - [PERSON] , 1924 р.н., та син - [PERSON] , 1955 р.н. Заповіт від імені померлої [PERSON] Студеноцькою сільською радою не посвідчувався (а.с.14). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65214035, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65214028 від 16.06.2021, заповіт від імені померлої [INFO] [PERSON] не посвідчувався, спадкова справа після її смерті не заведена ( а.с.38-39). Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом статті 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). За положеннями ст.ст. 548,549 цього Кодексу для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках, по Ѕ кожний, як спадкоємці першої черги за законом прийняли її чоловік [PERSON] , та син [PERSON] , оскільки у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння її спадковим майном, так як на день її смерті проживали та були зареєстровані разом з нею, але своїх спадкових прав не оформили. [INFO] в с. Студенок Глухівського району Сумської області помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої, серед іншого, увійшла Ѕ частка земельної частки (паю), яку він фактично успадкував після смерті своєї дружини ( матері позивача), [PERSON] , але своїх спадкових прав на неї не оформив. За даними довідки Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 16.04.2021 за вих. № 34, на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на час його смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали однією сім`єю сини: [PERSON] , 1955 р.н., та [PERSON] , 1965 р.н. Заповіт від імені померлого [PERSON] Студеноцькою сільською радою не посвідчувався (а.с.15). Відповідно до статті 1216 ЦК України (чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними ( ч.1 ст. 1267 ЦК України). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках, по Ѕ кожний, як спадкоємці першої черги за законом у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняли його діти, позивач по справі [PERSON] та його брат, [PERSON] , оскільки на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали разом з ним за однією адресою. Крім того, позивач [PERSON] частково оформив спадщину батька, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину його спадкового майна, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 264-2020, заведеної 24 листопада 2020 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] ( а.с. 42-62). [PERSON] за життя своїх прав на спадкове майно батька не оформляв. [INFO] в с. Студенок Глухівського району Сумської області помер брат позивача - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.7). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшли ѕ частки земельної частки (паю) розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, що згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0143805 належала його померлій матері [PERSON] , яку він фактично успадкував після її смерті та смерті батька, [PERSON] , але за життя своїх спадкових прав не оформив. За даними довідки Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області від 24.09.2020 за вих. № 378, на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на час його смерті за вказаною адресою був зареєстрований та проживав однією сім`єю його брат - [PERSON] , 1965 р.н. Заповіт від імені померлого [PERSON] Студеноцькою сільською радою не посвідчувався (а.с.16). За змістом ст. 1258 ЦК України ( чинного на час відкриття спадщини) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином позивач по справі [PERSON] , являється спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] другої черги за законом. Наявність інших спадкоємців судом не встановлена. Також судом встановлено, що у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті брата, оскільки на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з ним за однією адресою, а також частково її оформив, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину його спадкового майна, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом ( а.с.18-19). Однак, коли позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх прав на спадкове майно - земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері [PERSON] , спадкоємцями якої були його батько, [PERSON] , та брат, [PERSON] , які прийняли спадщину, але своїх спадкових прав не оформили, спадкоємцем після яких є він, то нотаріус йому відмовила в цьому з тих підстав, що правовстановлюючий документ на це майно - сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, про що свідчить відповідне роз`яснення від 17.02.2021року (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що вказаний сертифікат втрачено, у зв`язку з чим у газеті «Глухівщина» в № 11 від 19 березня 2021 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с.21). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки в суді знайшло своє підтвердження те, що матері позивача - [PERSON] , спадкоємцями після якої були її чоловік ( батько позивача) [PERSON] , та син (брат позивача) [PERSON] , які прийняли спадщину в рівних частках, але своїх спадкових прав не оформили, дійсно за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0143805 належала земельна частка (пай) розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, розташована на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Студеноцької сільської ради Глухівського району) Сумської області, а позивач є єдиним спадкоємцем даного майна за законом після смерті батька та брата, який в установленому законом порядку та строк прийняв спадщину після кожного з них, однак через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, його право на спадкове майно не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом визнання за ним права власності на цю земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved