Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила визначити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх синів [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 450 грн. щомісячно, на кожну дитину, з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття. Стверджує, що на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей , а відповідач в добровільному порядку не надає жодної допомоги на дітей, крім того на даний час не має постійного місця праці, доходи його також їй не відомі, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, вона змушена звернутися в суд із цією позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь для утримання їх неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі Позивача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. На судовий розгляд справи позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважав належним повідомлення відповідача про розгляд справи. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами) Суд, дослідивши матеріали справи установив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. їх батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Судовим розглядом встановлено, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджено довідкою Голгочанської сільської ради Підгаєцького району за № 468 від 17.03.2016 року Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на неповнолітніх дітей, матеріали справи не містять. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітніх синів, у зв'язку з чим порушується їх інтереси. Суд приймає до уваги доводи позивача викладені в позовній заяві проте, що відповідач не працює, його доходи мають нерегулярний та мінливий характер. Також, у судовому засіданні установлено, що відповідач проживає в сільській місцевості, будучи працездатним, у суда відсутні відомості стосовно його працевлаштування Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. Водночас, згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Виходячи із принципу розумності, виваженості та справедливості, а також з огляду на стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те, що неповнолітні діти постійно проживають з матір'ю, яка крім матеріальних затрат також витрачає власні сили і час для забезпечення нормального виховання і розвитку дитини, відсутності відомостей про існування у відповідача інших утриманців, а також того, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, хоча є працездатною та фізично здоровою людиною, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років на даний час суд вважає, що на підставі ст. 184 СК України із відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі - в розмірі 400 грн. щомісячно, на кожну дитину .Доказів про наявність інших обставин, які б мали істотне значення для визначення розміру аліментів сторони не заявляли суду. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожного із них, до досягнення ними повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовійсумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації зааналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку,передбаченому Законом України "Про індексацію грошовихдоходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 18 березня 2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 552 грн

Outcome: approved