Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , зокрема: за [PERSON] просять визнати право власності на 2/4 частки зазначеного майна, за [PERSON] та [PERSON] по ј частці. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності, виданого 30 вересня 1992 року, жилий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належав колгоспному двору, який у відповідності до архівної довідки, станом на 1991 рік складався 4 членів сім`ї : [PERSON] , 1929 р.н., голови двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем за законом є дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вищевказаний житловий будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі та їх представники не з`явилися, подали заяви згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно просять справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечують. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Підволочиська державна нотаріальна контора надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечення щодо позову відсутні. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої 16 січня 2020 року Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 16 січня 2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 34,3 кв.м. належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Остап`ївської сільської ради народних депутатів № 34 від 24 вересня 1992 року. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 вересня 1992 року на підставі рішення виконкому Остап`євської сільської ради народних депутатів № 34 від 29 вересня 1992 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, що складається з 3-х членів, головою якого є [PERSON] . Разом з тим, з довідок, виданих Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 09 грудня 2019 року № 1032 та 19 червня 2020 року № 426 убачається, що по документах архівного фонду «Остап`ївська сільська рада» у погосподарських книгах с. Остап`є станом на 1991 та 1992 рік значиться господарство [PERSON] , 1929 р.н., голова двору, разом з якою проживали: дочка [PERSON] ,1954 р.н., внук [PERSON] 1975 р.н., внучка [PERSON]. , 1989 р.н. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. ( [PERSON] ), належало по 1/4 частці житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , як членам колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Остап`ївською сільською радою Підволочиського району. Згідно заповіту, посвідченого 28 травня 2003 року [PERSON] , все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] . Як убачається із листа роз`яснення державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори № 18/02-31 від 29 січня 2020 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , яка спадщину прийняла у встановленому законом порядку, однак, у зв`язку з тим, що житловий будинок в [ADDRESS] є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність належного правовстановлюючого документу на частку у спадковому майні, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, та їм належить по ј частці у майні. Крім того позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину прийняла, однак, у зв`язку з тим, що житловий будинок в [ADDRESS] є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючого документу про належні спадкодавцям частки у спадковому майні, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved