Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до відповідача, третіх осіб, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12 травня 2010 року без номеру, укладений між [PERSON] (наразі [PERSON]) та ПОСП «АГРОСАН-2007», який зареєстровано у Управління Держземагенстві у Лозівському районі Харківської області 04 серпня 2011 року за № 632390004000393; стягнути з ПОСП «АГРОСАН-2007» на користь [PERSON] вартість почеркознавчої експертизи в сумі 8076,40 грн.; стягнути з ПОСП «АГРОСАН-2007» на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн. Позивач посилається на те, що вона є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 462736, яка розташована на території Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області. 18.04.2006 року між нею та її чоловіком було розірвано шлюб, після розлучення їй було присвоєне прізвище [PERSON]. В грудні 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. 03.02.2016 року вона надіслала заяву про надання інформації про наявність будь-якого договору, предметом якого може бути земельна ділянка, та надання його копії у разі наявності. Згідно отриманої відповіді стало відомо, що відповідно до Книг записів реєстрації договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди, який укладено між нею та ПОСП «АГРОСАН-2007», терміном на 10 років, вказаний договір зареєстровано 04.08.2011 року за № 632390004000393, але копія договору надана не була. Наявність договору викликала у позивача здивування, так як ніякого договору оренди землі вона не підписувала, не подавала заяву про державну реєстрацію договору оренди землі і не уповноважувала на це жодну особу. З відповідачем не обговорювалися умови договору, включаючи тривалий термін оренди (десять років). Позивач в судовому засіданні підтримала уточнену позовну заяву, посилаючись на обставини, викладені в неї, пояснила, що спірна земельна ділянка належала її матері, яка померла в 2005 році. Спадщину оформила в 2009 році. Щоб мати здавала земельну ділянку в оренду ПОСП «АГРОСАН-2007» не памятає. 03.02.2016 року вона звернулася з заявою про надання інформації щодо земельної ділянки і з відповіді дізналася, що існує договір оренди земельної діолянки від 12.05.2010 року. Вона договір оренди земельної ділянки строком на 10 років з ПОСП «Гарант» від 12 травня 2010 року не підписувала, як і додатки до нього. На момент «укладання» договору вона перебувала з 18.12.2009 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], змінила своє дошлюбне прізвище після реєстрації шлюбу з [PERSON] на [PERSON], тому надати документи на дошлюбне прізвище [PERSON] вона не могла. Земельний податок не сплачувала, за орендною платою зверталася і її не отримувала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представники відповідача ПОСП «АГРОСАН-2007» - [PERSON] та адвокат [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, вважали, що позивач знав про договір оренди з ПОСП «Агросан-2007», тому що постійно та своєчасно отримувала орендну плату. Договір оренди земельної ділянки пройшов необхідну відповідну реєстрацію і має законну силу. Крім того, просили застосувати позовну давність, оскільки вважають, що позивач знав про спірний договір оренди від 12.05.2010 року, про що подали письмову заяву. Представник третьої особи, управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області, просили винести рішення на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді з 12.05.2010 року строком на 10 років, договір оренди пройшов відповідну державну реєстрацію, орендодавцю виплачується орендна плата. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що особисто бачила, як [PERSON] отримувала орендну плату в сумі 7000 грн., орендна плата виплачувалася з 2010 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ПОСП «АГРОСАН-2007» головним бухгалтером з 2009 року. Знає, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді, в 2015 році вона особисто видавала орендну плату в сумі 7000 грн., по касовому ордеру. Вислухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 2-4 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Субєктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Обєктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 452736, виданого 23.03.2009 року Лозівською райдержадміністрацією, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,2618 га, яка розташована на території Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області (а.с.13). 18.12.2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серія 1-ВЛ № 130761, виданого 18.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 251. Факт зміни прізвища також підтверджується копією паспорта позивача - [PERSON], серія МТ № 099730, виданого 28.01.2010 року Лозівським МВ ГУМВСУ в Харківській області. Частиною 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та ПОСП "АГРОСАН-2007" існує договір оренди земельної ділянки від 12.05.2010 року строком на 10 років, що підтверджується складеним актом приймання-передачі земельної ділянки та планом меж земельної ділянки (а.с.44-46,47,48-51). Згідно ст. 18 \~Закону України «Про оренду землі», договір оренди \~землі набирає \~чинності після його державної реєстрації. \~ Згідно договору оренди землі від 12.05.2010 року та акта про приймання-передачі земельної ділянки, земельна ділянка, яка належить позивачу по справі, була передана в оренду відповідачу ПОСП «АГРОСАН-2007». В копії договору оренди зазначено, що договір оренди землі від 12.05.2010 року, укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію в міськрайонному Управлінні Держкомзему у м. Лозова і Лозівському районі Харківської області, про що у державному \~реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011р. за № 63239004000393. Однак позивачем заперечується факт підписання договору оренди з ПОСП «АГРОСАН-2007», акту приймання-передачі земельної ділянки, акту визначення меж ділянки в натурі від 12.05.2010 року, у зв'язку з чим, за клопотанням позивача, ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2016 \~року була призначена судова почеркознавча експертиза (а.с.86-87). Згідно \~висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5425/5426 від 22.08.2016 року підпис у договорі оренди землі від 12.05.2010 року, акті приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки, акті визначення меж ділянки в натурі від 12.05.2010 року, в графі «Орендодавець» виконаний не [PERSON] (а.с.132-145). Укладення договору оренди землі є дією 2 осіб, спрямованою на набуття цивільних прав та обовязків щодо оплатного користування земельною ділянкою, що відповідає загальним вимогам цивільного законодавства, щодо правочинів (договорів), передбаченим в ст. 202 ЦК України. В розумінні ст. 202 ЦК України, правочин є вольовою дією особи. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки за договором, вона має бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Волевиявлення сторін має бути абсолютно вільним і усвідомленим. У правочині зовнішнє волевиявлення особи має відповідати його внутрішній волі та має бути спрямоване на досягнення відповідного юридичного наслідку. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Основним елементом дійсної угоди є воля сторін. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, бажання викликати певні юридичні наслідки встановлення, зміну або припинення. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Представник відпоідача, заперечуючи проти задоволення позову, доводила, що позивач належним чином отримувала орендну плату. Суд вважає, що отриманя орендної плати не є обгрунтуванням того, що даний договір є дійсним, окільки відповідач користувався земельною ділянкою, тому був зобовязаний сплачувати орендну плату. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спірний договір оренди землі від 12.05.2010 року не був підписаний орендодавцем, позивачем по справі, тобто не було волевиявлення власника земельної ділянки на передачу землі в оренду, тому при таких обставинах, відповідно до ст. 203 ЦК України, суд вважає, що є підстави для визнання даного договору недійсним. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Що стосується заяви представника відповідача про застосування позовної давності, то суд, враховуючи пояснення позивача про отриманнянею інформації в 2016 році про існування договору, вважає, що дана заява задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні відповідачем не доведено, що договір оренди землі був виданий орендодавцю, позивачу по справі, зразу після його реєстрації, та те, що вона знала про існування спірного договору оренди з 2010 року. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача належним чином обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 17.02.2016 року платіж № 13. За клопотанням позивача була проведена почеркознавча експертиза, вартість якої вона сплатила, що підтверджується квитанцією від 06.06.2016 року № 25. Тому вимога про стягнення судових витрат та витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 551,20 грн., та витрати за проведення експертизи у розмірі 8076,40 грн., що підтверджується квитанцією від 17.02.2016 року платіж № 13, квитанцією № 25 від 06.06.2016 року, . На підставі викладеного та

Outcome: approved