Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 12.01.2021 року, відкрито виконавче провадження №64092930 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 114748 від 18.12.2020 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів за період з 16.01.2019 року по 08.12.2020 року на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в загальному розмірі 15307,10 грн. та 650,00 грн. на користь приватного нотаріуса за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості; розрахунок заборгованості, який доданий до заяви не може вважатись документом, що підтверджує безспірність вимог, оскільки підготовлений з відображенням односторонніх арифметичних розрахунків самим відповідачем. Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 114748, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 18.12.2020 року, щодо стягнення з позивача боргу в загальному розмірі 15957,10 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 27.01.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у ТОВ «Вердикт Капітал» документи що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості [PERSON] , у приватного\~нотаріуса Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.С.\~всі наявні\~у нього\~документи,\~що підтверджують\~наявність,\~розмір,\~та безспірність\~заборгованості [PERSON] \~перед ТОВ\~«Вердикт Капітал»,\~на підставі\~яких вчинялася\~нотаріальна дія\~щодо виконавчого\~напису,\~виданого 18.12.2020\~року №114748,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» заборгованості,\~у приватного\~виконавця виконавчого\~округу міста\~Києва Малкової\~М.В.\~копію виконавчого\~напису №114748\~від 18.12.2020\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» заборгованості,\~на підставі\~якого було\~відкрито виконавче\~провадження №64092930.\~ У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем було надіслано до суду документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, відзив на позовну заяву не подано. Приватним нотаріусом будь-яких із витребуваних судом документів, надано не було. Приватним виконавцем було надіслано копію виконавчого напису №114748 від 18.12.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №64092930, кредитний договір № 401201457 та виписку з особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] . Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.01.2021 року, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 114748\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Вердикт-Капітал»\~суму боргу\~у розмірі\~15957,10\~грн. Учасники справи в судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання були повідомленні вчасно та належним чином. Позивач та відповідач просили суд проводити судове засідання без їх участі. Треті особи про причини неявки суд не повідомили. Зважаючи на вимоги ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.06.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №401201457, згідно п.п. 2.1, 2.5 якого товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 7080,19 грн. для оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації №401201457 від 16.02.2012 року або листі гарантії до цього Договору від 16.06.2012 року у загальній сумі 5883,00 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», оплати страхового платежу згідно умов комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника та комісійної винагороди банку. Відповідно до п. 2.3 договору, позика надається строком до 20.07.2015 року. 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 114748 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», суму заборгованості в розмірі 15307,10 грн., з яких: 2709,64 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 836,51 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам (простроченим) за користування кредитом, 588,85 грн. строкова заборгованість за комісією, 4672,10 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 6500,00 грн. - штрафні санкції (штраф та пеня) та суму за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 15957,10 грн. Судом також встановлено, що виконавчий напис № 114748 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» суми заборгованості, було вчинено на підставі кредитного договору № 401201457 від 16.06.2012 року укладеним між ТОВ «Альфа-Банк» та [PERSON] , договором відступлення права вимоги від ТОВ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні Ініціативи» № 1 від 21.06.2016 року, договором відступлення права вимоги від ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» від 26.12.2018 року, договору відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до ТОВ «Вердикт Капітал» від 16.01.2019 року. В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, 12.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №114748 від 18.12.2020 року. Аналізуючи встановленні обставини, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.\~ Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі Порядок). Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як вбачається з матеріалів справи, для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса останньому було надано: розрахунок заборгованості за кредитним договором; кредитний договір №401201457 від 16.06.2012 року, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту; Анкету-Заяву про отримання кредиту [PERSON] , видаткову накладну № 133ФТ-20288 від 16.06.2012 року, рахунок-фактуру №133ФТ-1064-02727 від 16.06.2012 року, комплексний договір страхування від нещасних випадків позивальника банку та страхування кредиту від 16.06.2012 року. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитора в зобов`язанні можна замінити іншою особою, у результаті передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Якщо боржника в письмовому вигляді не повідомили про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого боргу первісному кредитору є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Суд зазначає, що відповідач не надав доказів направлення позивачу вимоги про погашення боргу та повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні. Тобто позивач не був повідомлений менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та заміну кредитора\~в зобов`язанні, що позбавило останнього ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення новому кредитору. Крім того, наданий нотаріусу та суду розрахунок заборгованості, також не може підтверджувати наявність заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог зазначених в Законі, а не у вигляді наданого нотаріусу відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості, який складений у довільній формі, без підтверджуючих первинних документів. Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Також, розмір штрафних санкцій (штраф та пеня) у розмірі 6500,00 грн., розрахунок яких міститься в матеріалах справи та надано для вчинення\~виконавчого напису,не конкретизовано, тобто не вказано, що з вказаної суми є штрафом, а що пенею. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~положеннями ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року «Перелік» доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду\~від\~22.02.2017 року\~(справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови\~суду про визнання незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662\~у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою\~законної сили. Постанова\~набрала законної сили з моменту її проголошення.\~ Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України"\~від 21.03.2017 року №23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172\~в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові\~від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально\~посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Встановлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу кредитний договір № 401201457 від 16.06.2012 року не посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 908,00 гривень, то у порядку передбаченому\~ст. 141 ЦПК України,\~він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.7\~ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved