Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до відповідача, в якому посилаючись, що [PERSON], отримавши кредит в розмірі 81317,60 грн. на купівлю автомобілю BYD F-3, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) LGXC16DF1D0014378, реєстраційний номер [NUMBER] (надалі транспортний засіб/предмет застави), якій належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та фінансування страхового платежу за кредитним договором № 910.22220 від 30.04.13р., перестав виконувати зобовязанням за ним, внаслідок чого станом 21.12.15 р. утворилась заборгованість на суму 87335,48 грн., вказуючи, що в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу та договір поруки, який був укладений між позивачем та [PERSON], яка на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати солідарно в межах суми 50 гривень за зобовязаннями [PERSON], які виникають з кредитного договору. Зазначаючи, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави неможливо без передачі предмету застави у володіння банку просить: вилучити у [PERSON] або інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль BYD F-3, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) LGXC16DF1D0014378, реєстраційний номер [NUMBER], та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобовязань за кредитним договором № 910.22220 від 30 квітня 2013 року в сумі 87335,48 грн. звернути стягнення на предмет застави BYD F-3, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) LGXC16DF1D0014378, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» буд-якій третій особі від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та інших державних та недержавних органах/установах. Від позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, в якій він був не проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомили, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справ за його відсутності, від відповідача [PERSON] заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання, крім обов'язку виконати взяті зобовязання, повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 30 квітня 2013 року дійсно був укладений кредитний договір № 910.22220, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 81317,60 грн. для купівлі автомобіля та фінансування страхового платежу зі сплатою відсотків у розмірі 18,99 % на рік строком до 30.04.2018 року. За умовами цього договору відповідач повинен був у період дії кредитного договору щомісяця вносити кошти для погашення кредитної заборгованості (щомісячний платіж) в сумі 2108,98 грн. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та відповідачем 27 травня 2013 року було укладено договір застави транспортного засобу № 1987, згідно якого останній надав у заставу належне йому рухоме майно - легковий автомобіль BYD F-3, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) LGXC16DF1D0014378, реєстраційний номер [NUMBER]. Меморіальними ордерами про перерахування коштів підтверджується, що відповідач отримав кредитні кошти від позивача в повному обсязі. Із виписки з особового рахунку відповідача видно, що останній виконував обовязки за кредитним договором щодо повернення коштів до 14 липня 2014 року, після чого перестав виконувати умови договору. Розрахунком заборгованості підтверджується розмір заборгованості відповідача перед банком, яка станом на 21.12.15 р становить суму 87335,48 грн. та складається з: основного боргу 48480,87 грн., простроченого боргу 19753,68 грн.; прострочених процентів 18390,92 грн.; строкових процентів 710,01 грн.. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 543 ЦК України вказує, що у разі солідарного обовязку боржників (відповідачів) кредитор (позивач) має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі від усіх боржників (відповідачів) разом. Договором поруки від 19.12.2014 укладеним між ПАТ "Ідея Банк", відповідачем [PERSON] підтверджується факт, що відповідач [PERSON] на добровільних засадах зобов'язувався перед позивачем відповідати по зобов'язанням відповідача [PERSON], які виникають із кредитного договору у випадку їх невиконання останнім в сумі 50,00 грн.. За таких обставин, виходячи з умов укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу у позивача виникло право в рахунок погашення заборгованості на звернення стягнення на предмет застави, а тому позов позивача в частині звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованим. Відповідно до п. 2 § 5 договору застави транспортного засобу звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі. Згідно вимог статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду, крім іншого, повинні бути зазначені заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Аналіз наведеної норми закону свідчить також про обґрунтованість вимоги позивача щодо вилучення у відповідача та передачі позивачу заставного майна на період до його реалізації, що не суперечить положенням статті 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved