Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлому та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 березня 1998 року помер вітчим його матері [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, одноповерховий житловий будинок з допоміжними господарськими спорудами у вигляді 5 сараїв, погребу, навісу, вбиральні та огорожі, які розташовані за адресою: с. Макове Шосткинського району Сумської області, вул. Зарічна, 17. За життя, 15 липня 1997 року, [PERSON] склав заповіт, яким все майно, яке належало йому на день смерті, заповів позивачу [PERSON]. Позивач, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], та 15 січня 2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак оформити право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в с. Макове Шосткинського району Сумської області, вул. Зарічна, 17 позивач не має можливості звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 березня 1998 року в с.Макове Шосткинського району помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БП № 014856) /а.с.9/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Маківської сільської ради № 178 від 22 травня 2017 року [PERSON] проживав та був зареєстрований до дня смерті в с.Макове по вул. Зарічна буд. 17 Шосткинського району Сумської області і був власником будинку. /а.с.13/ Відповідно до копії заповіту [PERSON] все майно, яке належало йому на момент смерті заповів позивачу [PERSON] /а.с.8/ Позивач в установленому порядку прийняв спадщину після померлого [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27 жовтня 2017 року. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як єдиний спадкоємець за заповітом на визнання за ним права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлого [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно (постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № б/н від 14 червня 2017 року). Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно технічного паспорту на вказаний будинок, він побудований в 1940 році. [PERSON] за даними погосподарської книги був власником спірного будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В цей же час законодавством, що діяло на час побудови будинку не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. Тому записи у погосподарській книзі суд визнає як акт органу влади, що підтверджують право приватної власності. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлому [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиними спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved