Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача - про визнання права власності на успадковане майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року у м. Котовськ Одеської області помер її чоловік, [PERSON], з яким вона перебувала в офіційному шлюбі. Серед спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті чоловіка залишилася вона як дружина, та [PERSON], його син. Після смерті [PERSON], 11 листопада 2013 рок нею було подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за якою було відкрито спадкову справу. [PERSON], у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини та подав відповідну заяву до нотаріуса у межах встановленого законом шестимісячного строку. Тобто ними, як спадкоємцями першої черги за законом, були вчинені дії, які свідчать про прийняття нею спадщини [PERSON], та про відмову [PERSON], від прийняття спадщини, у встановленому законом порядку. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно у вигляді належної йому разом з ними на праві спільної сумісної власності частки житлового приміщення - квартири за адресою [ADDRESS]. На даний час у приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу відкрито спадкову справу № 122/2013 після смерті [PERSON] Однак вона позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку через нотаріуса на спадкове майно у вигляді частки належної її чоловікові на праві спільної сумісної власності житлового приміщення - квартири за адресою [ADDRESS], у розмірі 1/3 частки вищевказаного нерухомого майна, оскільки відповідно до п. 4.15 Розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві". Проте оригінал свідоцтва, яким посвідчено право власності на спадкове майно відсутній. Це позбавляє її можливості посвідчити її право власності на спадкове майно у вигляді частки квартири в нотаріальному порядку. Іншим шляхом, ніж в судовому порядку, вона не має можливості захистити своє право на спадщину у вигляді 1/3 частки вищевказаного нерухомого майна, яка належала [PERSON], на праві спільної приватної власності на момент його смерті. Тому вона змушена для захисту своїх прав звернутися з даним позовом до суду і просить визнати за нею право власності на успадковане майно - 2/3 частини квартири за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити із наведених в позовній заяві підстав. Від Котовської міської ради надійшла заява в якій останні просять справу розглянути по суті у відсутності представника відповідача, з позовними вимогами згідні. Третя сторона в судове засідання не з'явився, про час та місце справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву зпроханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] року у м. Котовськ Одеської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 14 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.8). З наданих документів вбачається, що серед спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON], залишилася позивач - [PERSON], як його дружина та [PERSON], як його син. З спадкової справи вбачається, що 11 листопада 2013 року позивач подала до приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, за якою було відкрито спадкову справу № 55287296 (номер у спадковому реєстрі), номер у нотаріуса 122/2013. Відповідач [PERSON], у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини та подав відповідну заяву до нотаріуса у межах встановленого законом шестимісячного строку. Тобто судом зроблено висновок, що спадкоємцями першої черги за законом, були вчинені дії, які свідчать про прийняття позивачем спадщини [PERSON], та про відмову [PERSON], від прийняття спадщини, у встановленому законом порядку у відповідності до вимог ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді належної йому разом з сторонами на праві спільної сумісної власності частки житлового приміщення - квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.9-14). Відповідно до дублікату Свідоцтва № 63 від 16 травня 1995 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної приватної власності сторонам по справі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Проте як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу [PERSON] за № 67/02-14 від 11.02.2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковану частину квартири за адресою [ADDRESS], нотаріусом позивачу [PERSON] було відмовлено через відсутність оригіналу документів, що посвідчують право спільної сумісної власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. Ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 позивач [PERSON] входить до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщин вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно з вимогами ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/3 частку житлового приміщення - квартири за адресою [ADDRESS], як на частку в спільній сумісній власності та на 1/3 частину вищевказаного майна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved