Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]., які проживають разом з позивачем. З часу розпаду їхньої сім'ї відповідач живе виключно своїми інтересами, сім'я його фактично не цікавить, спільне господарство не ведеться, матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей не надає, вихованням дітей не займається, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду та в судовому порядку проводити стягнення аліментів. Просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]., в розмірі ? але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін народилася дитина - неповнолітній син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі - [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 8). На даний час дитина [PERSON] проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved