Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на тепличний комплекс за межами села Кардашинка Голопристанського району Херсонської області в порядку набувальної давності. Позивач посилається на те, що 19 серпня 1999 року його батько уклав з фермерським господарством «Темп» договір купівлі продажу даного майна, однак у 2004 році передав позивачу для користування. За такий тривалий проміжок часу (з 2004 року по теперішній час), він неодноразово здійснював поточні ремонти всього комплексу, зокрема ним була замінена на нову покрівля, переобладнані будівлі, побудовано огорожу. Всі ці витрати позивач ніс самостійно. Таким чином він на протязі 12-ми років безперервно володів даним нерухомим майном і окрім нього ніхто витрат по утриманню не ніс. В звязку з тим, що попередній власник фермерське господарство «Темп» ліквідоване, позивач не має змоги належним чином володіти майном. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача не заперечув проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 319 ЦК України - власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Так, у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у 1999 році продав тепличний комплекс за межами села Кардашинка Голопристанського району Херсонської області [PERSON] за договором купівлі продажу у простій письмовій формі.Будь яких претензій до покупця не має, всі умови договору виконані. Свідок [PERSON], пояснив, що придбав дане майно у 1999 році, але у 2004 році передав для користування своєму сину [PERSON], який до теперішнього часу володіє ним та здійснює догляд. Таким чином, починаючи з 2004 року по даний час позивач по справі добросовісно, відкрито та безперервно володів тепличним комплексом за межами села Кардашинка Голопристанського району Херсонської області і відповідно, в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно в порядку набувальної давності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 344 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved