Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Одночасно позивач зазначила, що не бажає покладати судові витрати на відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2002 року. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини відсутності взаєморозуміння, різні погляди, і як наслідок - часті сварки, відчуженість. З жовтня 2018 року подружні стосунки між ними не підтримуються. Вважає, що сім"я розпалась остаточно. На примирення не згодна. Сторони до підготовчого судового засідання не прибули. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Строку для примирення не потребує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, із доводами позову погоджується, проти розірвання шлюбу не заперечує. Строку для примирення не потребує, вважає, що сімейні відносини не можуть бути відновлені. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 22 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області , актовий запис № 77. Також встановлено, що у подружжя в шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що шлюбні відносини між сторонами не підтримуються з жовтня 2018 року та припинені з причини відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, часті сварки, відчуженість. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна; відповідач позов визнає, з його доводами погоджується, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам сторін. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позові зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач у позові зазначила, що не бажає стягувати з відповідача судові витрати, пов"язані з поданням даного позову, суд вважає можливим залишити сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень за її рахунок. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved