Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення майнової шкоди та просить стягнути із відповідача [PERSON] суму в якості страхового відшкодування у розмірі 45939,44 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн. Свої вимоги аргументує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Підприємством з іноземною інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 101487, предметом якого є страхування автомобіля «VOLKSWAGEN Caddy», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19.09.2016 року в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «VOLKSWAGEN Caddy», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ИЖ 2125», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 11 жовтня 2016 року постановою Корюківського районного суду Чернігівської області у справі № 136/1128/16-п. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 23 вересня 2016 року до Позивача звернувся Страхувальник із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 45939,44 грн., що підтверджується платіжним дорученням. 20.08.2018 року на адресу Відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку Відповідача не було здійснено, тому позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що шкода повинна бути меншою. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Підприємством з іноземною інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 101487, предметом якого є страхування автомобіля «VOLKSWAGEN Caddy», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19.09.2016 року в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області трапилась дорожньо- транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «VOLKSWAGEN Caddy», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ИЖ 2125», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 11 жовтня 2016 року постановою Корюківського районного суду Чернігівської області у справі № 136/1128/16-п. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 23 вересня 2016 року до Позивача звернувся Страхувальник із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 45939,44 грн., що підтверджується платіжним дорученням. 20.08.2018 року на адресу Відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку Відповідача не було здійснено. Станом на 26.04.2019 р. суму страхового відшкодування Відповідачем не погашено, що становить 45939,44 грн. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (Відповідач). Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України - особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України). Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із ч. 1,4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо треТя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Отже, Позивачу як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд може обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 16.09.2016р. по справі № 6-725цс16; постанові ВСУ від 20.01.2016 р. по справі № 6-2808цс15; постанова ВСУ від 14.02.2018р. № 754/1114/15-ц. Оскільки, позов підлягає задоволенню то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved