Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позов мотивує тим, що 14.02.2015 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різність характерів, помітно погіршились їх стосунки, постійно виникають сварки, конфлікти, непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені пів року тому, вони проживають окремо, так як вона переїхала жити до своїх батьків. Примирення з відповідачем неможливе. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи не явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але відмовився від отримання судової повістки, про що свідчать відповідні відмітки на поштових конвертах (а.с. 13, 18). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного життя повнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу до ДРАЦС, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Згідно позовної заяви, підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та різні типи характерів, в зв'язку з чим постійно виникають сварки, конфлікти та непорозуміння. Сімейне життя фактично між ними припинено півроку тому, сторони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач заперечень по суті позовних вимог не надав. Позивачка просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як згідно позову, сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., про що надано відповідну квитанцію 0.0.451860489.1 від 22.10.2015 року. Із Закону України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року (із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 19.10.2013 № 590-/ІІІ), вбачається, що за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн., яку сплачено позивачкою, а тому саме таку суму слід стягнути з відповідача на користь позивачки, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved