Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості та неустойки внаслідок прострочення сплати аліментів, покликаючись на те, з 01 березня 2015 року відповідач не належно виконує свої аліментні зобов`язання та на даний час у нього заборгованість у розмірі 37839,81 грн. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань сума неустойки за період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2019 року становить 809403,04 грн., 3% річних від простроченої суми становить 6929,37 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] 809403,04 грн. неустойки, 6929,37 грн. 3% річних від простроченої суми. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 24 січня 2019 року, 04 лютого 2019 року, а також уточнені позовні вимоги позивача, що стверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 20 серпня 2019 року, 16 вересня 2019 року, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник третьої особи належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, однак не подав пояснення щодо позову, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року вирішено стягувати аліменти із [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01 березня 2015року до припинення ним навчання. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах ВП №52303899 від 03 липня 2019 року у боржника [PERSON] станом на 03 липня 2019 року наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , 10 вересня 2019 року у розмірі 37839,81 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з позицією Великої Палати Верховного суду, викладеної в постанові № 572/1762/15 від 25 квітня 2018 року, заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, відповідно до позиції Верховного суду, викладеної у постанові №333/6020/16 від 03 квітня 2019 року зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Також, відповідно до вищевказаної постанови Верховного суду, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім цього, в постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року № 3-1522гс16 висловлено правову позицію, згідно з якою нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Згідно розрахунку заборгованості позивача [PERSON] , сума неустойки за період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2019 року становить 809403,04 грн., 3% річних від простроченої суми становить 6929,37 грн. Внаслідок виникнення у відповідача [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2019 року, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача на утримання сина [PERSON] 809403,04 грн. неустойки, 6929,37 грн. 3% річних від простроченої суми, жодних заперечень щодо розрахунків позивача чи інших розрахунків неустойки та 3% річних відповідачем не надано. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved