Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги, що 16.11.2007 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, проте 29.06.2017 даний шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він зобов'язаний утримувати своїх дітей, але ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/4 частини на кожну дитину, всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про зміну розміру позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнав і проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2007 року до 2017 року, згідно рішення Тульчинського районного суду від 29.06.2017, шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4,5). Діти знаходяться на повному утриманні позивачки, про що свідчить довідка видана Тульчинською міською радою від 26.07.2017 року за № 1978 (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється батьком. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Коли діти проживають з матір'ю, позов про стягнення аліментів пред'являється до батька. На дітей, які виховуються батьком, аліменти стягуються з їх матері. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ). Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.. 183 ч.5 СК України, визначено, що розмір аліментів на двох дітей становить 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Надавши оцінку представленим доказам, суд, вважає, що позивач належним чином довела обставини, щодо вжиття всіх заходів, які необхідні для отримання аліментів. Крім того, судом враховано позицію відповідача про визнання позовних вимог, яка не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 26.07.2017. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача - [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. Згідно до п.1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved