Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 15 815 грн. 57 коп. заборгованості за кредитною угодою відповідно до умов заяви № 003-11319-280313 від 28.03.2013 р., обґрунтовуючи це тим, що відповідач, згідно укладеного з позивачем кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань щодо вчасного повернення суми кредиту, плати за його користування (відсотків), комісії за управління кредитом що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Також просив стягнути судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. у відшкодування судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, зазначивши, що проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», що підтверджується Статутом ( а.с.15), та відповідачем, шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-11319-280313. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п. 2. 7 ч.2 вищевказаного Договору, позивач (за Договором - Банк) відкриває відповідачеві (за Договором - Клієнт) рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок. Згідно п. 2.1 ч.3 (або 5) Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься момент вчинення Банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у Договорі. У відповідності до п.2.3 ч.3 (або 5) Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п. 2.4 ч.2 Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0, 01 в рік, процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. Згідно п. 2.5 ч.2 за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0. Після закінчення пільгового періоду розмір комісії складає 2,00% за місяць. Позивач (за Договором - Банк) виконав взяті на себе зобов»язання, надавши Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) споживчий кредит у сумі 24 904,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний Відповідачем у Договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 20609023 від 29.03.2013 року. Відповідач не виконує належним чином зобов»язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12.08.2014 р. становить 15 815,57 грн. та складається з: заборгованість за сумою кредиту - 13 324,70 грн.; заборгованість за відсотками - 0,47 грн; заборгованість за комісіями - 2 490,40 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, з умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством, а отже є обґрунтованими. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved