Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що померла 19.11.2009 року [PERSON]Г Ще при житті вона склала заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу. Після її смерті залишилася спадщина , яка складається з житлового будинку № 15 по вул. Гагаріна в с. Леніне Радомишльського району, земельної ділянки площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та земельної ділянки площею 0,3400 га та площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ленінської сільської ради. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому змушений звернутись до суду із позовною заявою. Сторони у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що 19.11.2009 року померла тітка позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку № 15 по вул. Гагаріна в с. Леніне та земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ленінської сільської ради. Як вбачається з копії спадкової справи № 175/2010 до майна померлої 19.11.2009 року [PERSON], що заведена Радомишльської державної нотаріальною конторою, спадщину після її смерті за заповітом посвідченим секретарем Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 27 червня 1997 року за реєстром № 43 прийняв [PERSON] Згідно заповіту складеного 27 червня 1997 року, [PERSON] заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved