Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій з урахуванням уточнень просить поділити спільне майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 82 по вул. Шкільна в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області; визнати за нею право власності на ? частину автомобіля OPEL KADET 1988 року випуску, білого кольору, д/н [NUMBER]; визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1599 га, кадастровий номер 2323081200:05:010:0003, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул. Шкільна, 82; визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва, кадастровий номер 2323081800:02:048:0078, розташованої на території Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 704,80 грн. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, від представника позивача, [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.\~4\~ст.\~206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 25 червня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 25 червня 2002 року, актовий запис № 15 (а.с.7). У період шлюбу сторонами було придбано наступне майно : житловий будинок № 82 по вул.Шкільна в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 29.10.2005 року, витягом з Державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12-14), автомобіль марки OPEL KADET 1988 року випуску, білого кольору, д/н [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1599 га, кадастровий номер 2323081200:05:010:0003, розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул. Шкільна, 82, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.10.2005 року та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.15, 17) та земельна ділянка, площею 0,12 га для ведення садівництва, кадастровий номер 2323081800:02:048:0078, яка розташована на території Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.07.2008 року та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.16, 18). При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Сторони не зазначили про наявність іншого майна подружжя, крім спірного. Частиною 1 ст.69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, зазначено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Статтею 63\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає доведеним в судовому засіданні той факт, що спірне майно перебуває у спільній власності подружжя, оскільки відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу).\~Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об'єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнав в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо поділу спільного майна подружжя є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., що документально підтверджено квитанцією про сплату судового збору (а.с.1), Таким чином, понесені нею судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved