Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приват Банк» було надано [PERSON] кредит в розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі двадцяти чотирьох відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вищевказаним договором не виконала. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.05.2014 року має заборгованість в сумі 15088.65 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 4354.42 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 9539.53 грн., а також з штрафів, а саме: штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн. та штрафу (відсоткова складова) в сумі 694.70 грн. Тому, просить суд, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 15088.65 грн., а також судові витрати, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд даної справи у відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить суд, їх задоволити. Стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.09.2006 року в розмірі 15088.65 грн., а також судові витрати, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 243.60 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася з не відомих суду причин, хоча про час і місце розгляду даної цивільної справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 06.09.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, з якого вбачається, що позивачем було надано [PERSON] кредит в сумі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі двадцяти чотирьох відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а остання зобов'язалася кожного місяця повертати кредитні кошти, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії та інші витрати. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконує, в зв'язку з чим, за нею утворилася сума заборгованості. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і відсотків за користування кредитними коштами. Тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків відповідачем не виконувалися. Відповідно п.п. 8.6 п. 8 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну чи часткову сплату відсотків, якщо прострочення виконання таких зобов'язань сталося більш ніж на 120 календарних днів, позичальник сплачує банку штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00 грн. та штраф (відсоткова складова) в розмірі п'яти відсотків від суми позову, що станом на 06.05.2014 року становить 694.70 грн. Згідно ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором Банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приват Банк" взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши клієнту - [PERSON] кредит в розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % (відсотків) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.09.2006 року, відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином. Разом з тим, відповідно ст. ст. 546, 549 ЦПК України, виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визначається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н сума заборгованості за кредитним договором за [PERSON] станом на 06.05.2014 року становить 15088.65 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 4354.42 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 9539.53 грн., а також з штрафів, а саме: штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн. та штрафу (відсоткова складова) в сумі 694.70 грн. П.п. 9.12 п. 9 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін. Згідно ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як встановлено судом в судовому засіданні, заяви від відповідача на адресу ПАТ КБ «Приват Банк» про наміри припинення дії кредитного договору не надходили. Відповідно п.п. 3.1.4 п. 3 Правил користування платіжною карткою, строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач починаючи з 2006 року, і в подальшому, користувалася платіжною карткою, зокрема кредитними коштами, здійснювала часткові погашення заборгованості за кредитним договором, а тому доводи щодо закінчення строку дії договору спростовуються матеріалами справи, натомість підтверджується факт пролонгації договору. Згідно п.п. 6.4 п. 6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів, обов'язком клієнта є пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилася перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась впродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. Відповідно ст. 256 ЦПК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 4 ст. 267 ЦПК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦПК України). Для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема ч. 2 ст. 258 ЦПК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 253 ЦПК України, перебіг строку починається з наступного дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 ЦПК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст. 266 ЦПК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Для вирішення питання про застосування строку позовної давності необхідно з'ясувати граничний строк дії картки (місяць і рік), строк погашення відсотків за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування, що позивач пропустив строк звернення до суду покладений саме на відповідача, однак відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують граничний строк дії картки, на яку був перерахований кредит. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, що він звертався до Банку з заявою про розірвання договору кредиту, тому, суд вважає, що відповідач не довів факту, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому суд, не вбачає підстав для застосування строку позовної давності. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце її перебування. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243.60 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved