Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачі звернулись з вищевказаним позовом, посилаючись на наступне. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить 49/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2000 року та договору дарування від 29.09.2001 року. Позивачі та третя особа [PERSON] зареєстровані та постійно мешкають в зазначеному житловому будинку, відповідач [PERSON] зареєстрований, але в будинку не проживає тривалий час. Належна позивачам частка житлового будинку виділена у вигляді ізольованої квартири. У житловому будинку проживали та були зареєстровані до своєї смерті [PERSON], яка померла 03.07.2008 року та [PERSON], який помер 21.03.2015 року, вказані особи не були власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У 2005 році [PERSON] та [PERSON] звернулись до позивачів з проханням зареєструвати місце проживання їх сина [PERSON], який потребував реєстрації місця проживання. Позивач [PERSON] надав свою згоду на реєстрацію [PERSON] у належному йому на праві власності будинку. Інші позивачі: [PERSON] та [PERSON] на час реєстрації у будинку [PERSON] були неповнолітніми і їх права представляли батьки [PERSON] та [PERSON] 03.12.2005 року [PERSON] був зареєстрований у будинку за адресою: [ADDRESS], про що свідчить витяг із будинкової книги про реєстрацію його в житловому будинку. Після реєстрації в будинку [PERSON] на нетривалий час оселився в будинку як член сім'ї позивачів. Майно до будинку він не завозив, мав тільки особисті речі: одяг, взуття. Через декілька місяців [PERSON] припинив проживання у будинку, періодично навідував своїх батьків, зберігав у будинку сезонний одяг. Проживав [PERSON] за різними адресами за своїм бажанням, про які позивачам не було відомо. Перешкод для проживання [PERSON] у будинку ніхто не чинив. Після смерті [PERSON] у 2008 році [PERSON] став значно рідше приходити у будинок, а у серпні 2014 року забрав всі належні йому речі і заявив, що їде з м. Запоріжжя і взагалі з України. [PERSON] не повідомив позивачам місце свого нового проживання, однак зі слів [PERSON], з яким [PERSON] періодично спілкувався по телефону, позивачам відомо, що відповідач виїхав за межі України. На даний час [PERSON] в житловому будинку не мешкає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей його в будинку немає. Добровільно знятись з реєстраційного обліку вказаного будинку відповідач відмовився, вказавши, що йому потрібна реєстрація. Реєстрація [PERSON] в житловому будинку перешкоджає позивачам, як власникам житлового будинку користуватись належним їм житлом, володіти ним та розпоряджатись на свій розсуд. Позивачі просять суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова. 23 кв. 1 та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача підтримали зазначені в позові обставини, підтримали позовні вимоги, просять суд позов задовольнити в повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, наполягають на задоволенні позовних вимог. Відповідач про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку: відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України виклик до суду відповідача, оскільки його місце проживання (перебування), місцезнаходження не відоме, був опублікований в газеті Запорізька Правда № 136-137 від 26 листопада 2015 року. Незважаючи на виклик до суду відповідач повторно в судове засідання не зявився, заперечень щодо позову суду не надав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи ВГІРФО УМВС України Шевченківського району м. Запоріжжя в судове засідання не з'явився, заперечень щодо позову не надав, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Свідок [PERSON] вказала, що часто відвідує позивачів в їх будинку та їй відомо, що [PERSON] не мешкає у спірному житловому будинку з серпня 2014 року. Останній раз вона його бачила в липні 2014 року. На даний час [PERSON] мешкає в Росії. Комунальні послуги за будинок не сплачує, особистих речей його в будинку за адресою: [ADDRESS] немає. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, третьої особи [PERSON], покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачам на праві приватної власності належить 49/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та договору дарування від 29.09.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Згідно акту № 146 від 22.09.2015 року наданою головою квартального комітету № 118 Шевченківського району м. Запоріжжя за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач тривалий час не мешкає в спірному житловому будинку та не сплачує комунальні послуги. Особисті речі відповідача в житловому будинку за адресою: м. Запоріжжя. [ADDRESS] відсутні. Факт не проживання відповідача в житловому будинку за адресою: м. Запоріжжя. [ADDRESS] також підтверджується показами свідка [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Перелічені докази обєктивні, послідовні, допустимі, логічно поєднуються одне з одним, вказують на тривале не проживання відповідача в спірному житловому будинку без поважних причин, та дають суду всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON]щодо усунення перешкод у користування житловим приміщенням.

Outcome: approved