Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті призначила його спадкоємцем належної їй на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серії ДН № 0111165, виданого Волноваською РДА 10.10.1997 року, площею 6,9 га. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті він є спадкоємцем за заповітом, спадкоємців за законом немає, на момент смерті [PERSON] проживала одна, спадкова справа після її смерті не відкривалася. 23.09.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Степанищенко Е.А. щодо спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , але йому відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Представник відповідачка в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечував . Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.04.2006 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті призначила його спадкоємцем належної їй на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серії ДН № 0111165, виданого Волноваською РДА 10.10.1997 року, площею 6,9 га.(а.с.5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.09.2020 року, виданого ВРВ ДРАЦС(а.с.3). Після її смерті спадкоємців за законом немає, на момент смерті [PERSON] проживала одна, що підтверджено довідкою № 248 від 11.09.2020 року, виданою Сонячною сільською радою.(а.с.6). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що підтверджено заповітом, зареєстрованим Краснівькою сільською радою 11.04.2006 року в реєстрі № 79.(а.с.4). Позивач своєчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, оскільки отримав свідоцтво про смерть лише 17.09.2020 року. 23.09.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Степанищенко Е.А. щодо спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , але йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. При цьому у листі нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася.(а.с.7). Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 « Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину; при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.. На підставі викладеного,

Outcome: approved