Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, в якому зазначив, що з 18.08.2015р. по 23.02.2018р. він працював на ДП «Харківський завод шампанських вин» на посаді головного енергетика, та 23.02.2018р. був звільнений з займаної посади за угодою сторін за ч.1 ст.36КЗпП України. За період з січня 2017р. по січень 2018р. у підприємства виник борг перед позивачем зі сплати заробітної плати в розмірі 36903,76 грн., яку відповідач добровільно не погашає. Також, у звязку із цим позивачу спричинено моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов не подав. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з трудової книжки, [PERSON] з 18.08.2015р. по 23.02.2018р. працював на ДП «Харківський завод шампанських вин» на посаді головного енергетика, та був звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін наказом №23-К від 15.02.2018р. Як вбачається з довідки ДП «Харківський завод шампанських вин» від 21.02.2018р. [PERSON] нараховано заробітну плату за період з січня 2017р. по січень 2018р. в розмірі 76164,45 грн., з якої утримано податки на загальну суму 16111,40 грн. За розрахунком позивача, заборгованість із нарахованої йому, але не сплаченої заробітної плати складає 36903,76 грн. Спричинену несплатою заробітної плати протягом тривалого періоду моральну шкоду відповідач оцінює в 10000,00 грн. Відповідно до частини 1\~статті 24 Закону України "Про оплату праці"\~та частини 1\~статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.\~237-1\~Кодексу законів про працю\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Позивачу внаслідок невчасної виплати заробітної плати була спричинена моральна шкода, яка пов'язана з тим, що відсутність коштів впливала на його фізичний стан, брак коштів не дозволяв вести йому нормальний спосіб життя, придбати необхідні продукти харчування та предмети побуту, сплачувати своєчасно комунальні послуги. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір моральної шкоди суд визначає, виходячи з характеру та обсягу страждань позивача, їх глибини та сутності, їх тривалості, та вважає 10000,00 гривень достатніми для їх відшкодування. Враховуючи, що несвоєчасна виплати заробітної плати не може не викликати моральних страждань і у будь-якому випадку вимагають від особи, що не має інших доходів додаткових зусиль для організації свого життя додаткових доказів наявності моральної шкоди спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати не потребує. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги тривалість затримки виплати заробітної плати і періоди за які така виплата не здійснювалась. Таким чином, суд стягує з відповідача заборгованість по заробітній платі на користь позивача в сумі 36903,76 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. На вимогу ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України Про судовий збір, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved