Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати в свою користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 35% його заробітної плати, від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого себе визнав відповідач про що свідчить запис у свідоцтві про народження. З народження дитини батько допомагав у її вихованні, але на даний час відповідач проживає окремо і не надає дитині матеріальної підтримки. Син повністю перебуває на її утриманні та вихованні, вона самостійно не взмозі забезпечити повноцінне утримання дитини. Відповідач є матеріально забезпеченою людиною, працює, інших утриманців немає, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги своїй дитині, тому просить стягувати з відповідача аліменти. Позивач у судове засідання не з*явилася, подала заяву в яків просить позов задоволити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з*явився подав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення аліментів в розмірі 35% від усіх його доходів починаючи з 24.02.2014р., розгляд справи просить проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з"ясувавши її дійсні обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч.1 ст.183 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Положеннями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.01.2007р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В шлюбі сторони не перебували. Судом встановлено, що дитина, [PERSON], є неповноліньою, проживає з позивачкою, про що свідчить довідка видана ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 26.02.2014р. №275 з місця проживання та склад сім*ї, тому потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який проживає окремо від дитини. Відтак з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працює, його середній заробіток згідно довідки про доходи №145 становить 3500-4000 грн. проживає окремо від дитини, інших утриманців не має, по стану здоров*я спроможний надавати матеріальну допомогу дитині та приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 35% від всіх видів його заробітку, на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141,180,181,182,183 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3,

Outcome: approved