Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочинну правочину дійсним та визнання права власності на автомобіль. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.12.2011 року між ним та [PERSON] укладено усний договір щодо продажу легкового вантажопасажирського автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель Т4, кузова [NUMBER], д/н [NUMBER], 1998 року випуску, за ціною 55 000 грн. За домовленістю між ними, 25.12.2011 року він передав зазначену суму грошових коштів його батькові [PERSON], після чого, в той же день отримав автомобіль «VOLKSWAGEN», тимчасовий технічний талон на вказаний автомобіль серії [NUMBER] від 30.06.2011р., а перереєстрацію автомобіля домовились здійснити після новорічних свят. Однак, завершити умови усного договору вони не змогли, так як [PERSON] помер [INFO]. Просить суд визнати усний договір купівлі-продажу автомобіля «VOLKSWAGEN» укладений між ним та [PERSON] дійсним та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав повністю, проти задоволення позова не заперечував. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В-Перевозською сільською радою Шишацького району Полтавської області 23.05.1983 року, [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Згідно тимчасового реєстраційного талону серії [NUMBER] від 30.06.2011р., легковий автомобіль «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER], 1998 року випуску, належить [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Щасливцевською сільською радою Генічеського районна Херсонської області 10.01.2012р., [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис №2. Згідно повідомлення Генічеської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON], [INFO], не видавалось, також відомості щодо обтяження легкового автомобіля «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER], 1998 року випуску, відсутні. [PERSON] постійно проживав разом з померлим [INFO] [PERSON], що підтверджується копією домової книги та довідкою Щасливцевської сільської ради Генічеського району №508 від 14.05.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно оригіналу розписки [PERSON], 25.12.2011 року він отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 55 000 грн. в рахунок оплати за автомобіль «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER], який передав покупцю разом з тимчасовим реєстраційним талоном серії [NUMBER] від 30.06.2011р. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян Відповідно до п.1 ч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наданих суду доказів вбачається, що усний договор купівлі-продажу автомобіля «VOLKSWAGEN» фактично відбувся, продавець передав покупцеві майно - автомобіль «VOLKSWAGEN», що підтвержується правовстановлюючими документами на це майно, які знаходяться у покупця, а покупець сплатив продавцю готівкові кошти за продане майно відповідно до розписки, що наявна в матеріалах справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про всі істотни умови договору і відбулося його фактичне виконання, але продавець ухилився від його нотаріального посвідчення, тому у суда є підстави визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, визнання відповідачем позову є підставою його задоволення, якщо цим не порушуються права інших осіб. При цьому, суд керується положеннями ст. ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, а саме, що сторонами досягнуто згоди щодо предмету купівлі-продажу, ціни предмету купівлі-продажу, умов передачі предмету купівлі-продажу. Також суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позова [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання права власності на автомобіль.

Outcome: approved