Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.03.2000 року. У шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, тому вважає, що збереження сім'ї не можливе. Також просить стягнути аліменти з відповідача щомісяця на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.03.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 35 (а. с. 5). У шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO](а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя між сторонами не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого між сторонами постійно виникали суперечки. Сторони втратили почуття любові один до одного, спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбних відносин, принижують один одного. Примирення між сторонами неможливе. На час розгляду справи у суді майнового спору між сторонами немає. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. В даний час дитина проживає разом з позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Згідно із ст. 121 Сімейного Кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. При призначенні розміру аліментів суд враховую те, що відповідач не заперечував щодо сплати аліментів у твердій грошовій сумі, а також те обов'язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, а тому вважає за можливе призначити аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню 243,30 грн. судового збору, а також недоплачена сума 0,30 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved