Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за нею право власності на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що через знаходження правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно у відповідача, вона позбавлена можливості оформити спадкові права, а тому вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 19 липня 2019 року [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що спір має штучний характер, позивачка не надала доказів жодного факту оспорювання її права на спадкове майно з його боку, а постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вона отримала навмисно, з метою уникнення витрат на проведення технічної інвентаризації квартири. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач та його представник в судовому засіданні не оспорюючи наявності у позивача права на спадкування 1/ 2 частини квартири [ADDRESS] , підтримали наданий відзив та просили відмовити позивачу у стягненні судових витрат по справі. Допитаний в судому засіданні в якості спеціаліста представник ТОВ «ЗМБТІ» [PERSON] суду пояснив , що в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] наявні документи , що підтверджують право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , самочинного перепланування вказаної квартири не існує. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, пояснення спеціаліста [PERSON] , дослідивши письмові докази, матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] , приходить до наступних висновків. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина після померлої [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті спадкоємцями за законом першої черги є діти [PERSON] : позивачка [PERSON] , а також відповідач [PERSON] .. Всі ці особи у встановлений строк звернулися до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, надавши заяви про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 261/2018 . Постановою державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережно С.М. від 17.04.2019 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 /2 частину квартири [ADDRESS] , з тих підстав, що нею не було надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказану квартиру, зареєстрований згідно чинного закодавства України. Абзацем 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, як донька спадкодавця. Відповідач [PERSON] також є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] .. Позивач прийняла спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, до нотаріальної контори . Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ці частки за угодою між спадкоємцями можуть змінюватись. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] знаходяться у нього, однак вказані документи він суду не надав, також їх не надав і позивачу, що спростовують доводи відповідача щодо відсутності порушення прав [PERSON] з його боку. Разом з тим , в матеріалах справи наявні копії правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, а саме копія свідоцтва № 389 про право власності на житло від 15.08.2001 року, та копія технічного паспорту від 16.10.2008 року, доказів того, що право власності спадкодавця [PERSON] на спірну квартиру [ADDRESS] не оспорювалося або не визнавалося, суду не надано . Крім того, листом ТОВ «ЗМБТІ» від 10.10.2018 за № 10182 підтверджено, що самочинного перепланування по квартирі [ADDRESS] не існує, що підтверджено також поясненнями спеціаліста [PERSON] . З огляду на вищевикладені обставини , суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/ 2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З огляду на вищенаведені вимоги закону з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір в сумі 1369,35 гривень, комісія за оплату судового збору 20,00 гривень, витрати на оплату оцінки нерухомого майна в сумі 400,00 гривень, витрати за надання копій правовстановлюючих документів в сумі 909,00 гривень та витрати на залучення спеціаліста в сумі 1200,00 гривень, а всього - 3898 гривень 35 копійок. Разом з тим відсутні підстави для стягнення з [PERSON] витрат на правові послуги нотаріальної контори згідно квитанцій від 17.04.2019 року (арк.с. 24), оскільки зазначені витрати в розумінні ст. 133 ЦПК України не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: approved