Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Піщанська сільська рада Покровського району про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власницею житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS] В належному їй на праві власності будинку значиться зареєстрованими відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], які з лютого 2018 року в будинку не проживають. Оскільки в добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації, просить визнати їх такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим будинком. В судовому засіданні позивачка , представник позивачки підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Заявили клопотання про закриття провадження по справі в частині визнання [PERSON] таким , що втратив право користування житловим приміщенням , у зв'язку зі смертю останнього. Ухвалою суду від 09 січня 2019 року закрито провадження по справі в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку зі смертю останнього. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що між нею та позивачкою існує домовленість про укладення договору купівлі-продажу вказаного будинку та нею були надані гроші останній в рахунок його придбання. Оскільки позивачка не повернула гроші повністю, вона добровільно відмовляється зніматись з реєстрації та просить відмовити в задоволенні позовних вимогах. Підтвердила факт свого не проживання в спірному будинку з лютого 2018 року. Представник третьої особи Піщанської сільської ради Покровського району в судове засідання не з'явились, просили справу слухати у їх відсутність ( а. с. 27). Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є власницею житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS]. ( а. с. 4-5). Як вбачається з матеріалів справи в житловому будинку по [ADDRESS] значаться зареєстрованими з січня 2018 року [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9,10). [PERSON]. не проживає у спірному будинку з лютого 2018 року ( а.с. 8). Вказана обставина підтверджена поясненнями позивачки, відповідачки в судовому засіданні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст.. 71,72 ЖК України наймач або члени його сім"ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема якщо вони не проживають в ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до положень норм стст.16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, з метою захисту свого права власності, зокрема усунення перешкод у користуванні своїм майном, зняття відповідачки з реєстрації, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,оскільки остання не проживає в спірному житлі з лютого 2018 року. У відповідності до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-У1 « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ( у редакції Закону від 05.07.2012 року № 5088-У1) зняття з реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, які здійснюють цю діяльність на підставі : заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз»яснив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71,72, 116, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Доводи відповідачки про те, що між нею та позивачкою існують боргові зобов'язання з приводу домовленості щодо придбання спірного житлового будинку , суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не є предметом спору даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved