Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Лебединського райсуду від 19.07.11 року її позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] та сина [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області дітям надано статус таких, що залишилися без батьківського піклування. Відповідно довідки КП "БТІ виконавчого комітету Лебединської міської ради" від 09.10.13 року [PERSON], на підставі договору міни від 28.07.06 року належить 1/8 частина житлового будинку по [ADDRESS] Відповідно до норм чинного законодавства суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Проте вказане питання у справі за позовом виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей не ставилося. Тому позивач просить накласти заборону на відчуження 1/8 частини будинку розташованого по [ADDRESS] який належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], до досягнення [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги ствердив в повному обсязі. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги заявлені прокурором. Відповідачка у судове засідання не з'явилася хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO] року народження, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Лебединського міськвиконкому (а.с. 3). та [PERSON] [INFO] року народження, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Лебединським міським відділом реєстрації акти громадянського стану Сумського обласного управління юстиції (а.с. 4). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 19 липня 2011 року [PERSON]. позбавили батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки - [PERSON] та сина - [PERSON] (а.с.13-14). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 11.08.2011 №188 [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, що залишилися без батьківського піклування (а.с. 7). Відповідно до розпорядження голови Районної Державної Адміністрації № 429 від 7 вересня 2011 року (а.с. 5,6) [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з 8 вересня 2011 року влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї. Згідно довідки від 09.10.2013 виданої КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» (а.с. 15) [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого Лебединським приватним нотаріусом 28.07.200o року р №3180 (а.с. 11,12), належить 1/8 частина житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на вихованню до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Частиною 1 статті 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п.3 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, дитина-сирота має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Як зазначено в узагальненнях Верховного суду України від 11.12.2008 про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми - відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної ради від 27.02.1991 дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки відповідачці на праві приватної власності належить 1/8 частина житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], а права дітей на збереження за ними права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмiрi 243,60 грн.

Outcome: approved