Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20 серпня 2021 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку літ. А-1, прибудови літ. а-1, прибудови літ. А1-1, гараж - літньої кухні літ. Б-1, літнього душу літ. В-1, вбиральні літ. И-1, теплиці літ. Т-1, вимощення 1, огорожі № 1,2, ганку № 3, колодязя № 4, вигрібної ями №5, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м.; а також на 1/4 частину земельної ділянки № 16 загальною площею 0,1600 га, за кадастровим номером 1423682200:01:000:0098, яка розташована по [ADDRESS] , та надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер її син [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] та 1/4 частини земельної ділянки, розташованої за цією же адресою, яке належало йому як такому, що прийняв, але не оформив спадкові права після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] вона одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку та на 1/4 частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Іншим спадкоємцям - дітям спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 3/4 частини житлового будинку та земельної ділянки свідоцтва не були видані. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняла вона, так як проживала разом з ним на момент смерті. Також вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого сина [PERSON] . Спадщину вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, однак нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності, так як спадкова справа після смерті [PERSON] зберігається у Новоазовській нотаріальній конторі, яка розташована на тимчасово непідконтрольній Україні території. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 серпня 2021 року відкрите загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В подальшому просила розгляд справи закінчувати в її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради Мєскєв М.С. до судового засідання не з`явився, надав клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника Маріупольської міської ради за наявними в матеріалах справи доказами, просив прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням вимог діючого законодавства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 20). Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки, виданої завідувачем Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., в провадженні Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 431/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину на все майно , у тому числі на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] та 1/4 частку земельної ділянки за цією же адресою прийняла мати [PERSON] (а.с. 29). Отже, судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою державного нотаріуса Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 15 жовтня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] після померлого [PERSON] з причин відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності (а.с. 36). На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частки житлового будинку [ADDRESS] , та 1/4 частки земельної ділянки [ADDRESS] , які належали його батьку [PERSON] , померлому [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 18 листопада 2011 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. (а.с. 26, 28). Відповідно до постанови Верховної ради України № 2321 від 20.05.2015 року «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VIII "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області" село Виноградне Новоазовського району приєднано до міста Маріуполя. Отже, наразі адреса спірного домоволодіння: [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Окрім того, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки судом встановлений факт прийняття спадщини позивачкою після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , який за життя прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформив спадкових прав на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] та 1/4 частину земельної ділянки за цією же адресою, та нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності.

Outcome: approved