Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 16.09.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 47265 про стягнення з нього на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості у розмірі 12993,31 грн. На підставі вказаного виконавчого напису 28.09.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження №63140050. Вказаний виконавчий напис нотаріуса позивач вважає, таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та з підстав неправомірності вимог стягувача. Про наявну заборгованість перед відповідачем позивач дізнався тільки з постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2020 року. Позивач не згоден взагалі з наявністю у нього заборгованості перед відповідачем на зазначену суму. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною. Позивач не визнає розмір заборгованості, нарахованих відповідачем, відсотків, пені та комісії. Сума, що підлягає стягненню, є надмірно великою та необґрунтованою. Приватний нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів, щоб бездоганно перевірити та визначити суми, які підлягають стягненню за кредитним договором. Крім того, вказує на те, що виконавчий напис вчинений на договорі, який не посвідчений нотаріально, що є порушенням вимог чинного законодавства. Тому позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву в якому просить розглянути справу за його відсутності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на необґрунтованість та недоведеність останніх. Так, відповідач вказує на те, що між позивачем та відповідачем 27.11.2019р. був укладений кредитний договір строком на 30 днів, тобто до 27.12.2019р. Оскільки позивач не виконав взяті на себе кредитні зобов`язання, станом на 27.03.2020р. у нього утворилася заборгованість в сумі 12993,31 грн., що стало підставою для звернення до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Крім того, вказує на те, що якщо позивач не згоден із розміром заборгованості, то він мав заявити це на етапі підготовки нотаріуса до вчинення виконавчого напису або усунути порушення і сплатити розмір заборгованості. Крім того, вказує на те, що приватним нотаріусом під час винесення виконавчого напису було враховано всі норми чинного законодавства та надані всі необхідні для цього документи. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють позовних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.11.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №4566512. На підставі вказаного договору, позикодавець передає позичальнику суму позики в розмірі 5500,00 грн. строком на 30 днів до 27.12.2019р.. Оскільки позивач не належним чином виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, ТОВ «Мілоан» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. з заявою про вчинення виконавчого напису. Так, 16.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 47265 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості в сумі 12993,31 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису 28.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження №63140050 про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості в сумі 12993,31 грн. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 30.06.2021р. заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості в сумі 12993,31 грн. на підставі вищезазначеного виконавчого напису. При вирішенні вказаного цивільного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014р. була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014р. набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», відповідно до якого дозволено вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягував повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі №826/20084/14, яка залишена в силі ухвалою колегія суддів Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., про визнання незаконним та нечинним п.1 та п.2 постанови КМУ від 26.11.2014р. №662, визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачає можливості вчинення виконавчого напису на нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір №4566512 від 27.11.2019 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» не був посвідчений нотаріально, і відтак виконавчий напис був вчинений з недотриманням вимог чинного законодавства. Крім того, судом враховуються висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №910/3033/17, відповідно до яких допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформленні у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні відповідні первинні документи, на підставі яких приватний нотаріус повинен був переконатись у безспірності суми заборгованості. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. За таких обставин, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави у розмірі 1362 грн. 00 коп., а саме: 908 грн. 00 коп. за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру та 454 грн. 00 коп. за заяву про забезпечення позову подану фізичною особою. Враховуючи зазначене,

Outcome: approved