Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 17 лютого 2017 року помер її дядько [PERSON]. Позивач будучи спадкоємцем померлого за заповітом, спадщину прийняла. За життя померлий розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,1425 га в с. Михайлівка-Рубежівка по вулиці Наталії Ужвій 30, але не завершив, а тому правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий позивачці. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просила визнати за позивачем на завершення приватизації на земельну ділянку, процедуру приватизації якої розпочав померлий. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та зазначила, що заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова представник відповідача просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, вирішити позов відповідно до чинного законодавства. Згідно з\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у\~статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту "г" ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3\~ст. 152 ЗК України. У судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2017 року помер дядько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-0К № 393712 виданий комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 01.02.2017 за реєстровим № 7. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим 01 лютого 2017 членом виконкому спеціалістом-юристом сільської ради [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі під номером 7. Згідно зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60211467 від 08 лютого 2017 року, який зберігається в матеріалах спадкової справи, даний заповіт є чинним. 01 липня 2017 року, тобто у встановлений\~статтею 1270 ЦК України шестимісячний\~строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно зі\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оформити спадкові права позивач не в змозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно. Дана обставина підтверджуються повідомленням нотаріуса № 186/02-31 від 16 вересня 2017 року, матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] № 54/2017. Із доданих до позовної заяви письмових матеріалів вбачається, що спадкове майно складається з права спадкодавця на одержання у власність земельної ділянки площею 0,1425 га, розташованої в с. Михайлівка-Рубежівка по вулиці Наталії Ужвій 30 Києво-Святошинського району Київської області. Право на приватизацію вказаної земельної ділянки у померлого виникло на підставі рішення 3 сесії VI скликання [PERSON] сільської пади за №24/45 від 18 січня 2011 року ( із змінами внесеними рішенням 38 сесії 4 VI скликання за №7/18 від 12.10.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівські Рубежі» був розроблений проект землеустрою, щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність. Земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 3222485201:01:029:5075. Але завершити приватизацію на земельну ділянку спадкодавець [PERSON] не встиг, так як помер і тому не отримав державний акт про право на земельну ділянку. Приватизація земельної ділянки не була завершена, документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, не видавався, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про\~судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її, за життя не отримав документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку, не здійснив державної реєстрації права. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлого, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст. ст.\~16,\~373,\~1216,\~1217,\~1218,\~1223,\~1225,\~1261,\~1270 Цивільного кодексу України, ст. ст.\~81,\~121,\~125,\~152 Земельного кодексу України,\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved