Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування вказуючи, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить ? частина житлового будинку з господарськими прибудовами за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстроване Харцизьким бюро технічної інвентаризації 19.08.1993 року в реєстровій книзі №5 за реєстровим №754. Інша ? частина вказаного житлового будинку належала її батькові [PERSON]. Право власності за батьком було зареєстроване Харцизьким Бюро технічної інвентаризації. [INFO] року її батько помер, і після його смерті спадщину у вигляді ? частки житлового будинку [ADDRESS] прийняла її мати [PERSON]. 23.02.1995 року Макіївським бюро технічної інвентаризації її матері було видане реєстраційне посвідчення в підтвердження набуття нею права власності. [INFO] року її мати померла у смт.Гірне міста Харцизька, і після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. 02.11.2012 року вона звернулась до Першої харцизької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, куди надала усі правовстановлюючі документи на житловий будинок. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої харцизької державної нотаріальної контори Берзінь-Усової І.А. від 27.11.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на тій підставі, що правовстановлюючий документ на житловий будинок, що є об'єктом спадкової маси, не був зареєстрований померлою в КП БТІ міста Харцизька у строк до 01.01.2013 року. Інші спадкоємці за законом або заповітом після смерті матері відсутні. Окрім того, 12.09.2013 року КП «БТІ» міста Харцизька був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок, із якого вбачається, що у 1994 році померлою було здійснене самовільне будівництво сараю площею 10,1кв.м., оскільки господарська будівля була зведена без дозволу компетентного органу на будівництво. Задля введення самочинно побудованого сараю в експлуатацію у січні 2014 року вона звернулась до Інспекції ДАБК в Донецькій області, де їй повідомили, що станом на 2014 рік законом не продовжені повноваження Інспекції щодо прийняття в експлуатацію господарських будівель, у зв'язку з чим їй було запропоновано звернутись до суду. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року у смт.Гірне міста Харцизька Донецької області, на ? частину житлового будинку загальною площею 64,39кв.м., житловою площею 56,53кв.м., позначеного на плані літ.«А», разом з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею під літ.«Б», гаражем під літ.«В», сараєм під літ.«Г», огорожами №1, №3, воротами з хвірткою №2, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву з проханням справу розглядати в її відсутність. Представник відповідача- виконавчий комітет Харцизької міської ради в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву з проханням справу розглядати в їх відсутність. Третя особа: Інспекція Державного архітектурно - будівельного контролю в Донецькій області в судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам, про день та годину слухання повідомлявся своєчасно. Суд знаходить позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.09.1978 року державним нотаріусом Харцизької державної нотаріальної контори Коробкіною Ф.Ф. за реєстровим №3631, належить ? частина житлового будинку з господарськими прибудовами за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстроване Харцизьким бюро технічної інвентаризації 19.08.1993 року в реєстровій книзі №5 за реєстровим №754. Інша ? частина вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25.09.1978 року державним нотаріусом Харцизької державної нотаріальної контори Коробкіною Ф.Ф. за реєстровим №3633, належала батькові позивача - [PERSON]. Право власності за батьком було зареєстроване Харцизьким Бюро технічної інвентаризації 19.08.1993 року в реєстровій книзі №5 за реєстровим №754. Згідно свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] року помер. Після його смерті спадщину у вигляді ? частки житлового будинку [ADDRESS] прийняла [PERSON], в підтвердження чого 18.09.1993 року державним нотаріусом Першої харцизької державної нотаріальної контори Нагорняк Т.А. їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №4215. 23.02.1995 року Макіївським бюро технічної інвентаризації [PERSON] було видане реєстраційне посвідчення в підтвердження набуття нею права власності. Згідно свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. 02.11.2012 року [PERSON] звернулась до Першої харцизької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, куди надала усі правовстановлюючі документи на житловий будинок. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої харцизької державної нотаріальної контори Берзінь-Усової І.А. від 27.11.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на тій підставі, що правовстановлюючий документ на житловий будинок, що є об'єктом спадкової маси, не був зареєстрований померлою в КП БТІ міста Харцизька у строк до 01.01.2013 року. За даними довідки №637 від 16.09.2013 року КП «БТІ» міста Харцизька дійсно житловий будинок [ADDRESS] значиться зареєстрованим по ? частці за [PERSON] та попереднім власником - батьком [PERSON]. Відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] відсутні. Також в судовому засіданні встановлено, що 12.09.2013 року КП «БТІ» міста Харцизька був виготовлений технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, із якого вбачається, що у 1994 році [PERSON] було здійснене самовільне будівництво сараю площею 10,1кв.м., оскільки господарська будівля була зведена без дозволу компетентного органу на будівництво. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо воно оскаржується або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно абзаців 7, 8 п.3.1 Листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За правилами п.23 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31.01.1966 р. та погодженої з заступником Голови Верховного суду Української РСР Р.Сіденком 15.01.1966 р., на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населенного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою (додаток №4). Якщо на документі про право особистої власності на будинок немає місця для реєстраційного напису, власникові надається реєстраційне посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа (додаток №5). За приписами пункту 27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91. Згідно з п.1.2 зазначеного Порядку господарськими (присадибними) будівлями є допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо. Разом з тим, відповідно до пункту 9 Розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції від 19.09.2013 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Оцінивши обставини справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року у смт.Гірне міста Харцизька Донецької області, на ?? частину житлового будинку загальною площею 64,39кв.м., житловою площею 56,53кв.м., позначеного на плані літ.«А», разом з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею під літ.«Б», гаражем під літ.«В», сараєм під літ.«Г», огорожами №1, №3, воротами з хвірткою №2, що розташований за адресою: [ADDRESS]. При таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити позов.

Outcome: approved