Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заробітну плату та середній заробіток за затримку. Обґрунтовуючи свою заяву вказала, що 01.04.1997 р. [PERSON], на підставі наказу №4-к від 15.05.1997 р., було прийнято до Запорізького відділу комплексного проектування Українського Державного інституту по проектуванню дорожного господарства «Укрдіпродор» на посаду інженера 3 категорії по переводу з Запорізького відділу проектування інституту «Донецькгіпродор». 01.07.1998р. її, Наказом Запорізького відділу комплексного проектування Українського Державного інституту по проектуванню дорожного господарства «Укрдіпродор» № 7-к від 20.07.1998р. переведено на посаду інженера 2 категорії. Згідно наказу № 195 від 28.12.2002р. про перейменування Інституту «Укрдіпродор» назву Запорізький відділ комплексного проектування інституту «Укрдіпродор» було змінено на Запорізький відділ комплексного проектування Державного підприємства - Українського державного інституту по проектуванню об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор»(ДП "Укрдіпродор"). 01.08.2003 р. її було переведено на посаду інженера 1 категорії, на підставі наказу №28-к. 18.03.2015р. її було звільнено за власним бажанням, згідно ст.38 Кодексу законів про працю України з посади інженера 1 категорії Запорізького відділу комплексного проектування Державного підприємства - Українського державного інституту по проектуванню об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» на підставі кадрового наказу №7- к від 18.03.2015 року. Однак до теперішнього часу у відповідача перед нею є заборгованість по заробітній платі у сумі 5158, 16 грн. у звязку з чим вона звертається до суду з даною заявою. Представник позивача наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач до судового засідання не з′явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про отримання відповідачем повістки про виклик до суду. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. З 1997 року по 18.03.2015 року позивач працювала у відповідача (а.с. 7-17). Відповідно до листів відповідача (а.с. 19, 20) перед позивачем є заборгованість, яка з пояснень представника позивача станом на 31.01.2016 рік складає 5158, 16 гривень. Згідно ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного та

Outcome: approved