Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, обгрунтовує заявлені вимоги тим, що був звільнений з роботи 1 липня 2014р. за згодою сторін на підставі наказу від 20.06.2014р. 11.07.2014р. відповідач провів повний розрахунок при звільненні , а тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, що становить 2032 грн.40 коп., моральну шкоду в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти виплати коштів за час затримки виплати заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 02.12.2013р. позивач працював у ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України". Наказом від № 481-к від 20.06.2014р. позивач звільнений з 1 липня 2014р. за згодою сторін . Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що 11.07.2014р. з позивачем було проведено розрахунок при звільненні, порушено його права, які підлягають захисту, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 1.07.2014р. по 11.07.2014р. в розмірі 2032 грн.40 коп. , який відповідачем не оспорюється. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті порушення прав позивача на оплату праці відповідач, заподіяв позивачу моральну шкоду, яка полягає в нанесенні моральних страждань від неможливості отримати зароблені кошти, і як наслідок, неможливості утримувати себе. Позивач був змушений докладати значні зусилля для організації свого життя, весь час турбуватись про те, як забезпечити нагальні потреби . При цьому, виходячи з обставин справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 500,00 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 487,20 грн. ( 243,60+243,60) Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved