Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивувала тим, що 19.01.2017 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме частка квартири № 24 по вул. С.Муравського (Горького), 3 в м. Хмільнику Вінницької області. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу, однак нотаріус відмовила у оформленні спадкового майна у зв'язку із невизначеністю часток співвласників у квартирі. У звязку з відмовою нотаріуса у оформленні позивачу спадщини вона змушена звертатись до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі позов визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 2341 від 11.01.1998 року виданого виконкомом Хмільницької міської Ради народних депутатів за підписом голови виконкому [PERSON] житлова квартира № 24 по вул. С.Муравського (Горького), 3 в м. Хмільнику Вінницької областіналежить [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с. 5). Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 371653 від 19.01.2017 року підтверджується, що [PERSON] померла 19.01.2017 р. в м. Хмільнику Вінницької області (а.с. 14). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частка квартири № 24 по вул. С.Муравського (Горького), 3 в м. Хмільнику Вінницької області, яку прийняла донька померлої [PERSON], оскільки на момент смерті фактично проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом, а саме доньки спадкодавця [PERSON], [PERSON] на спадкове майно не претендують, від прийняття спадщини відмовилися, що доводиться їх заявами, долученими до спадкової справи (а.с. 31, 32). Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, що доводиться долученими до матеріалів справи копіями фрагментів спадкової справи (а.с. 47), однак у оформленні спадкового права їй було відмовлено через відсутність чітко визначених часток у спільному сумісному майні (а.с. 10). Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки за життя померлих не було укладено письмового договору про виділ у натурі їх часток з нерухомого спільного майна, а співвласники позивачі по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири № 24 по вул. С.Муравського (Горького), 3 в м. Хмільнику Вінницької області рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/2 вищеназваної квартири. За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує її право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved