Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати дійсним договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений 24 травня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] на Харківській товарній біржі; визнати за позивачем право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 58,20 кв.м., житловою площею 35,40 кв.м., за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 24 травня 1995 року між батьком позивача [PERSON] та [PERSON] укладено договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], реєстр № 347. Договір Н 6 - 347 від 24 травня 1995 року посвідчений та зареєстрований на Харківській товарній біржі, з якою був укладений контракт, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на день укладення договору. Вказаний договір був зареєстрований в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» на ім'я [PERSON], що підтверджено реєстраційним штампом на договорі Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку, внесений в реєстрову книгу під № 23 та реєстровим номером 2892. Виражена воля за договором Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за вищевказаною адресою від 24 травня 1995 року відповідала справжнім намірам [PERSON], він віддав продавцю гроші, користувався цим житловим будинком 20 років, з 1995 року проживав та був зареєстрований у вказаному житловому будинку. Отже, договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений 24 травня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] відповідав усім умовам щодо правочинів, тому він був дійсним на час його укладення, був захищений державою, оскільки був зареєстрований в БТІ. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким заповів усе своє майно своїй дочці - позивачу по справі. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] спадщину не прийняли та ніколи не претендували на неї, оскільки шлюб між [PERSON] та матір'ю позивача - [PERSON] розірваний 12 лютого 1992 року; брат позивача - відповідач по справі на спадщину не претендує, її не прийняв. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька - [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, прийняла спадщину після його смерті, оскільки отримала речі померлого, користувалася житловим будинком та присадибною ділянкою. Проте позивачу стало відомо що для оформлення її спадкових прав після смерті батька їй необхідно звернутися до суду, тому що договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений 24 травня 1995 року повинен бути нотаріально посвідчений. На думку позивача вказані обставини порушують її конституційні права на власність, оскільки вона прийняла спадщину після смерті батька, постійно проживає у спірному будинку. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 24 травня 1995 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) укладено договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], посвідчений на Харківській товарній біржі, реєстраційний номер: Н6 - 347. 29 травня 1995 року в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації посвідчено та зареєстровано житловий будинок № 4 за вищевказаною адресою за [PERSON], запис в реєстровій книзі № 23, реєстр № 2892. За архівними матеріалами КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу Харківської товарної біржі № Н 6 - 347 від 24 травня 1995 року. За матеріалами технічної інвентаризації станом на 28 вересня 2017 року на земельній ділянці за вказаною адресою знаходиться житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 58,20 кв.м., житловою площею 35,40 кв.м., сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «б», вбиральня літ. «Ж», літній душ літ. «Д», гараж літ. «Е», огорожа № 1, 2, 4, колодязь літ. «К»; самочинне будівництво на земельній ділянці відсутнє, про що свідчить довідка КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 506 від 20 жовтня 2017 року. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], виготовлений КП "ХРБТІ" станом на 28 вересня 2017 року на ім'я [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного, продавець [PERSON] та покупець [PERSON], домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі продажу нерухомості Н 6 - 347, від 24 травня 1995 року, і відбулося повне виконання договору, [PERSON] прийняв житловий будинок [ADDRESS], оселився у будинку, де зареєстрував своє місце проживання, про що свідчать матеріали справи. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, визнає дійсним договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений 24 травня 1995 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений та зареєстрований на Харківській товарній біржі, реєстр № 2892. Оскільки судом визнано дійсним договір Н 6 - 347 купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений 24 травня 1995 року, суд вважає доведеним, що житловий будинок за вказаною адресою належить [PERSON]. Також судом встановлено, що заповітом, що посвідчений 15 червня 2012 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Поляковою Л.О., реєстр № 768, [PERSON] заповів усе своє майно своїй дочці [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], що видано виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області 26 травня 2017 року, запис № 218 від 26 травня 2017 року. Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 4180/02.14 від 24 листопада 2017 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS], до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого 15 червня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Поляковою Л.О., реєстр № 768, протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, звернулася дочка померлого [PERSON]; заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала, про що також свідчать відомості інформаційних довідок від 24 листопада 2017 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50020811 та зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50020813. Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 3190/02.14 від 15 вересня 2017 року, [PERSON] запропоновано звернутися до суду для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав після померлого [INFO] її батька [PERSON], який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS], оскільки правовстановлювальним документом на житловий будинок [ADDRESS] є договір купівлі продажу № Н 6 - 347, укладений 24 травня 1995 року Харківською товарною біржою, який має бути посвідчений нотаріально, якщо одна із сторін за договором фізична особа, невиконання цього тягне недійсність договору. Також в якості доказів позивачем суду надано: копія паспорту громадяни України та картки фізичної особи-платника податків на своє ім'я; копія паспорта громадянина Російської Федерації на ім'я відповідача; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49109193, сформований 15 вересня 2017 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області та № 30771363, сформований 15 червня 2012 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Поляковою Л.О.; свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 12 лютого 1992 року Дзержинським відділом ЗАГС міста Харкова, де вказано, що 12 лютого 1992 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], запис № 159 від 12 лютого 1992 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 23 липня 1969 року Утківським селищним бюро ЗАГС Нововодолазького району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народився [INFO], його батьками записано: батько - [PERSON]; мати - [PERSON], запис № 22 від 23 липня 1969 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого, відповідач не заперечував проти задоволення вимог позивача, за вказаних обставин, суд задовольняє вимоги позивача та визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 58,20 кв.м., житловою площею 35,40 кв.м., за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved