Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що відповідач з метою отримання кредитних послуг, підписав заяву №SAMDN03000058896305 від 02.04.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 26,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтримала свою згоду на отримання кредиту, про що була підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Таким чином відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 та п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням та ініціативою Банку, і він надає йому право в будь-який момент цей ліміт змінити (зменшити, збільшити). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна картка клієнта, та його телефон, який проходить верифікицію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 Умов. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умовами та правилами надання банківських послуг» зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Також на умовах пунктів 5.6, 5.14 відповідач зобов'язаний сплачувати комісії та інші плати, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, у відповідності до тарифів. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, надавши йому кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач, в свою чергу свої обов'язки щодо вчасного повернення кредиту належним чином не виконує, кредит не сплачує, в зв'язку з чим станом на 10 лютого 2016 року заборгованість за договором склала 17433,60 грн., яка складається з: 10767,78 грн. - заборгованість за кредитом; 5359,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також нараховані штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 806,36 грн. - штраф (процентна складова). Позивач вважає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному, виходячи з наступного. Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року між сторонами позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір №SAMDN03000058896305. Укладення договору відбулося згідно надання та підписання відповідачем заяви на отримання кредиту №SAMDN03000058896305, та одночасно «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку». Згідно умов даної заяви відповідачу в кредит надано грошову суму у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на умовах сплати відсотків у розмірі 26,4% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Також на умовах пунктів 5.6, 5.14 відповідач зобов'язаний сплачувати комісії та інші плати, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, у відповідності до тарифів. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними, належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 10.02.2016 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 17433,60 грн., яка складається з наступного: -10767,78 грн. - заборгованість за кредитом; -5359,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого, визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань, передбаченим даним договором, більш ніж чим на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., плюс 5% від суми позову. Нараховані позивачем штрафи склали: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 806,36 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобов'язання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом в загальному розмірі 17433,60 грн.. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved