Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить: позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [PERSON] у розмірі- 500 гривень щомісяця, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи стягування від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків - вихованням та доглядом дітей не займається, не піклується про них, будь який догляд за дітьми відсутній. У 2016 році 2017 році діти вже вилучалися у відповідачки та перебували у Біляївській ЦРЛ на лікуванні. Крім того коли знаходились в центрі соціально-психологичної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської РДА в Одеський області, відповідачка з моменту відібрання дітей не навідувала їх життям не цікавилась. На попередження служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав відповідачка не реагує. Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вислухавши думку прокурора ,вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №26; [PERSON],[INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] актовий запис №48; [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №29; [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] актовий запис №479; [PERSON], [INFO] року, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №473. [PERSON] вихованням дітей не займається, веде аморальний спосіб життя, часто залишає дітей самих без догляду, тижнями не буває вдома. Діти залишаються без їжі та тепла. Крім того, не працює, власний будинок та подвір'я не доглядає, огорожі біля будинку немає. Все перебуває в занедбаному стані. Догляд за дітьми відсутній, діти часто пропускають школу без поважних причин. На уроках сидять без шкільного приладдя та зимового одягу. Молодша дитина до дитячого садка не ходить. Одяг брудний, волосся не охайне, розвитком дітей мати не займається. У дітей відсутні будь - які розвивальні іграшки та книги. Діти боліють, мати не займається їх лікуванням. Родина стоїть на обліку вже більше двох років, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, діти вилучалися вже із сім'ї у 2016 та 2017 роках та перебували у Біляївської ЦРЛ на лікуванні. На даний час діти ,крім молодшої дитини знаходяться у бабусі [PERSON] . Комісія Троїцької сільської ради та служба у справах дітей не раз виїжджала до даної сім'ї та попереджала про можливість позбавлення батьківських прав, однак на попередження відповідачка не звертала уваги та не реагувала.. Коли діти знаходились в Центрі соціально-психологичної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської РДА в Одеський області. Мати з моменту відібрання дітей не навідувала. Вказані вище обставини підтверджуються наступними документами: висновком органу опіки та піклування; випискою засідання органу опіки та піклування про доречність позбавлення батьківських прав [PERSON]; характеристикою відносно [PERSON] надаю Троїцької сільською радою Біляївського району Одеською області; інформаційної довідкою з центру соціально-психологичної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської РДА в Одеський області; актом обстеження житлово-побутових умов. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до Постанови № 3 від 30 березня 2007 року Пленуму ВСУ «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виховання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складу виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.1, 2 п.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей - не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готують до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ним, а тому має бути позбавлена батьківських прав, також суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і в частині стягнення аліментів. Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позов стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 1409,60 гривень, за дві позовні вимоги, від яких при подачі позовної заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved