Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі - продажу від 09.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. та зареєстрованого в реєстрі №4876 від 09.12.2019, [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №198573846 від 31.01.2020 підтверджено, що [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , є власником квартири [ADDRESS] . З довідки ЛКП «Сокільницьке» Львівської міської ради №3399 від 12.12.2019 вбачається реєстрація місця проживання станом на 12.12.2019 у квартирі [ADDRESS] наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до пункту 12 договору купівлі - продажу від 09.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В., згідно з яким [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , продавець зобов`язався зняти себе та інших зареєстрованих у цій квартирі осіб з реєстраційного обліку до 18 грудня 2019 року. Отже, на даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання [PERSON] , 2000 року народження. [PERSON] не має можливості самостійно звернутися у територіальний підрозділ ЦНАП у м.Львові про зняття її з реєстрації, так як з 2016 року по даний час вона відсутня в Україні і фактично з 2016 року по даній адресі не проживає. Просить позов задовольнити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.07.2020 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач та представник позивача подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять задоволити позов. Відповідачка подала до суду заяву про визнання позову та просить такий задоволити в повному обсязі. Зазначає, що з 2016 року проживає в Іспанії та жодного відношення до квартири [ADDRESS] не має. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, враховуючи правові позиції сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм статей 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу квартири від 09.12.2019 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В., зареєстровано реєстрі за №4876. Згідно пункту 12 згаданого вище договору, продавець зобов`язався зняти себе та інших зареєстрованих в квартирі осіб з реєстраційного обліку до 18.12.2019 року, а покупець дав на це згоду. Згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №198573846 від 31.01.2020, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки ЛКП «Сокільницьке» Львівської міської ради №3399 від 12.12.2019 року вбачається реєстрація місця проживання станом на 12.12.2019 у квартирі [ADDRESS] наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У відповідності ч. 4 ст. 156 ЦК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням здійснюється на підставі судового рішення. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved