Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду і вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді розташованої на території Насташівської сільської ради Рокитнянського району Київської області земельної ділянки площею 3,242 га, кадастровий номер 3223783500:03:005:0010,з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] , а тому місцем відкриття спадщини є вищевказане місце проживання спадкодавця. За свого життя, а саме 29.10.2008, [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Насташівської сільської ради Рокитнянського району і яким спадкоємцем вказаної земельної ділянки вона зазначила його - [PERSON] . Зазначає, що у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої матері, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві України та не знав, що необхідно подати вказану заяву протягом шести місяців. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] терміном до трьох місяців. Будучи належним чином повідомленими, учасники справи у судове засідання не з"явилися. Натомість подали заяви, якими позивач та 3-я особа позов підтримали, відповідач позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності. За викладеного та у відповідності до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює провести підготовче судове засідання у відсутності сторін спору. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв"язку із неявкою всіх учасників справи не здійснюється, що відповідає вимогам частини другої статті 247 вказаного Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому частиною четвертою статті 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.12 ЦПК України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини спору сторонами визнаються та не оспорюються, обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності або добровільності їх визнання відповідачем суд не має, а тому останні доказуванню відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями ст.ст. 1270, 1272 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 29.10.2008 секретарем виконавчого комітету Насташівської сільської ради Рокитнянського району Київської області Бабенко О.І. за реєстровим № 808. Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача в тім, що із заявою про прийняття спадщини у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк він до нотаріуса не звернувся із поважної причини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позов таким чином грунтується на отриманих у справі доказах та законі, а тому підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved