Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,63 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що ця земельна ділянка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Неповнолітній [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняв спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які було втрачено. У зв`язку з цим неповнолітній [PERSON] не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку, тому позивач просила визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). З копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №084637, виданого Кодимською РДА (а.с.10) вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,63 га, розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Судом встановлено, що 18.09.2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №172, яким належну їй земельні ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла неповнолітньому [PERSON] (а.с.12). Ця обставина свідчить про те, що спадкування здійснювалось за заповітом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] , як мати неповнолітнього спадкоємця [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.05.2009 року (а.с.7), звернулась в його інтересах до Кодимської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За її заявою заведена спадкова справа №22/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується листом державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №861/02-14 від 07.10.2021 року. Ця обставина вказує на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Встановлено, що державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №540/02-14 від 07.07.2021 року (а.с.13). Правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені, про що було розміщено оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №28(10982) від 10.07.2021 року (а.с.11). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19 також вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Таким чином, при відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно внаслідок його втрати, неповнолітній [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, тому належним способом захисту його порушеного спадкового права є визнання за ним в судовому порядку права власності на належну спадкодавцеві [PERSON] земельну ділянку. Зурахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.4 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved