Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого головою Облазницької сільської ради народних депутатів 17 березня 2000 року, в порядку спадкування за законом після смерті дружини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на усе її майно, у тому числі і на земельну ділянку площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: її чоловік позивач [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своїх часток у спадковому майні. Відтак позивач [PERSON] залишився єдиним спадкоємцем по закону після смерті дружини. Позивач як єдиний спадкоємиць після смерті дружини звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у цьому з підстави відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Позивач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області надіслав до суду заяву, якою просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2011 року, [PERSON] померла [INFO] у с. Облазниця Жидачівського району Львівської області. Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу той факт, що позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON]. Діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги по закону після смерті матері, відмовилися від своїх часток у спадковому майні. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки, виданої Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області № 882 від 11 листопада 2016 року, позивач [PERSON] постійно до дня смерті дружини був зареєстрований та проживав разом із нею у с. Облазниця Жидачівського району Львівської області. Відтак, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] у с. Облазниця Жидачівського району Львівської обалсті. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи те, що відповідач Облазницька сільська рада Жидачівського району Львівської області цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже за позивачем, як за спадкоємцем за законом, слід визнати право власності на спадкову земельну ділянку.

Outcome: approved