overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 05 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Батько дітей, відповідач [PERSON] - ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився до суду подав заяву згідно якої позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 01 грудня 2005 року, актовий запис №1061, сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та згідно свідоцтва про народження дитини 10 лютого 2010 року, актовий запис №378, сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO].. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори №7 від 01.08.2014 року №1665. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвами про народження дітей, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання позивачки, заявами позивачки та відповідача, який не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей, щомісячно, що підтверджується його заявою від 03.09.2014 року вх. 26531. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання свого неповнолітніх дітей, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дітей. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 07.06.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Батько дитини, відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився до суду подав заяву згідно якої позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 04 березня 2010 року, актовий запис №414, сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Дитина проживає разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори №6 від 25.07.2014 року №1277. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання позивачки, заявами позивачки та відповідача, який не заперечував в судовому засіданні про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання свого неповнолітнього сина, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 26 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Батько дитини відповідач [PERSON] - ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини.. Позивач в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився до суду подав заяву згідно якої позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 02 серпня 2007 року, актовий запис №1189, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори №7 від 29.07.2014 року №1637. [PERSON] обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання позивачки, заявами позивачки та відповідача, який не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, що підтверджується його заявою від 03.09.2014 року вх. №26531. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання своєї неповнолітньої дочки, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2006 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через різні характери, погляди на життя, постійні непорозуміння, неналежне ставлення відповідача до своїх сімейних обов'язків. Відповідач живе своїм життям, вживає спиртні напої, не ночує вдома, шлюб носить формальний характер, тому позивач просить суд його розірвати та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення з відміткою про вручення йому судової повістки. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.11.2006 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 481. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони протягом тривалого часу проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу необхідно залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме 551,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2014 р., від якого мають сина [PERSON] 24.01.2015 р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімейні обовязки. З жовтня 2014 р. сторони разом не проживають, позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - "Шах". Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, причини неявки суду не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.08.2014 р. в виконавчому комітеті Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 10. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони на даний час проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу необхідно залишити шлюбне прізвище «Шах». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Однак подружні стосунки між сторонами не склались, вони мають різні характери, погляди на життя та сімю. Між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки. З вересня 2013 р. сторони проживають окремо, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, про де, час та місце розгляду справи судом повідомлена належно, 29.09.2015 р. до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Шевченко». Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлений належно, 29.09.2015 р. до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.2010 р. у виконавчому комітеті Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №18 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, сторони проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити "Шевченко". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Однак подружні стосунки між сторонами не склались, вони мають різні характери, погляди на життя та сім'ю, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого спільне життя стало неможливим, з 2012 р. стосунки між ними погіршилися, відповідач вчиняє сварки, застосовує фізичне насильство, що негативно впливає на психологічний стан позивача та дитини, тому вважаючи, що примирення між ними неможливе, звернулася до суду та просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що сім'ю можливо зберегти. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2015 р. сторонам було надано строк на примирення терміном 1 (один) місяць, проте вжиті судом заходи до примирення сторін не дали належних результатів. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.06.2008 р. у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №106 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити "[PERSON]". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1987 р., неповнолітніх дітей від якого не мають. Спільне життя не склалося, подружні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.01.1987 р. в відділі ЗАГС Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №20 (а.с. 3). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити шлюбне прізвище - "Зайчук". На підставі наведеного,

Outcome: approved