Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивували тим, що 27 січня 2014 року помер [PERSON]. [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1993 року по день його смерті. За час шлюбу, 28.10.2009 року, ними було придбано автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], який належав [PERSON] з чоловіком на праві спільної сумісної власності. 23 грудня 2013 року [PERSON] потрапив до лікарні № 4 м. Кіровограда з діагнозом гострий холецистит, механічна жовтуха. Під час знаходження в лікарні йому було проведено декілька оперативних втручань. Оперативні втручання проводились 06.01 2013 р, 12.01.2013р., 13.01. 2013 p., 15.01.2013р. та 17.01.2013р., що підтверджується записами в медичній карті стаціонарного хворого [PERSON] № 11224. З 07 січня 2013 року огляд хворого проводився майже почасово і в медичній карті на початку кожного запису лікаря зазначається стан хворого - тяжкий. 17 січня [PERSON] оглядали о 6 год. 40 хв. запис - стан хворого тяжкий, о 07.00 запис - стан хворого тяжкий, о 08.00 запис - стан хворого тяжкий, о 08.30 запис - стан хворого тяжкий, об 11.30 запис - «состояние больного тяжелое, жалобы на слабость». В 12.35 [PERSON] було введено розчин натрію оксибутират (наркотичний засіб для однокомпонентного наркозу) та з 12 год. 55 хв. по 15 год. 55 хв. проводилося чергове оперативне втручання. Проте незважаючи ні на що того ж дня, 17 січня 2013 року о 12 год. 05 хв., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, [PERSON], було посвідчено довіреність, якою [PERSON], уповноважує [PERSON] продати за ціну і на умовах на свій розсуд, належний [PERSON] автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Зважаючи, що стан здоров'я [PERSON] з 07.01.2013р. був тяжким, він переніс 6 оперативних втручань, то на день підписання довіреності не можна стверджувати про наявність у нього ясного розуму і повне усвідомлення ним своїх дій. Тож вважають дану довіреність від 17.01.2013р., зареєстровану в реєстрі за №8 недійсною. 21 січня 2014 року за довідкою-рахунком, серія ВІА №212697 від 21.01.2014р., [PERSON] даний автомобіль був перереєстрований на нового власника [PERSON]. Довідка-рахунок, видана ПП «МПП Вибір» є підтвердженням укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Спадкоємці після померлого [PERSON] вчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а тому позивачі звертаються з позивними вимогами до суду. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі надала пояснення по обставинам справи. Представник відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволені позову, надала пояснення по обставинам справи, надала письмові заперечення. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала до суд письмові пояснення, відповідно до яких, проживала з [PERSON] разом з 2002 року, в якості цивільної дружини. На Півночі, де вони працювали разом - жили в гуртожитках та наймали інше житло. В м. Кіровограді проживали в її квартирі, де вона зареєстрована. В грудні 2013 р. [PERSON] захворів (ЖКБ, Острый калькулезный холецистит, Холедохолитиаз. Механическая желтуха) . В процесі лікування виникла необхідність в оперативному втручанні. За період від початку хвороби по день його смерті вона весь час знаходилася біля нього. Оскільки стан [PERSON] був складний і потребував значних матеріальних ресурсів, він вирішив продати авто марки Mitsubishi, модель Lancer 1.5 Invite, 2009 року випуску, колір - зелений, тип - легковий седан-В, реєстраційний помер ВА1998АР, яке купувалося на наші спільно зароблені кошти в 2009 році. На її ім'я була видана довіреність щодо в т.ч. продаж авта, посвідчена нотаріально в 4 міській лікарні, де перебував [PERSON] На підставі даної довіреності вона продала авто [PERSON]. Кошти отримані від продажу автомобіля в розмірі 120 000 грн. були нею передані [PERSON] та витрачені на лікування (медикаменти, операції, оплата транспортних і медичних послуг професора з Києва). Також її коштами було оплачено поховання та інші ритуальні послуги, встановлено надгробну плиту на могилі [PERSON] Офіційна дружина та діти померлого фінансових витрат на лікуванні та поховання чоловіка/батька не здійснювані. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] завідуюча реанімаційного відділу Комунального закладу "Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги". Пояснила, що в той час могли пропускати до пацієнта в реанімаційне відділення за дозволом лікуючого лікаря, головного лікаря та начмеда, дозвіл був в усній формі. Вказала, що вона особисто дозволу для проведення нотаріальних дій нотаріусом з хворим [PERSON] не давала. Зазначила, хворий [PERSON] був вкрай важким, оскільки в нього була печінкова енцефалопатія, що означає недієздатність мозку, тобто останній був неадекватний і не усвідомлював свої дії. Крім того, в коли посвідчували довіреність, свідок пояснила, що була третя операція, [PERSON] був неадекватний і не міг читати документи, оскільки в період підготовки до операції і після операції йому вводилися наркотичні лікарські засоби. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] лікуючий лікар хворого [PERSON] Пояснив, що [PERSON] поступив в лікарню в кінці грудня 2013 року. Вказав станом 17.01.2016 року хворий перебував в реанімаційному відділенні в дуже критичному стані, постійно вводилися наркотичні засоби, що підтвердив аналізуючи матеріали справи. Вказав, що при введенні такої кількості наркотичних засобів не може бути дієздатним, оскільки мінімум як за 24 години з моменту останнього ведення наркотичного засобу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу. Пояснив, що на початку 2014 року його викликала [PERSON] з метою посвідчити довіреність у лікарні, в лікарні довго чекав на дозвіл лікаря, а потім лікар дав усний дозвіл на проведення нотаріальних дій, хворий знаходився в реанімаційному відділенні, лікар вийшов, сказав що все добре, і він зайшов і посвідчив довіреность. Зазначив, що коли посвідчив довіреність, запитав може ще який документ посвідчити, [PERSON] повідомив, що не потрібно, що одужає. Пояснив, що коли зайшов до хворого останній був адекватний, приблизно 10-15 хв. йшла процедура посвідчення довіреності, добре бачив і міг читати і писати. Судом встановлено, що 27 січня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно 06 лютого 2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ОЛ № 467212 від 12.02.1993 року. Відповідно до договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 437/10 від 27.10.2009 року встановлено, що [PERSON] придбав автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]. 23 грудня 2013 року [PERSON] потрапив до лікарні № 4 м. Кіровограда з діагнозом гострий холецистит, механічна жовтуха. Під час знаходження в лікарні йому було проведено декілька оперативних втручань. Оперативні втручання проводились 06.01 2013р, 12.01.2013р., 13.01. 2013 p., 15.01.2013р. та 17.01.2013р., що посмертним епікризом [PERSON] карта №11224. Відповідно до довіреності посвідченої 17 січня 2013 року о 12 год. 05 хв., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, [PERSON], встановлено, що [PERSON], уповноважує [PERSON] продати за ціну і на умовах на свій розсуд, належний [PERSON] автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з довідкою-рахунком, серія ВІА №212697 від 21.01.2014р., встановлено, що [PERSON] даний автомобіль був перереєстрований на нового власника [PERSON]. Довідка-рахунок, видана ПП «МПП Вибір». Відповідно до спадкової справи № 2/2014 до майна померлого 27 січня 2014 року [PERSON] встановлено, що в спадковій справі присутні: заява про прийняття спадщини від [PERSON] (заява № 3 від 06.02.2014): заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] (заява № 4 від 06.02.2014); заява про прийняття спадщини від Баран Ліа\-ни Михайлівни (заява р. №31 від 19.06.2014): заява про прийняття спадщини від [PERSON] (заява р.№ 30 від 19.06.2014); заява про прийняття спадщини від [PERSON] (заява № 9 від 26.02.2014). Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно з довідкою ЖЕК 10 від 10.01.2014 року встановлено, що [PERSON] дійсно постійно проживала разом з своїм цивільним чоловіком [PERSON] з 2002 року до моменту смерті 27 січня 2014 року, за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. [PERSON] здійснила поховання [PERSON] Відповідно до договору застави транспортного засобу від 20.06.2014 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали договір застави, предметом застави є автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Центром ДАІ 3501 м. Кіровограда 21 січня 2014 року. Згідно з відповіддю Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної допомоги від 19.04.2016 року за вих. № 893 встановлено, що 23.12.2013 року до хірургічного відділення № 2 було доставлено хворого [PERSON] у віці 55 років якому було встановлено діагноз печінкова енцефалопатія в період перебування хворого на стаціонарному лікуванні стан хворого був тяжкий неодноразово хворому було здійснено переливання крові. Стан хворого лише погіршувався позитивної динаміки в хворого не було, хвороба супроводжувалася сильним болем, у зв'язку з чим, хворий проявляв неадекватність, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що супроводжувалися криками та галюцинаціями. Психічний стан хворого був неадекватний. Таким чином, у зв'язку з психомоторним збудженням хворому було призначено розчин «Сібазону». В такому стані хворий був недієздатний. Відповідно до висновку № 231 від 13.05.2016 року судово-психіатричного експерта КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» встановлено, що у звязку з розбіжностями в матеріалах справи і медичній документації винести мотивоване рішення про психічний стан [PERSON] 17.01.2014 року, не представилося можливим. Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.. 60 СК України, 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України, Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, проаналізувавши матеріали цивільної справи, допитавши учасників процесу та свідків, та зважаючи на стан хворого [PERSON], який був тяжкий та критичний, а також те що хворий переніс шість оперативних втручань, та постійно отримував наркотичні засоби, стан хворого лише погіршувався позитивної динаміки в хворого не було, хвороба супроводжувалася сильним болем, у зв'язку з чим, хворий проявляв неадекватність, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, психічний стан хворого був неадекватний, а тому суд приходить до висновку що в такому стані хворий [PERSON] не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії при проведенні нотаріальних дій, а саме свідомо дати довіреність на продаж власного автомобіля. При посвідченні довіреності, нотаріус не врахував той факт, що вказаний автомобіль належав не лише [PERSON], а його дружині [PERSON], оскільки останні до дня смерті [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, а тому довіреність від 17 січня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 8, слід визнати недійсною, та відповідно визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Lancer, між продавцем [PERSON] і покупцем [PERSON] недійсним, скасувати свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля марки Mitsubishi Lancer, виданого на ім'я [PERSON]. Крім того, відповідача та третя особа вказували, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю на протязі певного часу, але підтвердження встановлення факту проживання однією сімєю суду не надали. Позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування, оскільки позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вказаний автомобіль належав на законних підставах померлому [PERSON], а тому за [PERSON] слід визнати право власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 27 січня 2014 року. Враховуючи вище викладене, та те що позивачка в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON] отримала у приватну власність вказаний автомобіль, слід зобовязати [PERSON], [INFO], повернути належний [PERSON] на праві власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], 2009 року випуску. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved