Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що за ним станом на 24.09.2019 року рахується дебіторська заборгованість в сумі 92940,79 грн.. 01.02.2017 року ним було укладено контракт про проходження військової служби, 01.06.2017 року призначено на посаду номера обслуги 1 розрахунку 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини [NUMBER] (далі: ВЧ), видано речове та інвентарне майно. Відповідач з 17.10.2018 року по 02.06.2019 року був відсутній на військовій службі без поважних причин (самовільно залишив ВЧ), наказом командира від 22.10.2018 року №382 було прийнято рішення про його звільнення з військової служби в запас за систематичне невиконання умов контракту. 02.06.2019 року відповідач прибув до ВЧ, 18.06.2019 року за усним зверненням відповідача стало відомо про відсутність в його користуванні інвентарного майна: бронежилету, шолома, чохла до шолому, спального мішку, гумових чобіт, казанку, фляги, вартість якого, з врахуванням кратності, становить 90500,20 грн.. Наказом від 04.07.2019 року №132 відповідача було звільнено на відраховано 20% від грошового забезпечення за втрачене майно, відрахування 2713,85 грн. як понаднормово використаних. З грошового забезпечення відповідача було утримано 136,63 грн. боргу за нестачу речового майна, 136,63 за використану понаднормово відпустку. За відповідачем рахується дебіторська заборгованість в сумі 92940,79 грн.. Просив стягнути з [PERSON] кошти в сумі 92940,79 грн., понесені судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв не подано, про судовий розгляд повідомлений належним чином (ухвалу про відкриття провадження отримав 15.11.2019 року). Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини про відшкодування шкоди, завданої розтратою майна, та повернення надміру отриманих коштів. Відповідач [PERSON] 01.02.2017 року уклав на три роки контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, з 02.06.2017 року був зарахований до списків особового складу ВЧ [NUMBER] , 06.07.2018 року укладено договір про його повну матеріальну відповідальність за передані матеріальні цінності. 18.06.2019 року було виявлено факт нестачі виданого [PERSON] майна речової служби: бронежилету, шолома, чохла до шолому, спального мішку, гумових чобіт, казанку, фляги, що було підтверджено проведеним службовим розслідуванням (Наказ №254 від 25.06.2019 р.). В поясненнях під час проведення розслідування [PERSON] факт відсутності речового майна визнавав. Вартість нестачі речового майна з врахуванням кратності визначена в сумі 90500,20 грн. (довідка-розрахунок №6 від 18.06.2019 р.). Наказом №132 від 04.07.2019 року командира ВЧ [NUMBER] відповідача звільнено з військової служби в запас, прийнято рішення про відрахування 2713,85 грн. за понаднормово використану відпустку. З грошового забезпечення відповідача позивачем утримано 273,26 грн.. Статтею 1 закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-XIV передбачено, що військове майно є державною власністю. Постановою Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» 23.06.95р. № 243/95-ВР закріплено, що відповідно до Конституції України та інших актів законодавства України військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоди. Пунктами 3,32 Постанови Кабінету Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час» передбачено, що речове майно за цільовим призначенням поділяється на майно поточного забезпечення, майно фонду зборів і майно непорушних запасів, а за використанням - на майно особистого користування та інвентарне майно. До інвентарного майна належать теплі та постільні речі, табірні та спеціальні намети, спеціальний одяг і льотно-технічне обмундирування, засоби індивідуального захисту, санітарно-господарське майно, спортивний інвентар та музичні інструменти. Інвентарне майно видається тільки у тимчасове користування (експлуатацію). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР - військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах : фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Відповідно до п.14 Положення, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна несуть матеріальну відповідальність у 2-10 - кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 2\~листопада 1995р.\~№880\~«Перелік військового\~майна,\~нестача або\~розкрадання якого\~відшкодовується винними\~особами у\~кратному співвідношенні\~до його\~вартості»:\~у десятикратному\~розмірі відшкодовуються\~засоби бронезахисту,\~ \~ \~ бронежилети\~усіх типів,\~ шоломи захисні усіх типів, у п`ятикратному розмірі відшкодовується винними особами інвентарні речі: плащ-палатка бавовняна, мішок спальний, казанок металевий, фляга металева і поліетиленова, казанок комбінований; спеціальний одяг і взуття: куртка і брюки утеплені усіх найменувань. Згідно п.31 Положення - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Відповідно до вимог ст.ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п.п.31,32 "Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року № 748, якими передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність; відповідальність за нестачу військового майна несуть матеріально відповідальні особи; рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок нестачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів розслідування. Проаналізувавши подані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивача, які відповідачем не оспорені, будь-яких клопотань щодо зменшення їх розміру не заявлено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved