overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 25.09.2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції, актовий запис № 101. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, протягом перших місяців спільного проживання вони з відповідачем мали повноцінну сім"ю. Однак з часом, їх відносини почали змінюватись, вони поступово стали віддалятись один від одного і на даний час сім'я існує формально. Протягом спільного проживання, вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, різні духовні цінності, не підходять один одному по характеру. Сторони в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свій позов підтримала, відповідач визнав, зазначили, що примирення між ними не відбулося та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції, актовий запис № 101. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. Ухвалою суду від 01.12.2015 року сторонам був наданий час на примирення, однак примирення не відбулося. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитині, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на її користь з відповідача . З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27.11.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 157. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що протягом останніх 6 років сімейне життя між ними постійно погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосуиків. Відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства, з його ініціативи виникають сварки, свідками яких стають діти. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх дітей та у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім"ї. Зазначає, що шлюбні вінносини припинено з червня 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подала до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, зазначає, що примирення між нею та відповідачем не відбулося та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце слухання справи в судове засідання не з"явився, про причине неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання змінити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на її користь з відповідача . З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що за рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.08.2008 року з відповідача стягувалися аліменти на користь матері позивача на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки [INFO] року стягувач [PERSON] померла, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, тому і просить в судовому порядку стягувати з батька [PERSON] аліменти на своє утримання як неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину - до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову до суду. Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були поідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, а позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог статті 74 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання. Суд про причини неявки не повідомив, своїм правом участі в розгляді справи та висловленні позиції щодо позовних вимог, не скористався. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] (а.с.2). За рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.08.2008 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь матері позивача на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] року стягувач [PERSON] померла (а.с.3). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що за рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.08.2008 року з відповідача стягувалися аліменти на користь матері позивача на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки [INFO] стягувач [PERSON] померла, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, тому і просить в судовому порядку стягувати з батька [PERSON] аліменти на своє утримання як неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину - до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову до суду. Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були поідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, а позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог статті 74 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання. Суд про причини неявки не повідомив, своїм правом участі в розгляді справи та висловленні позиції щодо позовних вимог, не скористався. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] (а.с.2). За рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.08.2008 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь матері позивача на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] стягувач [PERSON] померла (а.с.3). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо, необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучі при цьому належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено, 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4), яка на даний час проживає та знаходиться на утриманні позивача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки неповнолітня дитина [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також враховуючи, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов'язком батьків, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв'язку з чим суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дити у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з часу подання позову до досягнення повноліття [PERSON], [INFO]. На виконання пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд роз'яснює відповідачеві відповідальність за прострочення сплати аліментів: відповідально до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що 04.02.1989 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, спільних неповнолітніх дітей у подружжя немає. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери, не можуть знайти спільну мову, спільний побут з відповідачем не ведеться вже тривалий час; на даний час фактично шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться близько десяти років. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим. Позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує, після розлучення просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.02.1989 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони близько десяти років не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Суд вважає, що, враховуючи письмову заяву позивачки, після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона з 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина- [PERSON] [INFO] та доньку - [PERSON] [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звернутись до суду , де просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 12 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Щаснівської сільської ради від 06.11.2014 року № 554 неповнолітні діти проживають разом з матір"ю [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] визнані відповідачем і не заперечуються, в судове засідання відомостей про місце роботи відповідача , стан здоров"я та наявність у нього інших утриманців відповідачем не надано, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона з 2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем, який був розірваний 11 листопада 2014 року рішенням Бобровицького районного суду. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання доньки в розмірі 13 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та, що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Новобасанської сільської ради від 17.09.2014 року № 1190 неповнолітня дитина проживає разом з матір"ю [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] визнані відповідачем і не заперечуються, в судове засідання відомостей про місце роботи відповідача, стан здоров"я та наявність у нього інших утриманців відповідачем не надано, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на сина в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1\\4 частини мінімальної заробітної плати до досягнення дитиною повноліття. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та, що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Осокорівської сільської ради від 13.03.2015 року № 31 неповнолітній [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судове засідання відомостей про стан здоров"я відповідача, наявність у нього інших утриманців не надано. Відповідач не заперечує проти розміру аліментів заявлених позивачем, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, проте враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, де визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з відповідача підлягають стягненню аліменти на сина в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved