Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.08.2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами складалось добре, в сім'ї існували взаєморозуміння, любов і повага, однак с часом сімейні стосунки погіршились, у зв'язку з відсутністю порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки у вихованні дитини. Шлюбні відносини остаточно припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без технічної фіксації судового процесу, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, що 30 серпня 2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 618 /а.с. 4/. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. /а.с.6/ Спільне життя у подружжя спочатку подружніх відносин складалось добре, в сім'ї існували взаєморозуміння, любов і повага. Однак с часом сімейні стосунки погіршились, у зв'язку з відсутністю порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки у вихованні дитини Шлюбні відносини остаточно припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сім'я розпалася остаточно та сторони по справі не мають наміру продовжувати сумісне сімейне життя. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Спору про поділ майна між подружжям немає, дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved