Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав та був зареєстрований в с. Гришівці Тиврівського району до дня смерті. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 3,8372 га, з кадастровим номером [NUMBER], розташована на території Гришовецької сільської ради Тиврівського р-ну, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності [PERSON] на земельну ділянку стверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Гришовецькою сільською радою Тиврівського району. За життя, 06.08.2003 року, [PERSON] склав заповіт на користь свого сина [PERSON]. Заповіт нотаріально посвідчений 06.08.2003 року секретарем виконавчого комітету Гришовецької сільської ради за реєстровим номером 123. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні немає. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України. [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою з [PERSON], до дня смерті останнього. [INFO] року помер [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований в с. Гришівці Тиврівського району. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 3,8372 га., з кадастровим номером [NUMBER], розташовану на території Гришовецької сільської ради Тиврівського призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. В Тиврівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа відносно майна померлого [INFO] року [PERSON] за № 186-2016. Отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі спадкоємці не мають можливості, оскільки у витязі з ДЗК про земельну ділянку помилково вказана форма власності земельної ділянки та відомості про власника. Так, форма власності вказана - державна, а власником - Тиврівська РДА. Просить визнати за [PERSON] та [PERSON] (в рівних частках) право власності на земельну ділянку площею 3,8372 га., з кадастровим номером [NUMBER], розташовану на території Гришовецької сільської ради Тиврівського р-ну, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року в с. Гришівці, який успадкував за заповітом дану земельну ділянку після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] року в с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач представник Тиврівської РДА в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує в задоволенні позову. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. [INFO] року помер [PERSON], що стверджується його свідоцтвом про смерть (а.с. 2), який проживав та був зареєстрований в с. Гришівці Тиврівського району до дня смерті. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 3,8372 га, з кадастровим номером [NUMBER], розташована на території Гришовецької сільської ради Тиврівського р-ну, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності [PERSON] на земельну ділянку стверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Гришовецькою сільською радою Тиврівського району (а.с. 4). За життя, 06.08.2003 року, [PERSON] склав заповіт на користь свого сина [PERSON]. Заповіт нотаріально посвідчений 06.08.2003 року секретарем виконавчого комітету Гришовецької сільської ради за реєстровим номером 123 (а.с. 13). Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні немає. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України. [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою з [PERSON], до дня смерті останнього. Дані обставини підтверджуються довідкою № 151 від 28.03.2016 року (а.с. 14) та довідкою № 87 від 15.02.2016 року (а.с. 15), виданими виконавчим комітетом Гришовецької сільської ради. [INFO] року помер [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований в с. Гришівці Тиврівського району, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3) та довідкою № 87 від 15.02.2016 року (а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 3,8372 га., з кадастровим номером [NUMBER], розташовану на території Гришовецької сільської ради Тиврівського призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 11,12). В Тиврівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа відносно майна померлого [INFO] року [PERSON] за № 186-2016 (а.с. 8, 39). Отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі спадкоємці не мають можливості, оскільки у витязі з ДЗК про земельну ділянку помилково вказана форма власності земельної ділянки та відомості про власника. Так, форма власності вказана - державна, а власником - Тиврівська РДА, що стверджується витягом з ДЗК (а.с. 5-7). Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 7 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved