Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2007року. 20.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , який проживає разом з позивачкою. З літа 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. В період перебування у шлюбі, до звернення з позовом до суду про розірвання шлюбу та припинення ведення спільного господарства, сторони придбали наступне майно: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 56000 грн., зареєстрований на ім`я відповідача; автомобіль марки Renault Duster, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 150000 грн., зареєстрований на ім`я відповідача. Після припинення спільного проживання вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільно нажитого майна. На даний час тільки відповідач користується автомобілем та проживає в зазначеному будинку. У зв`язку з тим, що відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, позивачка просить визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля та Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.. В судове засідання позивачка не з`явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.. Відповідач в судове засідання 28.02.2019 року, 08.04.2019 року та 07.05.2019 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Поштові відправлення повернуті до суду з позначками "за закінченням встановленого строку зберігання". Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 20.02.2019 року [PERSON] оголошений в розшук. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 07.05.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони згідно копії свідоцтва про шлюб перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2005 року (а.с.9). Сторони з літа 2017 року припинили шлюбі відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. В період шлюбу сторони придбали: житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 05.11.2010 року на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВРД/008216, посвідченого 28.10.2010 року приватним нотаріусом Білокуракинського нотаріального округу Луганської області Жуковим О.М. та зареєстрованого за №1214 (а.с.101-102). Також в період шлюбу був придбаний 17.12.2012 року автомобіль Renault Duster, 2012 року випуску, який зареєстрований за [PERSON] (а.с.100). Згідно ст. 60 СК України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 69 СК України Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Це положення також передбачено ст. 372 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] вартістю 56000 грн. та автомобіля марки Renault Duster, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 150000 грн.. Щодо розподілу судових витрат суд зауважує наступне. Згідно п.1 ч.3 с.133 ЦПК України До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. З наданого до суду договору про надання юридичних послуг вбачається, що [PERSON] отримала юридичні послуги від фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.17-19), який на момент надання юридичних послуг не є адвокатом, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved