Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], як законні представники в інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також позивач [PERSON] звернулися в суд з позовом до виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. У позові вказали, що вони - [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.12.2016 року усиновили малолітню [PERSON], [INFO], після чого її прізвище та по - батькові в актовому записі про народження змінено на «[PERSON]». [INFO] померла біологічна мати їх дочки - [PERSON]. Крім того, [INFO] померла її мати [PERSON], яким за життя належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995 року за № 3221, виданого органом приватизації виконкому м.Лубни. Позивач [PERSON] 23.12.1991 року уклав шлюб з [PERSON], з якою постійно спільно проживав до її смерті та фактично вступив у володіння спадковим майном. Спільних дітей у них не було. Спадкоємцями за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] являються малолітня [PERSON], як біологічна дочка померлої [PERSON] та чоловік [PERSON] - позивач [PERSON] У липні 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON], як законні представники в інтересах малолітньої дочки [PERSON], позивач [PERSON] звернулись до державного нотаріуса з питанням про прийняття спадщини, то останній відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді квартири. Крім заявлених осіб, інших спадкоємців на спадщину немає. Позивачі прохають суд визнати за [PERSON], [INFO] та [PERSON] в рівних долях право на власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], що належала померлим [PERSON] та [PERSON], по ? частині за кожним. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали, прохають їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Лубенської міської ради не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без своєї участі , покладається на розсуд суду. Третя особа - представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, заперечень проти їх задоволення не надав. Третя особа - Друга лубенська державна нотаріальна контора надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, представника служби у справах дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються усиновлювачами малолітньої дитини [PERSON], [INFO], після чого прізвище та по - батькові дитини в актовому записі про народження змінено на «[PERSON]», що підтверджується копією рішення Лубенського міськрайонного суду від 15.12.2016 року/а.с.18-19/, повторним свідоцтвом про народження дитини./а.с.26/ [INFO] померла біологічна мати малолітньої [PERSON] - [PERSON]./а.с.24,25,28/. Крім того, [INFO] померла її мати [PERSON]/а.с.27, 29/. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995 року за № 3221, виданого органом приватизації виконкому м.Лубни, [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру, яка була передана їм у спільну власність без визначення часток на право власності кожному. /а.с.31/ Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За таких обставин, слід вважати, що кожному з співвласників належало по 1/2 частини вищевказаної квартири. Після смерті [PERSON], [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], що належала їм, по ? частині кожній. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її біологічна дитина [PERSON], спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем до її смерті [INFO]. Факт родинних відносин між спадкодавцями та вказаними особами підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]/а.с.24/ та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], внаслідок чого відбулася зміна прізвища спадкодавця. /а.с.30./ У відповідності до ст.549 ЦК України ( в ред. 1963р.) визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та протягом строку, встановленого ст.553 ЦК УРСР не заявив про відмову від спадщини. Отже судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатного сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється її біологічна дочка [PERSON], [INFO], (до усиновлення - [PERSON]), в інтересах якої її усиновителі [PERSON], [PERSON] подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON], право на подачу якої вони мають згідно рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради «Про надання дозволів на здійснення правочинів за участю малолітніх та неповнолітніх дітей від 25.01.2017 року за № 14./а.с.21/. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, малолітня дитина [PERSON] та позивач [PERSON] є єдиними спадкоємцями після померлих [PERSON] та [PERSON] за законом, які бажають прийняти спадщину, про що у встановлений законом строк були подані відповідні заяви до нотаріальної контори. Разом з тим, постановою нотаріуса від 26.07.2017 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] по ? частині за кожним, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. (а.с.22) Відповідно до п. 3.4. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті спадкодавців, суд вважає, що позов про визнання за ними права власності на вищевказану квартиру, по ? частині за кожним, підлягає задоволенню.

Outcome: approved