Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини та визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 16.09.2000 по 25.03.2019 перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2019, яке набрало законної сили 25.03.2019 шлюб між ними розірвано. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та до його розірвання, позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON] та у них [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] . Проте, через те, що на момент народження доньки [PERSON] , позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , то останнього було записано батьком дитини в свідоцтві про її народження. На даний час позивачка продовжує перебувати у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , проживає разом із ним. Останній визнає себе біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] обізнаний з приводу, того що він записаний батьком [PERSON] , [INFO] та на батьківство по відношенню до дитини не претендує. В зв`язку із вказаним, позивачка просить визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису №37 від 06.03.2019 р. про народження дитини, зазначивши батьком дитини [PERSON] та виключивши із вказаного актового запису відомості про батька [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, її представниця [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав вказаних у позовній заяві, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином - через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи перенесення судового засідання від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, справу розглянуто без участі відповідачів, в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивачки, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно із п.п. 10,11 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - в судовому порядку батьківство може бути оспорено яку випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею ст.134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно цих норм закону судом встановлено наступне. 16.09.2000 позивачка зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Подружні стосунки між позивачкою та відповідачем [PERSON] погіршилися та з лютого 2018 року вони проживали окремо, шлюбних відносин не підтримували. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 25.03.2019 (а.с. 10). Під час перебування позиваки в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON] та у них [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] . З [PERSON] позивачка співмешкає і на даний час. Вказане вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2019 та довідки сільської ради (а.с. 9, 11). Вказана дитина була народжена під час перебування позивачки в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та вважається такою, що походить від подружжя, тобто від позивачки - [PERSON] та відповідача - [PERSON] . З цих підстав в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батьки батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 9). Однак, біологічним батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , [INFO] . Останній, визнає себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , просить провести державну реєстрацію встановлення батьківства із зазначенням дитині прізвища, імені та по батькові як [PERSON] , що видно з його нотаріально посвідченої заяви (а.с. 13). Відповідач [PERSON] відмовився від батьківських прав з виховання та утримання своєї малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] та не заперечує проти передачі дитини на усиновлення, претензій до усиновителів мати не буде, що видно з його заяви, яка була нотаріально завірена (а.с. 14). При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що з актового запису про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , слід виключити запис про батька [PERSON] , визнати батьком останньої [PERSON] , [INFO] , встановити дитині прізвище, ім`я та по батькові як [PERSON] та внести вищезазначені дані до записів про батька. На підставі викладеного, ст.ст. 122, 138 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved