Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району про зобов`язання надати житлову кімнату, яким просять зобов`язати виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради надати [PERSON] , складом сім`ї чотири особи у складі дочки [PERSON] , дочки [PERSON] та зятя [PERSON] , вільну кімнату площею 12,1 кв.м., у квартирі [ADDRESS] . Позивачі обґрунтували позов тим, що проживають у двох кімнатах трикімнатної квартири [ADDRESS] , які зайняли складом три особи на підставі ордеру від 04.04.2006 року № 77, виданого Білгород-Дністровською КЕЧ району. На теперішній час донька [PERSON] вийшла заміж та проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] також у вказаній квартирі. Позивачі вказують, що їхня родина складом чотири особи займає всього дві кімнати квартири [ADDRESS] житловою площею 21,0 кв.м. що значно менше, ніж площа, передбачена нормами ЖК УРСР. До того ж, у трикімнатній квартирі, де вони мешкають, звільнилась третя кімната. За таких обставин, [PERSON] зверталась до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради із заявою про надання вільної кімнати у квартирі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що в першу чергу заселяються працівники, потребуючі поліпшення житлових умов. При цьому, позивачі вказують, що знаходяться на квартирному обліку, як такі, що потребують поліпшення житлових умов з 28.05.2004 року. Представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради надав до суду відзив, в якому виклав прохання відмовити в задоволенні позовних вимог, аргументуючи свої доводи тим, що покладення на орган місцевого самоврядування зобов`язання надати житлове приміщення є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача, що є неприпустимим, оскільки повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподілу і надання згідно із законодавством житла, що належить до комунальної власності, відноситься виключно до компетенції відповідача. Крім того, у відзиві наголошено на тому, що звернення позивачів до суду з цим позовом є передчасним, оскільки листом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 27.02.2019 року № В-82/461 [PERSON] не було відмовлено у наданні житлового приміщення, а лише роз`яснено, що переважне право на заселення залишається за Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району, оскільки вказаний житловий будинок був побудований за рахунок коштів Міністерства оборони України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району, надав до суду пояснення по суті справи, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачі не перебувають на квартирному обліку в Білгород-Дністровському гарнізоні, в той час як існує потреба в забезпеченні службовими жилими приміщеннями військовослужбовців Білгород-Дністровського гарнізону. Ухвалою суду від 22.03.2019 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. До суду було подано заяву позивачем [PERSON] про забезпечення позову, в якій остання просила заборонити виконавчому комітету Білгород-Дністровської міської ради, або будь-яким іншим особам надавати житлову кімнату площею 12.1 кв.м. у квартирі [ADDRESS] до закінчення розгляду даної справи по суті. Ухвалою суду від 22.03.2019 року відмовлено у задоволенні даної заяви. Ухвалою суду від 16.07.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Гафійчук С.Д., який діє на підставі ордеру, підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на передчасність звернення до суду з цим позовом та відсутністю підстав для надання позивачам вищевказаної кімнати. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований за рахунок коштів Міністерства оборони України та зданий в експлуатацію в 1994 році. Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 680 від 16.06.1997 року трикімнатна квартира [ADDRESS] , була зареєстрована як гуртожиток для заселення молодих сімей військовослужбовців та закріплена за Білгород-Дністровською КЕЧ району. У відповідності до рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 806 від 08.12.2005 року та акту-приймання передачі військового майна, зазначена квартира була передана на баланс об`єднання багатоквартирних будинків «Південне». Згідно рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 14 від 19.01.2006 року, квартиру [ADDRESS] житловою площею 33,6 кв.м. було виключено із переліку гуртожитків та передано до комунальної власності (а.с. 22). Так, судом встановлено, що підставою для вселення позивачів в квартиру [ADDRESS] житловою площею 21,0 кв.м., з правом користування двома кімнатами, стала видача [PERSON] в складі сім`ї [PERSON] та [PERSON] (доньки), ордеру на житлове приміщення у комунальній власності № 77, виданого 04.04.2006 року Білгород-Дністровською КЕЧ району згідно рішення Білгород-Дністровського ВК від 19.01.2006 року № 14. 14.07.2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (змінивши прізвище на « [PERSON] »), тому склад сім`ї позивачів змінився та станом на теперішній час позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають вчотирьох у двох кімнатах трикімнатної квартири, що підтверджується довідкою з місця реєстрації про склад сім`ї та прописці № 106 від 05.08.2019 року, виданою ОСББ «Южноє» та актом підтвердження сусідів, що містяться в матеріалах справи. Як вбачається з акту комісії від 06.08.2019 року, кімната площею 12,1 кв.м., що знаходиться у квартирі [ADDRESS] , яка була зайнята громадянином [PERSON] , звільнена з травня 2019 року. За таких обставин, 28.01.2019 року [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради із заявою про надання вільної кімнати у квартирі її родині у складі чотирьох осіб, як таким, що потребують покращення житлових умов. Листом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 27.02.2019 року № В-82/461 [PERSON] було роз`яснено, що переважне право на заселення жилих приміщень, що звільнилися, залишається за Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району, оскільки вказаний житловий будинок був побудований за рахунок коштів Міністерства оборони України. При цьому, даним листом було рекомендовано звернутись до Білгород-Дністровської КЕЧ району з проханням надати згоду на передачу звільненої житлової площі її родині. Листом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 01.02.2019 року № В-82/227, направленим на адресу Білгород-Дністровської КЕЧ району, останню було повідомлено про звернення [PERSON] щодо надання квартири та викладено прохання розглянути питання щодо надання згоди на передачу звільненої кімнати сім`ї [PERSON] , яка потребує поліпшення житлових умов (а.с. 49). У відповідь на вказане звернення, було надано листа Білгород-Дністровської КЕЧ району вих. № 448 від 22.02.2019 року, яким відмовлено [PERSON] у наданні звільненої кімнати, аргументуючи відмову необхідністю надання житлової площі військослужбовцям Білгород-Дністровського гарнізону. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не забороненим законом. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно зі ст. 9 Житлового кодексу Української РСР (надалі по тексту - ЖК УРСР) Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Згідно зі ст. 54 ЖК УРСР, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім`ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку. Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до ст. 34 Житлового Кодексу Української РСР, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР та п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Радою Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок» № 470 від 11 грудня 1984 року (далі - Правила), потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Згідно зі ст. 36 ЖК УРСР, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Вiдповiдно п. 64 Постанови Ради Міністрів Української РСР i Української Республiканської ради професiйних спiлок вiд 11 грудня 1984 р. N 470 "Про затвердження Правил облiку громадян, якi потребують полiпшення житлових умов, i надання їм жилих примiщень в Українськiй РСР", громадяни (в тому числі тимчасово відсутні), відносно яких прийнято рішення про надання жилого приміщення, дають письмове зобов`язання про звільнення займаного жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи в будинку житлово-будівельного кооперативу (за винятком тих, кому жиле приміщення належить на праві приватної власності). Також за змістом ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Пунктами 4,5 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. №37, визначено, що до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі. Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень. Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації. Згідно вимог пункту 24 Постанови Ради Міністрів Українською PCP і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, ( далі - Правил), на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Згідно вимог пункту 25 Правил, Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення. Статтею 43 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Відповідно до пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, які: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських рад народних депутатів разом з радами профспілок; проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності. Згідно пункту 38 Правил громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Згідно зі ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Суд критично ставиться до заперечень представника виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, стосовно того, що звернення позивачів до суду з цим позовом є передчасним, оскільки листом Білгород-Дністровської КЕЧ району вих. № 448 від 22.02.2019 року, [PERSON] було відмовлено у наданні звільненої кімнати, аргументуючи необхідністю надання житлової площі військослужбовцям Білгород-Дністровського гарнізону. Доводи представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району, з приводу того, що підставою для відмови в задоволені позовних вимог є те, що останні не перебувають на квартирному обліку в Білгород-Дністровському гарнізоні, також не можуть прийматись судом до уваги, зважаючи на те, що позивачі знаходяться на квартирному обліку, як такі, що потребують поліпшення житлових умов, з 28.05.2004 року. На квартирному обліку не перебував лише чоловік [PERSON] - [PERSON] . Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладені вище обставини, та враховуючи те, що позивачі проживають на законних підставах у вказаній квартирі згідно ордеру від 04.04.2006 року № 77, виданого Білгород-Дністровською КЕЧ району, знаходяться на квартирному обліку, як такі, що потребують поліпшення житлових умов, приймаючи до уваги наявність вільного житлового приміщення у вигляді третьої кімнати в квартири [ADDRESS] , суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими та доведеними. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району про зобов`язання надати житлову кімнату підлягають задоволенню.

Outcome: approved