Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила зняти арешт з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , який зареєстрований Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №1654034 від 03.02.2005 року 16:21:32 на підставі постанови АЕ №675418, 21.01.2015 року Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 03.02.2005 року за №1654034 про арешт 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку зі вступом у шлюб її прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON] 25.09.2018 року через Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачем було з`ясовано, що постановою АЕ №675418 21.01.2005 року ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на майно, а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2001 року. Згідно відомостей з зазначеного реєстру підставою для арешту нерухомого майна є постанова АЕ № 675418 , 21.01.2005 року ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, реєстраційний номер обтяження 1654034, зареєстровано 03.02.2005 року 16:21:32 за №1654034 реєстратором: Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою. З відповіді Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 24.10.2018 року вбачається, що виконавчі провадження відносно позивача на виконанні у відділі не перебувають. У зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання закінчених виконавчих проваджень, вони знищені. Враховуючи, що наявність арешту 1/2 частини квартири [ADDRESS] є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника такого майна, просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.2001 року, виданим Відділом приватизації житла Солом`янського району м. Києва. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) був накладений арешт на підставі постанови, АЕ №675418, 21.01.2015 року Відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві. Зазначене обтяження було зареєстровано 03.02.2005 року о 16:21:32 за №1654034 реєстратором: Дев`ятою Київською державною нотаріальною. Позивач просила зняти арешт з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , який зареєстрований Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №1654034 від 03.02.2005 року 16:21:32 на підставі постанови АЕ №675418, 21.01.2015 року Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 03.02.2005 року за №1654034 про арешт 1/2 частини квартири [ADDRESS] , на що слід зазначити наступне. З листа №99368 від 24.10.2018 року Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, наявне обтяження №1654034 зареєстроване 03.02.2005 року Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АЕ №:75418 від 21.01.2005 року Державної виконавчої служби у Солом`янському районі м. Києва. Як вбачається з дати реєстрації обтяження, та тої обставини, що виконавчі провадження відносно [PERSON] ( [PERSON] ) на виконанні у відділі не перебувають (завершені понад 3 роки), відповідно до п.п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих а зберігання, становить понад 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постанови про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Згідно з п. 9.10 Порядку, виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням які є знищеними. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивача, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи те, що відкритих виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] ( [PERSON] ) на виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не перебуває, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з суми судового збору 1536,80 грн.

Outcome: approved