Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить позбавити [PERSON],[INFO], яка проживає в селі Шоломки Овруцького району Житомирської області батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх дітей. Вона не турбується про життя та здоров»я дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує їм належних умов для розвитку та відпочинку. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, стягнути аліменти в розмірі ? частини, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, можливо слухати у його відсутності. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вважає, що позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей . Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідачки та наданих суду доказів. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] відповідачка [PERSON] є матір»ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.10-13), що також підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.14-18). Рішенням виконавчого комітету Шоломківської сільської ради Овруцького району Житомирської області №55 від 26.11.2014 року, малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], жителів села Шоломки Овруцького району Житомирської області, поставлено на облік у зв»язку з тим, що мати ухиляється від виконання свої батьківських обов»язків. (а.с.8). Згідно характеристики виданої Шоломківською сільською радою Овруцького району Житомирської області [PERSON], [INFO], за час проживання в селі Шоломки зарекомендувала себе як безвідповідальна мати. Вона не займається вихованням та матеріальним забезпеченням своїх дітей. Родина [PERSON] проживає в антисанітарних умовах: в будинку брудно, одяг дітей розкиданий та брудний, немитий посуд, відсутні продукти харчування, по всій кімнаті - фекалії. Неповнолітній [PERSON] від народження виховується у своєї рідної тітки [PERSON]. [PERSON] доглядає бабуся [PERSON]. На зауваження мати [PERSON] реагує неадекватно, лається,застосовуючи нецензурну лексику, погрожує комісії (а.с.31). Наказом Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №194 від 03.12.2014 року взято на облік малолітніх дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], жителів села Шоломки Овруцького району Житомирської області (а.с.28). Як вбачається із матеріалів справи, на даний час діти проживають з матір'ю в селі Шоломки Овруцького району Житомирської області в будинку [PERSON]. Відповідно до Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.07.2017 року, від 04.10.2017 року та 20.11.2017 року умови проживання сім»ї [PERSON] жахливі, в будинку повна антисанітарія, відсутні місця для відпочинку дітей,виконання уроків, діти не забезпечені належним одягом, взуття, продуктами харчування, а ті речі які були присутні, знаходились в брудному стані (а.с.25-27). Відповідно до довідки виданої інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНПУ в Житомирській області від 07.12.2017 року за №10828/211-2017 року [PERSON], [INFO], жителька села Шоломки Овруцького району, згідно даних обліків, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП. Згідно висновку органу опіки та піклування Овруцької РДА від 04.12.2017 року № 02-25/2412 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], вбачається, що будучи матір»ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вона не піклується ні про здоров»я дітей, ні про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Поведінка матері підтверджує ухилення її від належного виконання свої батьківських обов»язків, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього дітей, так як це відповідатиме їх інтересам (а.с.29-30). У відповідності до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв»язку з чим , враховуючи відсутність будь-якого спілкування відповідача з сином досить тривалий час по відношенню до його віку , існування реальної можливості виконання батьківських обов»язків, проте їх свідоме не вчинення, неприйняття участі в матеріальному утриманні дитини, відсутність зацікавленості перебування дитини у дошкільному, загальноосвітньому навчальних закладах, відсутність турботи про його здоров»я, побут і виховання , тому суд вважає, що задоволення даного позову відповідатиме правам та інтересам дитини. Всі з'ясовані судом та досліджені в судовому засіданні обставини справи та їх докази, вказують на свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їх виконання. Отже, позбавлення [PERSON], батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідає інтересам останніх. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Норма ч.1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. А також ч.5 ст.183 СК України, якою визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку/доходу/ платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Й суд вважає, що саме такий механізм буде найбільш оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи суд вважає необхідним стягнути з відповідачки щомісячно на користь малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред'явлення позову до їх повноліття, на особові рахунки дітей, відкриті відповідачем у відділенні - АТ «Ощадбанк». На підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved