Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, а відповідач зобов"язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно умов договору.Позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача. Відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за договором станом на 29.02.2016 року становить 77528,84 грн.На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, та судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Гора А.В. надав суду письмові пояснення, згідно яких підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 14.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% річних за користування кредитом, а відповідач в свою чергу зобов"язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно умов договору. В силу ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір було укладено відповідно до вимог ст.ст.203, 205, 207, 1054, 1055 ЦК України, а саме його укладено у письмовій формі, та підписано уповноваженими особами. З матеріалів справи вбачається, що банк перерахував на рахунок відповідача кошти, передбачені кредитним договором. Згідно ст.1050 ч.2 якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконує внаслідок чого згідно розрахунків наданих суду, станом на 29.02.2016 року загальна сума його заборгованості за кредитним договором становить 77528,84 грн., яка складається з 16292,03 грн. - заборгованості за кредитом, 54268,77 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3668,04 грн. - штраф (процентна складова). До теперішнього часу сума боргу за договором в повному обсязі не повернута, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача основна сума боргу за кредитом та інші обов'язкові платежі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які в даному випадку складаються з 1378,00 грн. сплаченого судового збору. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved