Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Посилалася на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду їх шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Першотравневого районного суду від 26.05.2011 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Зазначила, що відповідач рішення суду не виконує у звязку з чим на даний час наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 18200 гривень. Також вказувала на те, що обставини після прийняття вказаного рішення суду суттєво змінилися. Так, в даний час вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Окрім того, дитина [PERSON] навчається у другому класі та перебуває на диспансерному обліку в Чернівецькій міській комунальній установі з приводу порушення ендокринної системи, що потребує постійного амбулаторного лікування. Просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.05.2011 року. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи за останнім місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивач суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.05.2011 року було розірвано (а.с.6). Від шлюбу є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Батьком дитини зазначений [PERSON]. Запис про батьківство [PERSON] не оспорював. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням суду від 26.05.2011 року, було також стягнуто аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 14 березня 2011 року. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні довідки Міської дитячої поліклініки від 15.09.2016 року, малолітня [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Чернівецькій міській комунальній установі з приводу порушення ендокринної системи, що потребує постійного амбулаторного лікування. Суд враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 СК України обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і відповідно до цієї норми на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.12). Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1228 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1531 гривня. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку з чим, аліменти визначені у розмірі 400 гривень не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. На підставі вищевикладеного та враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у позивача є ще одна малолітня дитина, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити: розмір аліментів змінити: стягнувши із відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів.

Outcome: approved