Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 18 жовтня 2006 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м.Києві. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, втратою взаєморозуміння та почуття любові один до одного. З 2010 року між сторонами почали виникати конфлікти з приводу фінансового забезпечення; сторони припинили сімейні стосунки. З 09 жовтня 2013 р. сторони окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі і просив суд шлюб між сторонами розірвати, оскільки у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння та почуття любові один до одного збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] визнала позов у повному обсязі, зазначивши, що для збереження шлюбу необхідне спільне бажання обох сторін. У позивача воно відсутнє. Позивач не цікавився дружиною як жінкою. Сторін поєднує лише дитина. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 18 жовтня 2006 року року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у м. Києві, про що складено актовий запис № 698. Від цього шлюбу у подружжя народилася донька: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що p 09 жовтня 2013 року сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Сторони спільним побутом не пов'язані. Кожен живе власним життям. Зазначені обставини були встановлені при розгляді справи в судовому засіданні. Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим в зв»язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. На підставі викладеного,

Outcome: approved