Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якій просить стягнути аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO], на час навчання у Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М. Бекетова, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення дочкою навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначає наступне. З 1992 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 9 жовтня 2002 року. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. До повноліття дочки відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання. На даний час [PERSON] навчається у Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М. Бекетова на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, а тому вона вимушена звернутися із даним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Вказала, що дочка навчається не на комерційній основі, стипендію не отримує, проживає у гуртожитку. Сама вона працює у м.Києві продавцем, основну частину заробітної плати витрачає на потреби дочки пов'язані з її навчанням та проживанням у м.Харкові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Пояснив, що після розлучення з позивачем в 2002 році створив нову сім'ю, його теперішня дружина має постійне місце роботи на залізниці, він також працює складачем поїздів в Кіровоградській філії «Київ - Дніпропетровське МППЗТ», розмір заробітної плати в середньому становить 2100 грн., тож він не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі більш ніж 300 грн. щомісяця. Вказав, що періодично у добровільному порядку він надає матеріальну допомогу [PERSON], купує їй речі. Інших дітей або непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони знаходилися у шлюбі і від спільного життя мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчать копії паспорта та свідоцтва про народження останньої (а.с.3, 8). На даний час повнолітня [PERSON] є студенткою Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова, форма навчання денна. Повний курс навчання з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року (а.с.11, 41). Проживає у гуртожитку, вартість проживання зокрема за лютий поточного року становила 289 грн. 38 коп. (а.с.42). Довідка Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області свідчить про те, що позивач [PERSON] проживає у [ADDRESS]. [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою з 22 серпня 2013 року по сьогоднішній день, оскільки вибула на навчання до міста Харкова (а.с.32). Відповідно до довідки ПАТ «Київ - Дніпропетровське МППЗТ» Кіровоградська філія, відповідач працює у вказаному товаристві на посаді складача поїздів, його заробітна плата за період липень - грудень 2013 року складає 2778 грн. 38 коп. (а.с.25). Відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, те, що повнолітня [PERSON], яка не досягла 23 річного віку продовжує навчання у навчальному закладі до 30 червня 2017 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє її можливості працевлаштування, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача, те, що він на даний час працює, на утриманні осіб не має, а також враховуючи інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов'язані з навчанням дочки, проживанням, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до закінчення нею навчання. Разом з цим, суд не приймає до уваги пояснення відповідача щодо навчання дочки [PERSON] на контрактній основі, та надання ним у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Оплата відповідачем комунальних послуг не може враховуватись судом як обставина, що свідчить про неспроможність останнього сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved