Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом із наступних підстав : [INFO] помер батько позивача - [PERSON],[INFO], який з 07.10.1996 року,мешкав за адресою [ADDRESS], та ,відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.08.1997 року, був власником будинку за вказаною адресою. 18 березня 2013 року згідно до вимог ст.ст. 1267,1278 Цивільного кодексу України, з рідною сестрою [PERSON] , [INFO], уклали договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого йому належить домоволодіння, розташоване за адресою:[ADDRESS]. Цей договір складений та посвідчений приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], та зареєстровано за №794. Однак, після звернення для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом,йому було відмовлено у зв'язку з наявністю обтяження - арешту на вказане домоволодіння. Дане обтяження було зареєстровано 10 лютого 2006року за №2863812 Другою маріупольською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту №10/1327 від 02.02.2006 року Приморського Відділу державної виконавчої служби на майно, що належить боржнику - [PERSON]. Отримавши з Другої маріупольської державної нотаріальної контори копії постанов про накладення арешту №10/1327 від 02.02.2006 року, виконавчого листа №2-1429/2005 від 27.05.2005р., в межах якого було винесено постанову про накладання арешту , виданого Приморським районним судом м. Маріуполя , повідомлення про накладення заборони до Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна виявлено порушення порядку накладання арешту , а саме: вказано власником майна, щодо якого накладено заборону є [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з доданих ним до позовної заяви документів ,збігаються тільки прізвище, ім"я та по батькові з його померлим батьком , але ж це зовсім інша людина. У березні 2013 року, відповідно до ч.3 ст.60 Закону України Про виконавче провадження ,він звернувся до відповідача, з додаванням всіх необхідних документів з вимогою скасування арешту накладеного на будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. 28.03.2014 р., Приморським ВДВС Маріупольського МУЮ йому було відмовлено, з посиланням на строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень здавальних описів що становить три роки, тому у відповідача не має можливості встановити наявність або відсутність виконавчого провадження. Ці заходи позбавляють його можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, порушуючи його право власника. Відповідно з ч.І ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.І ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення. перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про знятім з нього арешту. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини. Що стосується суті позову, то відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. і сі. ЦК України, ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду,та просить суд :зняти арешт з домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], накладений на підставі постанови про накладення арешту № 10/1327 від 02.02.2006 року Приморським Відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції. У судове засідання позивач не з*явився,надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача не з*явився,надана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.. Справу вирішено розглянути за відсутності сторін. Позовні вимоги підтверджуються : договором про розподіл спадкового майна/а.с. 15/,листом ВДВС /а.с. 16/,витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об*єктів нерухомого майна/а.с. 17/, постановою про арешт майна боржника/а.с. 18/,повідомленням про накладення заборони відчуження об*єктів нерухомого майна/а.с. 19/, виконавчим листом/а.с. 20/,супровідним листом /а.с. 21,22/,свідоцтвом про смерть/а.с. 25/, свідоцтвом про право на спадщину/а.с. 26/,довідкою/а.с. 27/,домовою книгою /а.с. 28-30/. Суд, з урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки дійсно відповідачем неправомірно було накладено арешт на нерухоме майно,яке не належало боржнику [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS], а належало ,на час арешту, [PERSON],який помер [INFO] у віці 63 роки, та на даний час це майно належить,згідно свідоцтва про право на спадщину та договору про розподіл спадкового майна- позивачу [PERSON].

Outcome: approved