Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, щодо звернення стягнення на заборгованість в сумі 25316,52 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 грн.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. В обгрунтування позову зазначено, що при зверненні ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» до приватного нотаріуса Швеця Р.О. щодо вчинення виконавчого напису не надано оригінал кредитного договору, укладеного між сторонами, при цьому зазначила, що кредитного договору взагалі не існує. Таким чином, виконавчий напис вичинений не на документах, що встановлюють заборгованість. Крім того, позивач вказує, що банком не було надано засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано вимогу законодавства щодо строку, в межах якого можливе стягнення неустойки, вчинив напис на стягнення заборгованості з пені, штрафах за період з березня 2015 року по серпень 2017 року, що прямо суперечить вимогам ст. 258 ЦК України. Позивач вважає, що відповідачу на момент звернення до приватного нотаріуса з документами для вчинення виконавчого напису було достеменно відомо про невідкладене повідомлення щодо платіжних операцій, які не виконувались користувачем картки «Універсальна» 17.01.2015 року з вимогами про блокування картки, про повідомлення позивачів правоохоронних органів про факти списання коштів невідомими особами з картки «Універсальна» та про відкриття за наслідками кримінального провадження. Таким чином, позивач вважає, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності заборгованості. 13.06.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказав, позивачу було направлено письмову вимогу про усунення порушень за договором, позивач не спростовує факту заборгованості перед банком або розміру боргу, зазначеного у виконавчому написі. Відповідач зазначив, що для вчинення виконавчого напису було надано усі передбачені законодавством документи. На підставі чого, відповідач вважає доводи позивача нікчемними, виконавчий напис правомірним та просив відмовити в задоволенні позову. 04.07.2019 року позивачем подано пояснення на відзив. [PERSON] пояснила, зокрема, що жодного кредитного договору між сторонами не укладалось, про існування на картці «Універсальна» кредитних лімітів позивачу не було відомо, а наданою банківською карткою взагалі не користувалась. Позивач зазначила, що доводи відзиву не підтверджені письмовими доказами. 04.07.2019 року позивач подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Богунського ВДВС м. Житомир Левківської Л.І. надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі. Приватний нотаріус Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виконання вимог суду направив копії матеріалів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, оскільки відповідачем надано відзив на позовну заяву, що виключає заочний розгляд справи, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 16.01.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який являє собою заяву, Пам`ятку клієнта, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, що підтверджено підписаною відповідачем Анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 105). 27.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованості за Кредитним договором №б/н від 16.01.2012 року, яка складає 25 316,52 грн., з яких заборгованість по тілу кредита - 1950,20 грн., заборгованість по відсотках - 18 684,58 грн., заборгованість з пені та комісії - 3000,00 грн., заборгованість по штрафах 500,00 грн. та 1181,74 грн., витрати за вчинення виконавчого напису - 1800,00 грн. (а.с. 7). Згідно письмової вимоги про усунення порушень (в якій відсутня дата листа) Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» повідомляло [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.01.2012 року та необхідність її погашення проте, доказів про отримання [PERSON] указаної вимоги не надано (а.с. 107). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Згідно з п. 2 стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищезазначеного Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно ст. 50 Закону «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. надано до суду копії документів, на підставі яких було здійснено виконавчий напис. Як вже зазначалось між сторонами було укладено Договір про надання банківських послуг (а.с. 105) та у розумінні п. 2 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, оригінал саме цього договору відповідач зобов`язаний був надати нотаріусу. Проте, з копій матеріалів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, наданих нотаріусом, вбачається, що нотаріусу було надано лише засвідчену копію Договору про надання банківських послуг, а не оригінал, так само як і не надано виписку по рахунку [PERSON] . Викладене вказує на те, що нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника та наявність даних обставин унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки це не відповідає вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Поряд з цим, сумнів у безспірності заборгованості викликає і та обставина, що до вчинення виконавчого напису 19.01.2015 року [PERSON] направила до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заяву про платіжні операції, які не виконувались користувачем кредитної картки. Згідно даної заяви позивач вказала, що 17.01.2015 року було виявлено факти здійснення платіжних операції карткою «Універсальна» іншою особою, просила банк вжити заходів щодо відновлення залишку коштів на рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням цієї операції (а.с. 11). Згідно довідки старшого слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області Осадчук К.В. від 14.05.2015 року, відділом міліції здійснювалось кримінальне провадження №12015060020000336 з приводу того, що 17.01.2015 року, близько 15-30 год. невідома особа шляхом обману заволоділа грошима [PERSON] у сумі 1500,00 грн., які без її відома зняла з банківської картки «Приватбанк» № [NUMBER] (а.с. 13). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення проводиться за 2054 днів, а саме з 16.01.2012 року по з 16.01.2012 року по 31.08.2017 року, що перевищує визначений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строк. За наведених обставин, судом встановлено недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що в свою чергу є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та для задоволення позовних вимог. За правилами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. з ПАТ КБ "Приватбанк".

Outcome: approved