Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідача 15449 гривень 75 копійок заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 16.08.2007 року. Вказана заборгованість виникла у зв"язку з порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідача станом на 03.12.2020 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 01.02.201 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачка відсутня за вказаною адресою, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України - http://ns.hs.court.gov.ua/sud2115/, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідомі), про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про надання банківських послуг № б/н від 16.08.2007 р., укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , отримувала банківські послуги, а саме їй не одноразово було змінено кредитні ліміти (а.с.26). Відповідачка [PERSON] , свої зобов`язання по договору не виконала і станом на 03.12.2020 року внаслідок невиконання нею взятих на себе кредитних зобов`язань сума її заборгованості перед позивачем складала 15449,75 гривень заборгованості за тілом кредиту, 5552,64 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. П.2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. Сума боргу за кредитним договором, сума боргу по процентах відповідають умовам кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 16.08.2007 року. Однак позивач вимагає стягнути з відповідача тільки частину боргу, а саме 15449,75 гривень заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п.1.7.12. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформувала другу сторону про припинення даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] , на користь позивача заборгованості по договору кредиту про надання банківських послуг № б/н від 16.08.2007 р., на загальну суму 15449,75 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved