Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення виплаченої грошової допомоги за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року, з 01.05.2018 по 31.10.2018 по допомозі одинокої матері у розмірі 15592 грн. 40 коп. Оскільки в результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що відповідачка не задекларувала дохід на загальну суму 34115 грн. 02 коп. (ознака доходів «102» - виплати відповідно до умов цивільно-правового договору), які були отримані в періоди за які обчислювалися середньомісячні сукупні доходи для визначення розміру вищезазначеної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач державної соціальної допомоги одиноким матерям. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальних допомоги, компенсацій та пільг № 2398 від 05.10.2017 року та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.10.2017 року [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу одинокої матері з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року в сумі 1777 грн. 00 коп. щомісяця. Згідно розпорядження на перерахунок допомоги одиноким матерям з 01.12.2017 року [PERSON] установлено розмір дороги з 01.12.2017 по 31.03.2018 у сумі 1860,00 грн. Відповідно до довідки Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 18.04.2018 року, [PERSON] виплачено соціальну допомогу одиноким матерям з жовтня 2017 року по листопад 2017 року у розмірі 1777 грн. 00 коп.; з грудня 2017 року по березень 2018 року у розмірі - 1860 грн. 00 коп. Всього на загальну суму 10994,00 грн. Згідно заяви [PERSON] від17.05.2018 р. Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради утримувало кошти в розмірі 60% від суми призначеної допомоги одинокої матері. В результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що гр. [PERSON] не задекларувала дохід на загальну суму 34115 грн. 02 коп. (ознака доходів «102» - виплати відповідно до умов цивільно-правового договору), які були отримані в періоди за які обчислювалися середньомісячні сукупні доходи для визначення розміру вищезазначеної допомоги. У зв`язку з чим виникла переплата державних коштів по допомозі одиноким матерям за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року в сумі 10994 грн. 00 коп., за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 11496 грн. 00 коп. Всього на загальну суму 22490 грн. 00 коп. 24 квітня 2018 року на адресу [PERSON] позивачем направлені повідомлення про переплату державної соціальної допомоги за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року у розмірі 10994,00 грн. як одиноким матерям, з проханням повернути переплачену суму державної соціальної допомоги в строк до 15.09.2018 року, однак відповіді на повідомлення до цього часу не надано, повернення коштів не здійснено. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальних допомоги, компенсацій та пільг № 1113 від 16.05.2018 року та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 16.05.2018 року [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу одинокої матері з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 1860 грн. 00 коп. щомісяця. Згідно рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 21.02.2019 року гр. [PERSON] немає права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів). Відповідно до довідки Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 21.02.2019 року, [PERSON] виплачено соціальну допомогу одиноким матерям з травня 2018 року по червень 2018 року у розмірі 1860 грн. 00 коп.; з липня 2018 року по жовтень 2018 року у розмірі - 1944 грн. 00 коп. Всього на загальну суму 11496,00 грн. В результаті чого, 01 березня 2018 року на адресу [PERSON] позивачем направлені повідомлення про переплату державної соціальної допомоги за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 11496,00 грн. як одиноким матерям, з проханням повернути переплачену суму державної соціальної допомоги в строк до 15.07.2019 року, однак відповіді на повідомлення до цього часу не надано, повернення коштів не здійснено. Відповідно до п.33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751 відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно п. 34 вказаного Порядку допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Згідно статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до п. 5.20 вищевказаної Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять інші доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства. У відповідності до пункту 46 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1751 від 27.12.2001 року особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Згідно п.49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відрахування на підставі рішень відповідних органів провадиться у розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної допомоги. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право перевіряти матеріальне становище сімей з дітьми. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що суми державної допомоги відповідачці були виплачені надміру внаслідок недобросовісної поведінки з боку останньої (в результаті подання нею документів із завідомо неправдими у них відомостями), відтак підлягають до стягнення. З огляду на встановлені факти та у відповідності до наведених норм діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що відповідають діючому законодавству. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved