Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом до суду просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що з 15.11.2001 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2012 року шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні відносини з відповідачем були припинені з початку 2010 року, з того ж часу проживають окремо, дитина проживає з нею. З 20.06.2013 року згідно офіційних джерел наданих правоохоронними органами м. Києва відповідач числиться як безвісти зниклий. Також відносно відповідача відкриті кримінальні провадження за умисне вбивство та шахрайство. За весь час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, жодного разу не проявив батьківської турботи, постійно ухилявся від своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Також відповідач не спілкувався з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти, у зв'язку із чим його необхідно позбавити батьківських прав. Наразі дитині п'ятнадцять років і вона не має до відповідача жодних почуттів, оскільки ніколи його не бачила та у спілкуванні про відповідача не цікавилася. 20 листопада 2017 року судове засідання не відбулось через перебування головуючого судді у колегіальному розгляді кримінальної справи. В судове засідання 21.12.2017 року позивач не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Від представника третьої особи до суду надійшло клопотання у якому просить провести розгляд справи у відсутності представника Служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 21 грудня 2017 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження, дитина [PERSON] народився [INFO], його батьками є сторони по справі (а.с. 11). Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2001 р., який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2012 року (а.с. 8). Дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 21.11.2017 року, за адресою [ADDRESS] умови для проживання, розвитку, навчання та відпочинку неповнолітнього [PERSON] створені, дитина проживає з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно Висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністраціїї про доцільність позбавлення батьківських прав від 19.12.2017 року № 101-13770/03 з'ясовано, що з початку 2010 року батько з дитиною не проживає, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Зі слів дитини батько з ним не спілкується, не надає жодної матеріальної допомоги. В школі [PERSON] жодного разу не з'являвся. Неповнолітній [PERSON] разом з матір'ю проживає за адресою [ADDRESS]. При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для [PERSON] створені належні умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку. Дитина вказала на те, що з батьком взагалі не спілкується. Відповідно даного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], не проявляє до нього батьківської турботи, не піклується про дитину, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально, хлопчик проживає з позивачем, яка займається вихованням та утриманням дитини. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved