Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що бабусі позивача [PERSON], яка померла 11.11.2015 року, на праві приватної власності відповідно до державного акту серії ІV-ДН № 172235 від 24.06.2002 року, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7426 га, кадастровий номер 1422088800:01:000:0181, яка розташована на території Шилівської сільської ради. 21 березня 2016 року позивач звернувся до Другої Добропільської державної нотаріальної контори та подав заяву про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №24/2016 рік. Постановою від 14.06.2017 року державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності в витязі з Державного земельного кадастру відомостей про власника зазначеної земельної ділянки. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 11.11.2015 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7426 га, кадастровий номер 14220888800:01:000:0181, розташовану на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що позивач [PERSON] є онуком померлої 11 листопада 2015 року [PERSON] На момент смерті [PERSON] позивач проживав разом з бабусею за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Камянка, вул. Колгоспна, 49. Після смерті своєї бабусі позивач звернувся до Другої Добропільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлої бабусі, а саме земельної ділянки загальною площею 1,7426 га, розташованої на\~ території Шилівської сільської ради Донецької області, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що витяг з Державного земельного кадастру не містить даних про власника земельної ділянки. Також зазначив, що інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає, батько позивача [PERSON], який є сином померлої [PERSON], помер ще 21 серпня 1995 року. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Пояснив, що позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON], яка померла у листопаді 2015 року. Зазначив, що протягом останнього місяця життя\~ і до дня смерті в листопаді 2015 року [PERSON] її онук [PERSON] проживав разом з бабусею за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Камянка, вул. Колгоспна, 49. Земельна ділянка площею 1,7426 га належить померлій [PERSON] на праві приватної власності на підставі виданого Шилівської сільською радою державного акта на земельну ділянку, розташовану на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області. Представник третьої особи ПАТ «ІМ. Т.Г. ШЕВЧЕНКА» в судовому засіданні пояснив, що між ПАТ "ІМ.Т.Г.ШЕВЧЕНКА" та [PERSON] дійсно укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,7426 га. При реєстрації договору оренди земельної ділянки у встановленому законодавством порядку до Державного земельного кадастру було внесено відомості лише про укладення договору оренди земельної ділянки, реєстрація права власності на земельну ділянку за [PERSON] не проводилася, оскільки законодавством, чинним на момент реєстрації договору оренди, не було передбачено проведення обовязкової реєстрації права власності разом з проведенням державної реєстрації речового права у вигляді оренди. Представник третьої особи Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судовому засіданні пояснила, що згідно інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку право власності за [PERSON] не зареєстровано, в Державному земельному кадастрі міститься інформація лише про укладення договору оренди з ПАТ «ІМ. Т. Г. ШЕВЧЕНКА». Проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку у встановленому чинним законодавством України порядку на сьогоднішній день неможливе з причини того, що власник земельної ділянки [PERSON] померла, а реєстрація права власності повинна проводитися лише за заявою власника нерухомого майна. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копію свідоцтва про народження позивача серії V-НО № 482639, виданого 27 березня 1984 року відділом РАЦС Словянського міськвиконкому (актовий запис № 432 від 27.03.1984 року) (а.с. 8). [PERSON] є сином померлої 11.11.2015 року [PERSON] відповідно до наданої позивачем копії свідоцтва про народження серії ЯС № 106637 від 09 листопада 1948 року, виданого Юріївською сільською радою Добропільського району (актовий запис № 24 від 09.11.1948 року) (а.с. 38). Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 172235, виданого головою Шилівської сільської ради 24 червня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 184, громадянці [PERSON] на підставі рішення Шилівської сільської ради від 05 червня 2001 року № ІІІ/10-12 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,74 га, яка розташована на території Шилівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Відповідно до довідки № 2553 від 09.11.2016 року з державної статистичної звітності про наявність земель та розподілення їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) власником земельної ділянки загальною площею 1,7426 га, розташованої на території Шилівської сільської ради,за межами населених пунктів, є [PERSON], яка\~ належить зазначеній особі на праві приватної власності (а.с. 41). Окрім того, відповідно до довідки, наданої Відділом у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 06.12.2017 року № 2076, земельна ділянка площею 1,7426 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шилівської сільської ради, за межами населених пунктів, кадастровий номер 14220888800:01:000:0181, перебуває у власності [PERSON] та ніякій іншій особі у власність не передавалась (а.с. 146). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 25 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1620 від 30.08.1995 року, [PERSON] помер 21 серпня 1995 року (а.с. 39). Бабуся позивача [PERSON] померла 11.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 918336, виданого виконкомом Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області 12 листопада 2015 року, актовий запис № 12 від 12.11.2015 року (а.с. 5).\~ Після смерті [PERSON] 11 листопада 2015 року відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами № 49 по вул. Колгоспній в с. Камянка Добропільського району Донецької області, земельної ділянки площею 1,74 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, земельної ділянки площею 1,28 га, кадастровий номер 1422088800:01:000:0876, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, земельної ділянки площею 6,97 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14.06.2017 року № 280/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 11.11.2015 року баби з боку батька [PERSON], на спадкову земельну ділянку площею 1,7426 га, кадастровий номер 1422088800:01:000:0181, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа завідуючої Другої Добропільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17.11.2017 року № 537/02-14, спадкова справа до майна померлого 21.08.1995 року [PERSON] не відкрита (а.с. 58). В судовому засіданні було оглянуто матеріали спадкової справи № 24/2016, відкритої Другою Добропільською державною нотаріальною конторою до майна померлої 11 листопада 2015 року [PERSON], копія якої була надана нотаріальною конторою на запит суду. З копії спадкової справи вбачається, що Другою Добропільською державною нотаріальною конторою були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2017 року, відповідно до яких [PERSON] є спадкоємцем майна померлої 11 листопада 2017 року [PERSON], а саме: земельної ділянки площею 1,2800 га, кадастровий номер 1422088800:01:000:0876, та земельної ділянки площею 6,9704 га, кадастровий номер 14220888800:01:000:0178,\~ наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с. 122, 125). Даний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48049853 від 13.06.2017 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48049995 від 13.06.2017 року, сформованих та виданих державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 123, 126). В той же час, як вбачається з матеріалів зазначеної спадкової справи, а саме з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про власника земельної ділянки загальною площею 1,7426 га, кадастровий номер 14220888800:01:000:0181, в зазначеному витязі відсутні (а.с. 99-100). Таким чином, на момент звернення позивача до нотаріальної контори 21.03.2016 р. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у Державному земельному кадастрі відомості про власника земельної ділянки загальною площею 1,7426 га, кадастровий номер 14220888800:01:000:0181, розташованої на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, відсутні і зареєструвати право власності за померлою 11.11.2015 року [PERSON] неможливо, що й стало підставою для відмови нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадкування за законом відносно зазначеної земельної ділянки позивачу [PERSON] (а.с. 6). Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, інших спадкоємців після смерті його бабусі [PERSON] окрім нього немає, син померлої [PERSON] помер до смерті своєї матері 21.08.1995 року. Таким чином, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.03.2016 року № 43322793 на випадок своєї смерті [PERSON] не складала заповіт (а.с. 62).Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є син померлої [PERSON], який помер 21.08.1995 року. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON], який є онуком померлої [PERSON], у встановлений законом 6-ти місячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] Інших спадкоємців відповідно до спадкової справи № 24/2016 немає.\~\~ Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він є спадкоємцем всіх прав та обов'язків померлої бабусі [PERSON], яка не зареєструвала право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7426 га, кадастровий номер 14220888800:01:000:0181, розташовану на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн., сплата якого підтверджується квитанцією про оплату від 26.09.2017 року (а.с. 2). \~

Outcome: approved