Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач [PERSON], приходиться батьком її повнолітнього сина [PERSON], який після досягнення повноліття продовжує навчатись, є студентом 1-го курсу Національного авіаційного університету та потребує матеріальної допомоги, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої повнолітньої дитини на період його навчання в розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до [INFO] року. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судового доручення Компетентному суду Російської Федерації, позов визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 30.12.1999 р., актовий запис № 1282. Зі змісту позовної заяви вбачається, що повнолітній син сторін [PERSON], [INFO] навчається на 1 курсі, денної форми навчання, факультету «Міжнародних відносин» Національного авіаційного університету з 01.09.2017року по [INFO] року. Дане підтверджується довідкою № 358 від 11.09.2018 р. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", навчання дитини має бути її основним заняттям. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач допомагає сину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив, повнолітня дитина сторін навчається і на даний час, навчання є основним видом його діяльності, не має змоги працювати та повністю себе утримувати. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved