Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є сином [PERSON] та [PERSON], які мешкали в [ADDRESS], [INFO] року помер його батько, спадщину після смерті якого фактично прийняла матір, котра померла [INFO] року, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 2,930 га в межах Томилівської сільської ради, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, доглядає за будинком, сплачує за комунальні послуги, за електроенергію, здійснює поточний ремонт, ним понесено всі витрати на поховання батьків. Відповідач по справі -його рідний брат, який із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Позивачу відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав після смерті матері в зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері тривалістю три місяці, оскільки ним пропущено цей строк з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за згодою представника позивача суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали даної справи, цивільну справу № 357/14298/15-ц 2/357/4431/15, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є рідними братами, їхні батьки [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження позивача /а.с.10/ та копією свідоцтва про народження відповідача в матеріалах цивільної справи № 357/14298/15-ц 2/357/4431/15 /а.с.51/. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько сторін [PERSON], а [INFO] року померла мати сторін [PERSON], що слідує з копій свідоцтв про їхню смерть /а.с.11-12/. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить: житловий будинок [ADDRESS] який належав на праві власності [PERSON], що слідує з копії свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 17.03.1988 року, на якому є реєстровий напис Білоцерківського МБТІ про реєстрацію права власності за [PERSON] на вказаний будинок, про що занесено запис до реєстрової книги № 1, реєстр № 132 /а.с.13/; земельна ділянка площею 2,930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Томилівської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.09.2004 року, що стверджується копією цього державного акту /а.с.18/. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом також встановлено, що заповіту [PERSON] не залишала, після її смерті спадкова справа не відкривалася, що стверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру /заповіти /спадкові договори/ і /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ від 13.04.2016 року за № 43585888 та № 43585875 /а.с.48-49/. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки Томилівської сільської ради Білоцерківського району від 12.04.2016 року, відповідач [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований [ADDRESS] разом з [PERSON] на час її смерті, інших зареєстрованих разом з нею осіб не було /а.с.39/. Таким чином, згідно приписів ст.1268 ЦК України відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив свої спадкові права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 10.07.2013 року зарахований до Ольшаницького психоневрологічного інтернату Рокитнянського району Київської області та поставлений на всі види утримання, рішення суду про визнання його недієздатним та призначення над ним опікуна в інтернаті відсутнє, що слідує з листа за підписом директора інтернату від 14.04.2016 року на запит суду /а.с.41/. До суду також надійшов лист за підписом директора інтернату від 04.05.2016 року про те, що [PERSON] відмовився надавати письмові пояснення чи заперечення з приводу даного спору /а.с.55/. Позивачу було відмовлено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки він не прийняв спадщину в установлений строк, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав. Наведене стверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2015 року /а.с.19/. За ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері тривалістю три місяці. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як роз'яснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом, позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений шестимісячний строк, оскільки після трагічної загибелі матері в результаті ДТП він перебував у шоковому стані, внаслідок чого був госпіталізований до лікарні з гіпертонічним кризом, згодом загострились інші хвороби, тривалий час він перебував на лікуванні, а тому не мав фізичної можливості звернутися до нотаріуса у шестимісячний строк. Крім того, позивач після смерті матері постійно доглядає за будинком. Так, згідно копій медичних документів в матеріалах справи /а.с.21-23/, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 16.01. 2005 року по 26.02.2005 року з діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ст., кризовий перебіг; з 02.03.2005 року по 20.04.2005 року та з 11.05 2005 року по 30.06.2005 року. Отже, проаналізувавши всі надані докази суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для оформлення спадщини з поважних причин. А тому суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці, який суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] Враховуючи все наведене та

Outcome: approved