Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2004 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], в 2010 році шлюб між нею та відповідачем розірвано, дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач категорично відмовився надавати їй матеріальну допомогу, не приймає жодної участі у вихованні дитини, він самоусунувся без поважних причин від виконання своїх батьківських обов»язків, а тому позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Представник 3-ї особи просила суд задовольнити позовні вимоги, оскільки вихованням та утриманням доньки займається позивач, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, представника 3-ї особи, покази свідка, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2004 року, який було розірвано 24.03.2010 року, що стверджується копіями свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], що слідує з копії свідоцтва про народження дитини. З матеріалів справи також вбачається, що 25.08.2016 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Згідно довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2017 року № 1454, позивач, її дочка [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] зареєстровані [ADDRESS]. З акту обстеження умов проживання від 10.05.2017 року вбачається, що позивач та її чоловік [PERSON] займаються вихованням та утриманням малолітньої [PERSON], для дитини створені всі умови для навчання, виховання та розвитку, дитина забезпечена всім необхідним. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні в порядку ст.171 СК України не вдалося вислухати думку малолітньої [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав її батька,оскільки вона перебуває на відпочинку, але представником 3-ї особи суду надано письмову заяву дитини до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, в якій дитина вказує на те, що підтримує заяву щодо позбавлення батьківських прав її батька, оскільки останній раз вона бачилася з ним близько п»яти років тому, на контакт з нею він не виходить, її життям не цікавиться. Згідно довідки Білоцерківської ЗОШ № 5, де навчається [PERSON], її батько [PERSON] навчанням дочки не цікавиться, з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. З показів свідка [PERSON] -вітчима [PERSON] слідує, що батька дівчинки він взагалі не бачив жодного разу, хоча він та мати [PERSON] разом проживають з 2010 року, зареєстрували шлюб в 2016 році, він допомагає дружині у вихованні [PERSON], батько дівчинки її життям взагалі не цікавиться, жодної допомоги на її утримання не надає. В матеріалах справи є копія заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2013 року по справі № 357/485/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, згідно якого позов було задоволено, рішення суду набрало законної сили 09.07.2013 року. При вирішенні спору судом також враховується висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 07.08.2017 року № 2921/1-7 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його доньки [PERSON] та відповідність інтересам дитини, оскільки в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дочки. А тому суд з врахуванням всього наведеного, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] [INFO] виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки, як встановлено судом, відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ніякої участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, з донькою не спілкується, тобто, він свідомо знехтував своїми батьківськими обов'язками щодо доньки. За ст.88 ЦПК України з відповідача стягується на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved