Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2014 року о 15:50 слалася дорожньо-транспортна пригоди, в результаті якої [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався попереду, а останній в свою чергу відкинуло на автомобіль [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.09.2016 року з нього в користь власника автомобіля «Хюндай» [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 15\~360 грн. та 551 грн. 20 коп. судового збору. Станом на час керування автомобілем «Рено» [PERSON] цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Вважає, що має право на відшкодування коштів, виплачених нам потерпілому за рішення суду, а тому просить суд стягнути з ПрАТ «СК»Провідна» 15\~360 грн. виплачених коштів та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмове заперечення по справі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~Судом встановлено, що [PERSON] 13.09.2014 року, близько 15:50 год., керуючи транспортним засобом марки Рено д.н.з. [NUMBER] по вул. Карпенка-Карого в м. Луцьку, не вибрав безпечну швидкість для руху, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався попереду, а останнього в свою чергу відкинуло на автомобіль [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.3 Правил дорожнього руху України. \~Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 15\~360 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП. В силу ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач являється безпосереднім заподіювачем шкоди та відшкодував завдану потерпілій [PERSON] шкоду в розмірі 15\~360 грн. та судові витрати по справі. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобовязанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обовязкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобовязанні. Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-VI (далі Закон № 1961-VI) визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Статтею 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати. За приписами пункту 36.4. статті 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково,\~ якщо\~ \~такі\~\~ витрати\~ \~здійснені\~ без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Виплата страхового відшкодування здійснюється особам, які сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, до яких належить позивач. Згідно зі статтею 38 цього Закону визначено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Таким чином, право зворотної вимоги у розмірі страхового відшкодування (регресу) регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України) та статтею 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом встановлено, що страховиком цивільно - правової відповідальності власника наземного транспортного засобу на час заподіяння шкоди був відповідач ПрАТ «СК «Провідна». На час розгляду справи ПрАТ «СК»Провідна», як страховик, страхове відшкодування (регламентну виплату) в порядку, передбаченому ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснив, у письмових заперечення на позов, посилався на те, що ПрАТ не є особою, яка завдала шкоду та не є особою винною у заподіянні шкоди та не може відшкодовувати шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи те, що є рішення Луцького міськрайонного суду про відшкодування позивачем потерпілій матеріальної шкоди виконано, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved