Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є клієнтом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі договору вкладу № SAMDN80000736170038 «Стандарт», (далі - договір вкладу), який було укладено між відповідачем та позивачем 01.07.2013. На виконання договору позивач передав банку 5000 доларів США, строком дії 93 дні по 01.10.2013. Для зарахування вкладу і процентів вкладнику відкрито рахунок № [NUMBER] . 01.07.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору вкладу, якою продовжено строк дії договору на 366 днів, а саме з 01.10.2013 по 01.01.2014 включно. Відсоткова ставка новий строк вкладу складає 5,5% річних. Також, 01.07.2013 було укладено ще одну додаткову угоду до договору вкладу з приводу подовження дії договору на 366 днів, а саме 01.01.2014 по 01.04.2014 включно. Відсоткова ставка на новий строк вкладу складає 8% річних. 13.06.2014 відповідачем позивачу було направлено пропозицію пролонгацію депозитного договору на 5 років. 21.06.2014 позивачем було надано відмову з приводу пролонгації договору на 5 років та заявлено вимогу розблокувати та виплатити депозитний вклад по рахунку № [NUMBER] . Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення внесених на рахунок грошових коштів, однак вимога банком виконана не була. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в сумі вкладу, нарахованих відсотків, ненараховані відсотки, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з урахуванням наданих письмових розрахунків. Представник відповідача проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.07.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Стандарт» № SAMDN80000736170038 на суму вкладу в розмірі 5000 доларів США, з нарахуванням 8 % річних зі строком дії 93 дні по 01.10.2013 та з правом пролонгації. Для зарахування вкладу і процентів позивачу було відкрито рахунок № [NUMBER] . На виконання вказаного договору позивачем внесено на рахунок банку 5000 доларів США, що пітверджується квитанцією, оригінал котрої містять матеріали справи. Відповідно до п. 7 договору вкладу «Стандарт» № SAMDN80000736170038 у разі відсутності заяви вкладника про бажання забрати кошти з рахунку, дія договору вкладу автоматично продовжується ще на 3 місяці. Відповідно до п.8 договору вкладу мінімальний строк вкладу продовжується на 3 місяці неодноразово у разі відсутності заяви вкладника про бажання забрати кошти з рахунку. Також, новий мінімальний строк вкладу починається з наступного дня після закінчення попередніх 3 місяців. Згідно з п. 10 Договору, вкладник і банк мають право достроково його розірвати попередив про це один одного за два банківські дні до дати розірвання договору. 01.07.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору вкладу, якою продовжено строк дії договору на 366 днів, а саме з 01.10.2013 по 01.01.2014 включно. Відсоткова ставка на новий строк вкладу складає 5,5% річних. 01.07.2013 було укладено ще одну додаткову угоду до договору вкладу з приводу подовження дії договору на 366 днів, а саме з 01.01.2014 по 01.04.2014 включно. Відсоткова ставка на новий строк вкладу складає 8% річних. 13.06.2014 відповідач направив позивачу пропозицію щодо пролонгації договору вкладу строком на 5 років. 21.06.2014 позивачем було надано відмову з приводу пролонгації договору вкладу на 5 років та заявлено вимогу розблокувати та виплатити депозитний вклад по рахунку № [NUMBER] . Проте відповідачем було рекомендовано звернутись до відділу ПАТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Передславінська, 19, де вимогу позивача було також відхилено без обгрунтування. 27.01.2015 позивачем було направлено голові правління ПАТ «ПриватБанк» Дубілет Олександру Васильовичу звернення з вимогою поверне коштів за договором банківського вкладу. Листом від 28.01.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150127/3133 голова правління ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовив у задоволенні вимоги з посиланням на припинення роботи кримських відділень банку. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо дати з якої необхідно вважати договір розірвани а саме, з 30.01.2015. Станом на дату розірвання договору на вкладному рахунку позивача перебувала сума коштів в розмірі 12000 дол. США, що підтверджується квитанціями від 01.07.2013 на суму 5000 дол. США, від 15.08.2013 на суму 5000 дол. США, від 08.01.2014 на суму 2000 дол. США. Відповідно до пункту 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з пункту 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Положення статті 1059 ЦК України, врегульовують питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя було припинено постановою Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 6.05.2014 № 260. Згідно з пунктом 5 цієї постанови банкам, серед яких зазначено й ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3.12.2003 № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492),банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибутковою касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електроного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «після операційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Статтею 1064 ЦК України установлено, що укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку. Крім того, позивач неодноразово направляв на адресу банку заяву про видачу належних йому коштів, однак до цього часу кошти позивачу не повернуті. Посилання відповідача на те, що у зв`язку з окупацією території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь він не може перевірити інформацію щодо спірних банківських договорів не є переконливими, оскільки договір банківського вкладу був укладений безпосередньо з відповідачем як юридичною особою, а не його кримською філією. Відтак у відповідача повинна бути наявна вся необхідна інформація за вказаними договорами. Виходячи з того, що кошти вносились позивачем, як громадянином України, у відділенні банку «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», яка станом на час розгляду справи окупована, договір вкладу був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, а тому припинення діяльності відділення банку на окупованій території АР Крим та м. Севастополь не є підставою для відмови у поверненні відповідачем вкладу позивача за його вимогою. Стороною укладеного договору банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно зі статтями 526, 631, 651, 653, 1058, 1075 ЦК України зобов`язання за договором має виконувати саме відповідач як юридична особа. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у вказаній справі майном є грошові кошти. З огляду на зазначене, власник рахунку має легітимні очікування на видачу вкладу на її вимогу, тобто законні очікування щодо здійснення права власності. Разом з тим, в порушення зазначених нормативних актів, вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», а також вимог ч.2 ст.27, ст.ст.57-59, 64 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про те, що між позивачем та відповідачем не укладався зазначений договір депозитного вкладу, не відкривався рахунок за цим договором, не надходили грошові кошти до банку, як і доказів на підтвердження припинення відповідних зобов`язань у зв`язку з їх виконанням. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Таким чином, суд погоджується з наданим розрахунком позивача щодо сплатити відповідачем процентів за користування депозиту за ставкою, визначеною у додатковій угоді від 01.07.2013, яка становить 8% річних, з урахуванням прострочення виплати процентів по сплаті протягом терміну дії договору, так і період прострочки після розірвання договору, у розмірі 4081 дол. США. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у лЯ коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання посцЯ згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виксва^И визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня (у розмір: відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживача неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено прострочення відповідача щодо повернення позивачу банківського вкладу та встановлено відсутність обставин, які б підтверджували правомірність обмеження права позивача на отримання свого вкладу, тому заявлений позов підлягає задоволенню в межах позовних вимог, тобто суму вкладу в розмірі 12000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.03.2018 становить 315612,00 грн., 8% річних на суму вкладу у розмірі 4081 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.03.2018 становить 107334, 38 грн., 3% річних на суму вкладу у розмірі 1530 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.03.2018 становить 40240, 53 грн., 3% на суму вкладу за кожний день прострочення за договором вкладу у розмірі 1530 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.03.2018 становить 40240,53 грн. Позивачем за отриману правову допомогу було сплачено 4409,60 грн. Згідно п. 2 ч. 2 ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано докази здійснення оплати наданих йому послуг, а саме, квитанції. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 5350,38 грн.

Outcome: approved