Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» в якій просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» грошові кошти в сумі 525 000 доларів США, котрі були надані в управління за Договором №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США; нараховані відсотки за Договором №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США у сумі 173 250 доларів США; 5 811 113, 9 доларів США у якості пені за прострочення та порушення зобов`язань за Договором №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США - у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату виконання рішення суду; 47 819, 55 доларів США у якості 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення та порушення зобов`язань за Договором №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США по поверненню вкладу та відсотків за користування вкладом - у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату виконання рішення суду. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 04 вересня 2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США, за яким сума вкладу складає 525 000 доларів США, строк дії вкладу становить 3 роки, до 04 вересня 2011 року, банк нараховує 11% річних щомісячно. Умовами договору було визначено, що після закінчення терміну депозиту, він продовжує зберігатися на рахунку до моменту отримання позивачем суми депозиту. 10 жовтня 2008 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення вкладу. 23 жовтня 2008 року відповідач листом повідомив позивача, що на той момент часу повернення вкладу неможливе. За твердженнями позивача, відповідачем так і не було повернуто кошти з вкладу (депозиту), що належать позивачу, тому він змушений звертатися до суду для захисту своїх прав. 28 березня 2018 року Приморським судом міста Одеси було відкрито провадження у справі. Надано відповідачу строк для подачі відзиву. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» подало відзив на позов, у якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію мотивував тим, що кошти за вкладом разом з відсотками були повністю повернені позивачу. На підтвердження своїх доводів, банк надав суду виписку операцій по рахунку 328135/06/-38V 15, а також заяви на видачу готівки та ордери на списання коштів, підписані позивачем. Позивач заперечував підписання ним заяв на видачу готівки та отримання грошових коштів за Договором №328135/06/-38V 15 та зазначав, що на час підписання частини заяв на видачу готівки перебував за кордоном в Австрії. В судовому засіданні 06 червня 2018 року судом частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Державної прикордонної служби України дані, щодо перетину позивачем державного кордону України з 17.09.2008 року по 05.10.2011 року. 27.06.2018 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав відповідь, що таку інформацію надати неможливо, оскільки інформація у базі даних осіб щодо відомостей про перетин державного кордону громадянами України, іноземцями та особами без громадянства зберігається протягом 5 років. 19 липня 2018 року Приморським районним судом міста Одеси було розглянуто на задоволено заяву позивача про забезпечення позову: накладено арешт на нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» площею 2332,8 квадратних метра, що знаходиться за адресою [ADDRESS] заборонено вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна площею 2332,8 квадратних метра, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Також у судовому засіданні 19 липня 2018 року представник відповідача подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Позивач та його представник проти задоволення заяви та призначення експертизи не заперечували та підтримали її проведення. Проти зупинення провадження на час проведення експертизи не заперечували. Ухвалою від 19 липня 2018 року клопотання представника відповідача про проведення почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Національний банк України про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів судову почеркознавчу експертизу. На вирішення експертизи поставлено таке питання: Чи виконано Крицьким Валерієм Івановичем підписи у таких документах, а саме: -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 17.09.2008 р. в розмірі 20 000,00 доларів США ; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 22.09.2008 р. в розмірі 30 000,00 доларів США; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 23.09.2008 р. в розмірі 5 000,00 доларів США; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 29.09.2008 р. в розмірі 20 000,00 доларів США; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38У 15 від 29.09.2008 р. в розмірі 40 000,00 доларів США; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 02.10.2008 р. в розмірі 16 200,00 доларів США; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38У 15 від 18.08.2009 р. в розмірі 900,00 доларів США; -заяві на видачу готівки по рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 20.08.2009 р. в розмірі 900,00 доларів США; -ордері на списання коштів з рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 29.12.2008 р. в розмірі 89 500,00 доларів США; -ордері на списання коштів з рахунку N 328135/06/-38 V 15 від 29.12.2008 р. в розмірі 90 185,00 доларів США. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21) надавши у розпорядження експертів матеріали цивільної справи N 522/4232/18. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 23 листопада 2018 року матеріали справи разом з висновком судово-почеркознавчої експертизи повернуто до суду. 28 листопада 2018 року судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. Призначено судове засідання по справі на 24 січня 2019 року. 24 січня 2019 року в судове засідання з`явився представник відповідача та представник третьої особи. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представником позивача через канцелярію суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи з причини зайнятості представників позивача в іншому судовому процесі. За результатом розгляду вказаного клопотання, причини неявки позивача та його представників було визнано неповажними. Ухвалою від 24 січня 2019 року суд вирішив закрити підготовче засідання по справі та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 28 лютого 2019 року. В судове засідання 28 лютого 2019 року з`явились представник відповідача та представник третьої особи, які надали суду свої пояснення по суті справи. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представником позивача через канцелярію суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи з причини зайнятості представників позивача в іншому судовому процесі та необхідності надання їм додаткового часу для надання додаткових доказів перебування позивача на час підписання заяв про видачу готівки за кордоном. Зокрема у вказаному клопотанні позивач стверджував що очікує інформацію від Державної прикордонної служби України щодо перетину позивачем державного кордону України з 17.09.2008 року по 05.10.2011 року. Ухвалюючи рішення за даним клопотанням суд виходив з наступного. Згідно ч.1. ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2.ст.83 ЦПК України Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно ч.2.ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно ч.5.ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно п.7.ч.2.ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, серед іншого з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше. Згідно ч.2.ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; Згідно ч.1.ст.44 ЦПК України Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Позовну заяву у даній справі позивачем подано у березні 2018 року. Ухвалою суду від 24 січня 2019 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 06.06.2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування у Державної прикордонної служби України дані, щодо перетину позивачем державного кордону України з 17.09.2008 року по 05.10.2011 року. Відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про перетин позивачем державного кордону України з 17.09.2008 року по 05.10.2011 року згідно вказаної ухвали суду було надано у червні 2018 року. Таким чином позивачем не дотримано вимог ЦПК України щодо збирання та подання доказів, судом в рамках підготовчого провадження вже було вжито заходів щодо отримання тих самих даних від Державної прикордонної служби України, на необхідність отримання яких посилається позивач, при цьому позивачем у своєму клопотанні не наведено жодного обґрунтування щодо доцільності повторного отримання такої інформації, з огляду на зміст відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.06.2018, та всупереч вимогам ч.2.ст.83 ЦПК України не надано жодних доказів щодо вжиття ним будь-яких дій направлених на отримання такої інформації. Враховуючи вищевикладене, суд дыйшов до висновку, що клопотання позивача не підлягає задоволенню як необґрунтоване, та таке, що суперечить нормам ЦПК України, а дії позивача, включаючи незабезпечення явки своїх представників у друге судове засідання поспіль - є зловживанням процесуальними правами в розумінні ст. 44 ЦПК України. В судовому засіданні 28.02.2019р. судом, заслухано позиції та відповідні пояснення представників відповідача та третьої особи по суті справи та оголошено перерву у судовому засіданні до 04.04.2019р. В судове засідання 04 квітня 2019 року з`явилися представники відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представником позивача через канцелярію суду, безпосередньо перед судовим засіданням, було подано клопотання про відкладення розгляду справи з причини необхідності надання додаткового часу для надання додаткових доказів перебування позивача на час підписання заяв про видачу готівки за кордоном. Оскільки вказане клопотання було за змістом аналогічним клопотанню представника позивача, розглянутому судом 28.02.2019р., в клопотанні повторно не наведено обґрунтування доцільності повторного отримання такої інформації, з огляду на зміст відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.06.2018, до клопотання не додано жодних доказів щодо вжиття позивачем будь-яких дій направлених на отримання такої інформації, суд, заслухавши думку представників відповідача, що з`явились в судове засідання, дійшов висновку, що клопотання позивача не підлягає задоволенню, а його зміст та відповідні дії позивача, суперечать вимогам ст.ст. 43, 81, 83, 177, 197 ЦПК України та є зловживанням процесуальними правами в розумінні ст.44 ЦПК України. Враховуючи незабезпечення позивачем, повідомленим належним чином про дату та час судового засідання, явки своїх представників у третє поспіль судове засідання без поважних причин, неодноразове вчинення представниками позивача дій, що мають ознаки зловживання процесуальними правами, наявність у позивача з моменту порушення провадження у справі 28.03.2018р. цілком достатнього часу для збирання та подання доказів, вчинення судом всіх належних процесуальних заходів для забезпечення реалізації сторонами прав щодо збирання та подання доказів, суд, заслухавши думку учасників справи що з`явились в судове засідання, прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті в судовому засіданні за відсутності представників позивача та третьої особи. Згідно положень ст. 223 ЦПК України, суд визнав можливим вирішити справу по суті, тому як неявка позивача не перешкоджає розгляду за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи позицію учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США, за яким сума вкладу складає 525 000 доларів США, строк дії вкладу становить 3 роки, до 04 вересня 2011 року. За договором банк зобов`язувався нараховувати 11% річних щомісячно. Відповідно до «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. № 516 (у редакції станом на 04 вересня 2008 року), вклад (депозит) - це грошові кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений строк зберігання чи без зазначення такого строку (під процент або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (п. 1.1. Постанови НБУ № 516). Сума, строки та умови приймання вкладів (депозитів) визначаються між банком та вкладником на договірних засадах (п. 1.3. Постанови НБУ № 516). Відповідно до п. 1.4. вказаної Постанови, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується, зокрема, договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (ч. 1 ст. 1059 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України (у редакції станом на 04 вересня 2008 року) та п. 3.3. Постанови НБУ № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умовами Договору банківського вкладу була передбачена можливість дострокового зняття грошових коштів з рахунку. Так, пунктом 2.6. Договору передбачено, що повернення всієї суми депозиту або його частини до закінчення терміну депозиту, обумовленого у п. 2.2. Договору, здійснюється на підставі заяви вкладника, оформленої в установі Банку відповідно до п. 4.2.4. Договору, після отримання згоди Банку. Позивачем з 17 вересня 2008 року по 07 жовтня 2008 року було достроково знято: ?17 вересня 2008 року - 20 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38V 15 від 17.09.2008р.; ?22 вересня 2008 року - 30 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38V 15 від 22.09.2008р.; ?23 вересня 2008 року - 5 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38 V 15 від 23 вересня 2008 року; ?29 вересня 2008 року - 20 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38V 15 від 29 вересня 2008 року; ?29 вересня 2008 року - 40 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38 V 15 від 29 вересня 2008 року; ?02.10.2008р. - 16 200,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38 V 15 від 02 жовтня 2008 року; ?07 жовтня 2008 року - 36 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15; ?07 жовтня 2008 року - 185 000,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15. 29 грудня 2008 року з рахунку № 328135/06/-38V 15 позивачем було переведено (списано) кошти у розмірі 89 500,00 доларів США на рахунок 328135/06/-3Ю9 1, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та Ордером на списання коштів з рахунку № 328135/06/-38V 15 від 29.12.2008р. Того ж дня, 29 грудня 2008 року з рахунку № 328135/06/-38V 15 позивачем було переведено (списано) кошти у розмірі 90 185,00 доларів США на рахунок 328135/06/-3F2 10, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15; Ордером на списання коштів з рахунку № 328135/ 06 /-38V 15 від 29 грудня 2008 року; Ордером на зарахування коштів на рахунок № 328135/ 06/-3F2 10 від 29 грудня 2008 року. Крім того, позивачем 18 серпня 2009 року та 20 серпня 2009 року було достроково знято: ?18 серпня 2009 року - 900,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135 /06/-38V 15 від 18.08.2009р.; ?20 серпня 2009 року - 900,00 доларів США, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15 та заявою на видачу готівки по рахунку № 328135/06/-38V 15 від 20.08.2009р. Позивач стверджував, що жодних грошових коштів за Договором № 328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США від 04.09.2008р. від відповідача не отримував та не підписував жодних документів, які підтверджують отримання готівкою коштів/їх списання на інші рахунки за цим депозитним договором, його підписи на заявах про видачу готівки є підробленими, оскільки у той час, коли датовані ці документи, позивач знаходився за межами України та фактично не міг підписувати будь-які документи. На підтвердження цього позивачем надана копія сторінки із закордонного паспорту. Однак із цієї копії не вбачається, що це є сторінка паспорту [PERSON], із проставлених штампів віз неможливо зробити висновки, що особа, якій належав цей паспорт, з 01.10.2008р. по 07.10.2008р. та в період з 27.12.2008р. по 10.01.2009р. перебувала за межами України. Сам позивач зазначав, що оригінал цього паспорту у нього відсутній. Відтак, надана копія сторінки паспорту, який належав не встановленій особі у 2008 році, зі штампами віз яких неможливо встановити факт прибуття/вибуття з/в Україну, не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Ухвалою суду від 06.06.2018 було задоволено заяву позивача і витребувано у Державної прикордонної служби України дані щодо перетину позивачем державного кордону України з 17.09.2008 по 05.10.2011. 27.06.2018 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав відповідь, що таку інформацію надати неможливо, оскільки інформація у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом 5 років. Висновком № 18-3554/01 судово-почеркознавчої експертизи, складеним 06.11.2018р. завідувачем сектором ТБ та ІВД Одеського НДІСЕ Мінюсту за результатами призначеної ухвалою суду від 19.07.2018р. судово-почеркознавчої експертизи, за всіма питаннями поставленими на вирішення експертизи було встановлено, що підписи на всіх документах, які були предметом дослідження, виконано саме позивачем - [PERSON] . Відтак твердження позивача, що надані банком ордери та заяви про видачу готівки підписані не ним, а іншою невстановленою особою, повністю спростовується висновком почеркознавчої експертизи, якою доведено, що підписи на відповідних документах належать саме позивачу. При цьому будь-які належні допустимі та достатні докази, що спростовували б отримання позивачем спірних коштів у матеріалах справи відсутні. Позивач також стверджував, що відносно певних грошових коштів, що були зняті з рахунку (36 000 доларів США та 185 доларів США) у відповідача відсутні заяви про зняття грошових коштів, тому твердження про зняття цих сум є безпідставним. Проте зняття цих коштів позивачем підтверджується іншими доказами, які були надані відповідачем: записи в операційному щоденнику за 07.10.2008р.; підписаний особисто позивачем ордер на списання коштів з рахунку від 29.12.2008р., де після списання 89 500,00 доларів США залишок коштів на рахунку склав 90 685,72 долари США; підписаний особисто позивачем ордер на списання коштів з рахунку від 29.12.2008р., де після списання 90 185,00 доларів США залишок коштів на рахунку склав 500,72 долари США; підписаній особисто позивачем заяві на видачу готівки від 18.08.2009р., де після видачі 900,00 доларів США залишок коштів на рахунку склав 1419,85 доларів США; підписаній особисто позивачем заяві на видачу готівки від 20.08.2009р., де після видачі 900,00 доларів США залишок коштів на рахунку склав 519,85 доларів США. Тобто, своїм підписом на цих документах позивач підтвердив те, що залишок коштів на рахунку є правильним, а отже йому 29.12.2008 року було відомо про зняття коштів 07.10.2008р. у розмірі 36 000,00 доларів США та 185 000,00 доларів США, виходячи з залишку на цей день. Строк дії Договору банківського рахунку закінчився 04.09.2011р. Рахунок № 328135/06/-38V 15 був закритий 04.10.2011р. Залишок коштів на цьому рахунку, з урахуванням в тому числі і нарахованих відсотків, становив 666,68 доларів США та був виданий позивачу 04.10.2011р. через касу відділення банку у повному обсязі, що підтверджується випискою операцій по рахунку 328135/06/-38V 15. Відповідно до ст. 1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Як встановлено судом, при укладенні 04 вересня 2008 року Договору №328135/06/-38V 15 банківського вкладу «Активний вкладник» у доларах США, позивач отримав ощадну (вкладну) книжку, про що свідчить його підпис на повідомленні наступному контролю по рахунку № 328135/06/-38V 15 від 04.09.2008, що і не заперечувалося самим позивачем. При закритті депозиту позивач мав повернути відповідачу ощадну (вкладну) книжку. Відтак у випадку, якщо кошти не були повернуті позивачу, у нього має бути наявна ощадна (вкладна) книжка, що мала бути пред`явлена в суді як доказ. У позовній заяві позивач стверджував, що ощадна (вкладна) книжка знаходиться у нього, саме вона підтверджує те, що депозит не був повернутий, і він надасть її пізніше. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, чого позивачем так і не було зроблено. Більше того, ощадна (вкладна) книжка так і не була надана позивачем протягом усього строку розгляду справи судом, рівно як не було надано будь-яких пояснень щодо причини, з якої позивач не може її надати. Позивач також стверджував, що надані відповідачем докази є неналежними. Адже відповідно до пункту 2.16 Постанови НБУ №254 від 18.06.2003 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України під час приймання розрахункових документів» відповідальний виконавець перевіряє правильність їх оформлення і засвідчує своїм підписом та відбитком штампа банка, а на більшості касових та операційних документів щодо зняття грошових коштів та безготівкового списання, наданих банком - відсутні штампи. Питання видачі готівки з каси банку регулювалося на час видачі такої готівки Позивачеві Главою 3 Розділу ІІІ Постанови НБУ № 337. Видача готівки іноземної валюти здійснюється, зокрема, за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку (пункт 4 Глави 3 Розділу ІІІ). Відповідно до Глави 1 Розділу ІІІ Постанови НБУ № 337 «Загальні вимоги до оформлення касових документів», визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки. Бланки касових документів виготовляються згідно з їх зразками друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією. Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов`язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи-отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Вимоги стосовно того, що на касових документах має бути печатка або штамп банку немає. Отже, заяви на видачу готівки, які відповідач надав в якості підтвердження отримання позивачем готівки через касу банку, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України та є належними і допустимими доказами на підтвердження відповідних обставин. Відповідно до 4.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003р., меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку). Пунктами 4.10. та 4.11. постанови № 254 встановлені обов`язкові реквізити первинних документів. Так, первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банками самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. До обов`язкових реквізитів первинних документів, що використовуються для розрахунків (крім перелічених вище), також належать: назва одержувача коштів; сума операції (цифрами та словами); номери рахунків; назва банку (одержувача та платника коштів). Отже, суд приходить до висновку, що ордери на списання/зарахування коштів з рахунку/на рахунки позивача, які відповідач надав в якості підтвердження списання/зарахування коштів з депозитного рахунку позивача, оформлені відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи вищевикладене, після повного, всебічного дослідження обставин та матеріалів справи, дослідження та оцінки всіх наявних доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, натомість факт повернення позивачу відповідачем спірних коштів цілком підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, а відтак позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: approved