Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 березня 2005 року помер його дід [PERSON], після якого залишилася спадщина, у тому числі, земельна ділянка площею 0,0789 га, призначена для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві Вільха Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області. Позивач є спадкоємцем [PERSON]В за правом представлення, оскільки син [PERSON], батько позивача помер 12 травня 1994 року, до відкриття спадщини. Позивач у визначений законом строк прийняв спадщину, отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, але державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори [PERSON]П відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищевказаної земельної ділянки з тих підстав, що ним не надано оригінал правовстановлюючого документу. Позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину земельну ділянку площею 0,0789 га, призначена для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві Вільха Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області в порядку спадкування після померлого 23.03.2005 р. діда [PERSON]. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлялася, причини неявки суду не відомі, надіслала до суду заяву де зазначила що позивач до неї з приводу надання документів для оформлення спадщини до неї не звертався, та повідомила що ці документи у неї відсутні. Представник третьої особи-Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не зявився, надіслав до суду пояснення в яких просив слухати справу за відсутності їх представника, при вирішенні справи поклався на розсуд суду та пояснили що видача свідоцтва про право на спадщину видається за умови подачі правовстановлюючого документу на майно спадкоємця, отже якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір який підлягає розгляду у позовному провадженні. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 23 березня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 004284. (а.с.75) Як видно із матеріалів спадкової справи № 1026/05 заведеної 21.09.2005 року Третьою київською державною нотаріальною конторою спадкоємцями після смерті [PERSON] є - позивач, онук померлого, оскільки його батько [PERSON] помер 12 травня 1994 року до відкриття спадщини, та [PERSON] - донька померлого, відповідач по справі, його рідна тітка. Згідно із\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно із ч.1\~ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадковому майні\~\~кожного із спадкоємців є рівними. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом та за законом. За життя, 08 грудня 2001 року [PERSON]В склав заповіт на ім'я [PERSON], згідно якого він заповідав їй належну йому на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0789 га, призначена для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві Вільха Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області. Вказана земельна ділянка до заповіту не була включена, на неї відкрилася спадщина за законом. Судом встановлено, що позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне спадкове майно : 1\\2 частину грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ Ощадбанк ТВБВ № 10026/0173 м. Києва на рахунках № [NUMBER] 10584,40 грн, № 97601015925 4382,70 грн. По справі встановлено, що [PERSON], державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельну ділянку площею 0,0789 га, цільове призначення - для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві Вільха Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 112893 належала на праві власності [PERSON] оскільки порушено вимоги ст. 68 Закону України "Про нотаріат", ст. 126 Земельного кодексу України, пункту 4,15, 4.20 (глави 10) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Украіни що підтверджується постановою від 07 серпня 2015 року (а.с. 5) Відповідно до листа № 9-1009-99.3-1266/2-16 від 11.05.2016 року Управління Держгеокадастру у Васильківському районі Про надання інформації відповідно до наявної в архіві Управління Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Мархалівської сільської ради на імя [PERSON] 02.03.1999 року за № 484 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 112893 за адресою: с/т Вільха Мархалівська сільська рада Васильківського району Київської області земельна ділянка площею 0,0789 га, цільове призначення для ведення садівництва. (а.с.130) Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі\~ст. 126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до роз'яснень у п. 23 вищеназваної постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено, тому за таких обставин та враховуючи відмову нотаріуса, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки у нотаріальній конторі. З огляду на наведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки право власності на земельну ділянку спадкодавця підтверджується державним актом на право приватної власності, а позивач є спадкоємцем в порядку представлення та в установленому законом порядку прийняв спадщину.

Outcome: approved