Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, отримала відмову, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючих документах, що підтверджували факт того, що померлий являвся її чоловіком, існують розбіжності, крім цього, у правовстановлюючому документі, що підтверджує право власності чоловіка на гараж, також допущені помилки в написанні прізвища, ім`я та по батькові чоловіка, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно. Позивач та представник позивача подали до суду заяву, в якій підтримують позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Ухвалою судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2021 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.1997 року Петрівською селищною радою Кіровоградської області(а.с.5). Після смерті чоловіка позивача залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 9). Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді гаражу, отримала відмову(а.с.7), у зв`язку з тим, що в правовстановлюючих документах, що підтверджували факт того, що померлий являвся її чоловіком, існують розбіжності, крім цього, у правовстановлюючому документі, що підтверджує право власності чоловіка на гараж, також допущені помилки в написанні прізвища, ім`я та по батькові чоловіка. З паспорта позивачки вбачається, що її прізвище на українській мові « [PERSON] », при цьому на російській мові - « [PERSON] »(а.с.4). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.08.1958 року(а.с.5), прізвища позивачки та її чоловіка після укладення шлюбу на російській мові - « [PERSON] » і « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.1997 року Петрівською селищною радою Кіровоградської області(а.с.5), прізвище чоловіка позивачки вказане на російській мові « [PERSON] ». В зв`язку з відмінністю у написанні прізвищ позивачки та її чоловіка на українській та на російській мовах, позивач змушена звернутися з позовом до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Крім цього, в договорі купівлі-продажу гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори від 20 жовтня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №3124(а.с.6), прізвище, ім`я, по батькові чоловіка позивачки вказано « [PERSON] ». В той час, як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.1997 року Петрівською селищною радою Кіровоградської області(а.с.5), прізвище, ім`я, по батькові чоловіка позивачки вказане на російській мові « [PERSON] »(а.с.5), тому позивач змушена звернутися з позовом до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В результаті вище зазначених обставин позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вищезгадане спадкове майно в нотаріальному порядку. Позивач після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, про що мається довідка №6200, видана Петрівською селищною радою Кіровоградської області 08 грудня 2020 року(а.с.8), де зазначено, що [PERSON] з 05.10.1994 року була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.549 ЦК України(в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 25.12.1992 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" передбачений ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності його пропуску. Проте, якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК України(1963 року) та

Outcome: approved