Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності колгоспному двору, головою якого є він, [PERSON] Однак, зазначений будинок не зареєстрований в Коломийському МБТІ, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 17 лютого 2014 року №49351. Станом на 23 квітня 1991 року в даному житловому будинку були зареєстровані та проживали: він, [PERSON], - голова двору, [PERSON]-дружина, [PERSON]-син, [PERSON]- син, які не втратили права на частку у майні двору та кожному із них належить по 1/4 частині житлового будинку з господарськими спорудами. Відповідачі по справі не претендують на власність у бувшому селянському дворі і не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за позивачем. Однак, він не може зареєструвати право власності на жилий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ- свідоцтво про право власності на жилий будинок. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в [ADDRESS]. В судове засідання позивач подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] - подали до суду письмові клопотання з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд, розглянувши письмові клопотання позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. На час ліквідації колгоспних дворів господарство, яке знаходиться в [ADDRESS], відносилося до суспільної групи -колгоспний двір, в якому проживали: голова двору позивач по справі - [PERSON], [PERSON]-дружина позивача, [PERSON]-син позивача, [PERSON]- син позивача, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради №270 від 14 лютого 2014 року. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не може зареєструвати право власності на жилий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ- свідоцтво про право власності на жилий будинок. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Крім позивача, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом,зокрема малолітніх,неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідачі по справі не претендують на власність у бувшому селянському дворі і не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за позивачем, про що подали до суду відповідні клопотання. Згідно технічного паспорта виданого ОКП Коломийське МБТІ 25 лютого 2013 року інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 153 020 грн. На підставі ст.16,328,346,347,392 ЦК України та

Outcome: approved