Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 768315/ФЛ від 11.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 214\~376,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,89% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.02.2023 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до боржника [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання договору іпотеки від 11.02.2008 року. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 167,2 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул. Змагання, буд. 91. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 1\~189\~174,00 грн. Просили суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №768315/ФЛ від 11.02.2008 року в розмірі 3\~132 160,88 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору та інших витрат, повязаних з виконанням винесеного рішення звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 11.02.2008 року, а саме нерухоме майно: домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул. Змагання, буд. 91, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «Надра» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема,15, код ЄДРПОУ 20025456), з укладанням від свого імені договорів купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст.\~38 Закону України «Про іпотеку» та наданням Публічному акціонерному товариству [PERSON] «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судові засідання, які відбувалися 28.04.2015 року, 06 липня 2015 року та 09 вересня 2015 року зявився. В подальшому відповідно до заяви позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені, просила суд розглядати справу в її відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судові засідання, які відбувалися 28.04.2015 року, 12 червня 2015 року, 06 липня 2015 року та 09 вересня 2015 року зявився. В наступні судові засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. [PERSON] сторони по справі були присутні в судовому засіданні, суд вважає за необхідне здійснити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2015 року за клопотанням представника відповідача було призначено судову економічну експертизу, яка не була проведена та повернена суду у звязку з неоплатою її відповідачем. Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналогічні положення закріплено й в статтях\~1, \~11 ЦПК України. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки. [PERSON] відповідач та його представник затягували розгляд справи та неналежним чином користувалися процесуальними правами відповідача, то суд приходить до висновку про розгляд справи в їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між ВАТ КБ Надра (відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» перереєстровано в ПАТ « КБ Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 768315/ФЛ, згідно до якого [PERSON] надав кредит у сумі 214\~376,00 дол. США зі сплатою за користування ним 12,89 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.02.2023 р. Згідно п. 5.2 Кредитного договору, у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього Договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочень Згідно п. 5.3. Кредитного договору, у разі порушення відповідачем вимог договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 (десять) % відсотків суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Відповідно до п. 4.2.3 Кредитного договору, [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 11 лютого 2008 року між ВАТ КБ Надра (відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» перереєстровано в ПАТ «КБ Надра») та [PERSON] був укладений договір іпотеки квартири № 768315/ФЛ. Договір іпотеки квартири № 768315/ФЛ посвідчений 11 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 397. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме домоволодіння № 91, з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Змагання, буд. 91. Опис обєкта: на земельній ділянці площею 600 кв.м., розташовано: А-2 житловий будинок черепаш., обкл. цег. житловою площею: 71,3 кв.м., загальною площею: 167,2 кв.м., 1-6,І,ІІ- споруди, Б-вольєр, В-навіс. Предмет іпотеки став власністю Іпотекодавця на підставі укладеного Договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11.02.2008 року за реєстровим №392, після державної реєстрації зазначеного договору купівлі-продажу та реєстрації права власності. Згідно до п.1.1 За цим Договором Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобовязання, що витікає із Кредитного договору передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки. П.1.2 сторонами визначена вартість предмету іпотеки, яка складає 1 189\~174,00 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день складання цього договору складає 235\~480,00 дол. США. Згідно до п.4.4 Договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання в цілому або в його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобовязань за цим Договором або будь-яких гарантій та також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобовязань або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателем за цим Договором, Іпотекодавець має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, визначеному цим Договором. П.4.5 передбачено, що іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок Предмета іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент реалізації права іпотеки. Згідно до п.5.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобовязань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателем за цим Договором. Відповідно до п.5.3 звернення стягнення на Предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок визнання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк відповідно до вимог ст.ст.3,\~4 ЦПК України\~та\~ст.20 ЦК України\~обрав способом судового захисту вимоги про стягнення заборгованості з позичальника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належний іпотекодавцю. Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ «Надра» посилається на те, що [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого заборгованість за договором № 768315/ФЛ від 11.02.2008 року станом на 04.02.2014 року склала 3 132\~160,88 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,993 грн. за 1 дол.) становить 391\~862,99 дол. США, в тому числі: заборгованість за кредитом 207\~003,21 дол. США, що складає 1\~654 576,66 грн.; заборгованість по відсоткам 141\~365,10 дол. США, \~що складає 1\~129\~931,24 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 22\~057,08 дол. США, що складає 176\~302,24 грн.; штраф 21\~437,60 дол. США, що складає 171\~350,74 грн. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не передбачено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 7 червня 2014 року набув чинності [PERSON] № 1304-VII, згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Таким чином, установлений Законом № 1304-VII мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у разі невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на\~\~майно (відчуження без згоди власника). Крім того, протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. [PERSON] № 1304-VII не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань,є правовою підставою, що\~\~не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію\~\~цього Закону на період його чинності, з урахуванням положення статті 109 Житлового кодексу Української РСР. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 27 травня 2015 року (№ 6-58цс15), 9 вересня 2015 року (№ 6-483цс15), 2 березня 2016 року (№6-1356цс15). Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку" та п. 5.1. Договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, на підставі умов Кредитного Договору, Договору іпотеки та норм чинного законодавства, позивачем 24.02.2014 року була направлена письмова вимога (претензія) на адресу [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана відповідачем відповідно рекомендованого повідомлення 07.03.2014 року (а.с.7,8), однак заборгованість за кредитним договором не погашена. Таким чином, оскільки зобовязання по кредитним договором №768315/ФЛ від 11.02.2008 року позичальником не виконуються, заборгованість за договором кредиту існує, позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачана користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 3\~654 грн. 00 коп.

Outcome: approved