Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що вона є власником 58/100 житлового будинку у м. Чернівці по вул. Сибіряка, 17, який складається із квартири № 1 та № 2. Зазначає, що разом із нею у вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які є відповідачами по справі, проте вони фактично не проживають разом з нею вже протягом 15-ти років, не вносять плату за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла. Вказує, що вона зверталась до відповідачів із проханням у добровільному порядку знятись з реєстрації у вказаному будинку, проте її прохання були проігноровані. У звязку із викладеним позивач просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим будинком. У судовому засіданні позивач та її представник дали пояснення аналогічні викладеним в позові, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування серії ВТР № 772577 від 12.04.2014 року та згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач по справі є власником житлового будинку у м. Чернівці по вул. М. Сибіряка, 17 (а.с.5) Згідно довідки виданої ПП «Садгора Сервіс» № 2641 від 14.05.2015 року у будинку № 17 по вул. М. Сибіряка у м. Чернівці з 1998 року зареєстровані відповідачі, які являються членами сімї колишнього власника житла, а саме синами, невісткою та внуком колишнього власника. (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Так, подаючи до суду негаторний позов, позивач просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користування своєю власністю, які заважають їй здійснювати повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вказана квартира знаходиться в приватній власності позивача, не належить до державного чи комунального майна, що виключає застосування до правовідносин між сторонами норми Житлового кодексу України. Судом також виявлено і те, що [PERSON]П, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не являються членами сімї позивача і ніколи ними не були, не є наймачами вказаного житла, а є родичами попереднього власника житла, які після набуття позивачем права власності на вказане житло в добровільному порядку з реєстрації не знялися. Позивач самостійно несе витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг, відповідачі ж самоусунулись від таких обовязків, що безперечно створює перешкоди у безумовному володіння, користуванні та розпорядженні позивачем власним майном. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї. За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, а як наслідок і у членів його сімї, а не у звязку із відсутності відповідача за місцем реєстрації протягом певного часу. В такому випадку, право на звернення до суду про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування нею у позивача виникло із моменту набуття права власності на вказане житло, а тому судом не беруться до уваги письмові докази що підтверджують відсутність відповідача за зареєстрованим місцем її проживання протягом деякого терміну за відсутністю необхідності в доказуванні даної обставини. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У своїй постанові від 16.01.2012 року Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідачі є членами сімї колишнього власника житла, останні, втратили право користування даним житлом. Таким чином,

Outcome: approved