Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що [INFO] року під час прямої трансляції телерадіокомпанією «РОСЬ» ток-шоу «[INFO]», що тривала з 19.30год. по 20.30 год. його опонент [PERSON], який також був учасником передачі, допустив висловлювання на його адресу, які містили на його думку недостовірну інформацію та у відверто цинічній грубій формі принизили і образили його честь і гідність. Зокрема, звертаючись до нього, відповідач сказав наступне: «У Вас хватає совісті жити в цій країні, носити прізвище [PERSON], бо мабуть у Вас в роду хтось був козак. Але ви зрадили цього козака і стали запроданцем, стали просто соромом української нації. Основна проблема української незалежності, що в обласній раді є таке, вибачте, (непристойне слово гов..о), як [PERSON]... » Позивач вважає, що вказані вислови порочать його честь, гідність та ділову репутацію позивача. Просить суд визнати інформацію недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує його права та свободи, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, яку поширив про нього [PERSON] в прямому ефірі телерадіокомпанії «Рось», ток-шоу «[INFO]», який відбувся [INFO] року з 19.30год. до 20.30 Зобов'язати відповідача [PERSON] за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену ним в прямому ефірі телерадіокомпанії «Рось», ток-шоу «[INFO]», який відбувся [INFO] року. Зобов»язати газету «Вечірні Черкаси» опублікувати надане позивачем спростування нанесеної позивачу образи в томуж обсязі і дизайні і на тій же сторінці, де інформувалося про подію в телестудії. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 100000 (сто тисяч) грн в якості компенсації за завдану моральну шкоду. В судовому засіданні позивач позов підтримав , просив суд його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, поясненнями позивача , що [INFO] року під час прямої трансляції телерадіокомпанією «РОСЬ» ток-шоу «[INFO]», що тривала з 19.30год. по 20.30 год. [PERSON], який був учасником передачі, допустив висловлювання на адресу [PERSON], в якому містяться вислови зі змістом: «У Вас хватає совісті жити в цій країні, носити прізвище [PERSON], бо мабуть у Вас в роду хтось був козак. Але ви зрадили цього козака і стали запроданцем, стали просто соромом української нації. Основна проблема української незалежності, що в обласній раді є таке, вибачте, (непристойне слово гов..о), як [PERSON]... ». Крім того в газеті «Вечірні Черкаси « [NUMBER] від [INFO] було надруковано статтю під назвою «[INFO]». За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Статтею 302 ЦК України встановлено, що особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Згідно з Законом України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;. в) поширення недостовірної інформації, тобто такої яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію». Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи» абз. 1. 2 визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи» встановлює, що відповідно до ч. 2 ст. 471 ЗУ «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх справедливості. Із встановлених фактичних обставин справи вбачається, що гіпербол, алегорій, сатири в промові [PERSON] не булою. Суд вважає, що висловлювання, на яке посилається позивач, має різкий характер та поскільки відповідачем не було надано суду ніяких обгрунтованих доказів щодо заперечень доводів позовної заяви [PERSON] , звинувачення на адресу [PERSON] відповідачем ніяк не підтвердженні і не доведені, тому поширене висловлювання відповідача [PERSON] на адресу позивача є недостовірною інформацією та такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]. Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 21, 28, 32 Конституції України, статей 270-272, 275, 297, 299 ЦК України позивач має право на повагу до своєї честі, гідності та ділової репутації, які є недоторканими і для захисту яких має право звернутись до суду з позовом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема вказані й такі як відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Ч 7 ст. 277 ЦК України визначає, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Суд вважає за необхідне в такому випадку зобов»язати відповідача [PERSON] за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену ним в прямому ефірі телерадіокомпанії «Рось», ток-шоу «[INFO]», який відбувся [INFO] року з 19.30год. до 20.30. у найближчому прямому ефірі передачі ток-шоу «[INFO]» на телерадіокомпанії «РОСЬ» . Вимоги позивача якою він просить зобов»язати газету «Вечірні Черкаси» опублікувати надане позивачем спростування нанесеної позивачу образи в томуж обсязі і дизайні і на тій же сторінці, де інформувалося про подію в телестудії суд находить таким, що не підлягає до задоволення, оскільки дана стаття є похідною після виходу в прямому ефірі телерадіокомпанії «Рось», ток-шоу «[INFO]», який відбувся [INFO] року з 19.30год. до 20.30 Відповідно до судової практики та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 «підставою для цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995) В судовому засіданні встановлено, що відповідачь [PERSON] допустив висловлювання на адресу позивач [PERSON] , які містять недостовірну інформацію та принизили і образили його честь і гідність, що привело до заподіяння моральних переживань позивача [PERSON] та оцінює її в розмірі 10 000грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні докази в підтвердження своїх вимог і позовні вимоги підлягають до частково задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved