Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про усунення від права на спадкування, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] року помер його брат - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] та двох машин ВАЗ 2121 д/н [NUMBER] та Renault 11 д/н [NUMBER]. Крім позивача спадкоємицею після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], 1968 року народження, громадянка Російської Федерації. Але позивач вважає, що відповідача необхідно усунути від права на спадкування, оскільки відповідач - донька спадкодавця з 1979 року після розлучення батьків проживала з матір'ю окремо, з 1977 року [PERSON] був визнаний інвалідом ІІ групи, потребував постійної сторонньої допомоги, яку надавав йому позивач, відповідач при цьому не опікувалась своїм батьком. Таким чином відповідач ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який був у безпорадному стані. На підставі викладеного, позивач просив суд усунути [PERSON] від права на спадкування у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, заявлені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON], згідно виконаного Федеральним судом Темрюкського району Краснодарського краю Російської Федерації судового доручення, проти позовних вимог заперечувала, свої заперечення мала намір надати суду в письмовому вигляді, проти розгляду справи у її відсутність не заперечувала, але просила її завчасно інформувати про час всіх судових засідань по справі, у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з вищевказаним суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані суду документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть виданого ВДРАЦС Пролетарського РУЮ у м. Донецьку від 01.11.2012 року, актовий запис № 1097 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: - квартира за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-497 (а.с. 12-14), - автомобіль ВАЗ 2121 д/н [NUMBER], який належав померлому, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ (а.с.15), - автомобіль Renault 11 д/н [NUMBER], який належав померлому, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ (а.с.15). Відповідно до спадкової справи № 155/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON], із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись позивач [PERSON] - брат померлого, що підтверджується копіями про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9) та відповідач [PERSON] - донька померлого. Позивач вважає, що відповідача необхідно усунути від права на спадкування, оскільки вона є донькою спадкодавця та як донька повинна була утримували спадкодавця, але з 1979 року після розлучення батьків проживала окремо від спадкодавця з матір'ю, знала, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, потребує постійної сторонньої допомоги, мала можливість її надавати, але при цьому від надання допомоги ухилялась, жодним чином не опікувалась своїм батьком. З матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] з 01.01.1965 року по 25.12.1977 року працював на шахті «Юнь-Яга» Воркутинського виробничого об'єднання з видобутку вугілля «Воркутауголь», був звільнений у зв'язку з переходом на інвалідність по загальному захворюванню, про що свідчить копія трудової книжки на ім'я [PERSON] та довідка надана шахтою «Юнь-Яга» № 22 від 10.03.1978 року (а.с. 23-24). Відповідно до свідоцтва про народження відповідача, її батьками є [PERSON] та [PERSON], які розлучилися у 1979 році, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу виданого ЗАГСом м. Воркути (а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 01.04.1988 року наданої Ворошиловським РВ, домової книги та копії паспорту, [PERSON] з 1985 року був зареєстрований за адресою проживання свого брата [PERSON] у [ADDRESS], а з 19.04.2000 року за адресою квартири, що входить до спадкового майна (а.с. 6, 16-19). Згідно довідок та квитанцій наданих позивачем, його брат останній рік життя тяжко хворів, йому було встановлено діагноз мієлодиспластичний синдром з ускладненнями, який згодом став причиною його смерті, часто проходив лікування у стаціонарі, всі витрати пов'язані з лікуванням та похованням брата ніс позивач, при цьому маючи на утриманні сина [PERSON], 1973 року народження, інваліда І групи з дитинства (а.с. 20-21, 26-44). Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно з абз. 2 п. 6 вищевказаної Постанови правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, оскільки [PERSON], знаючи про стан здоров'я батька, про його неможливість самостійно забезпечувати умови свого життя, про потребу сторонньої допомоги та опіки, не надавала такого останньому, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, бо саме вона, як донька, була зобов'язана утримувати [PERSON], та не опікувалася ним, хоча мала можливість це робити, суд вважає, що позовні вимоги про усунення її від права на спадщину підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved