Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила зняти арешт з 1/3 частки квартири [ADDRESS], земельної ділянки площею 1,5056 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,6304 га, кадастровий номер [NUMBER] та виключити записи з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладених згідно постанови державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції від 24.03.2010 року б/н (реєстраційний номер обтяження 9652358), постанови державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції від 20.04.2012 року 22832005, який 29.09.2013 року перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження №2657605 та постанови державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції від 20.04.2012 року 22832005 (номер запису про обтяження 2658744), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд зняти арешт з нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 9652358) від 24.03.2010 року накладений постановою державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції від 20.04.2012 року. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. За час свого життя [PERSON] заповіт не складав, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] відмовився від спадщини на користь дружини померлого [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем. Після закінчення шестимісячного терміну, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва, однак їй було відмовлено у зв'язку з наявністю записів про арешт нерухомого майна. Дізнавшись про наявність арешту, вона звернулась до виконавчої служби з метою зняття арешту, однак їй повідомили, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали №2-2767 виданої 17.03.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить [PERSON], та виконавче провадження знищено за закінченням встановленого строку зберігання. Вказує, що оскільки виконавче провадження відсутнє то відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця, які полягають в арешті майна. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2017 року. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48221390 від 27.06.2017 року, Другою Херсонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №305/17 після смерті [PERSON]. 22.11.2017 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири [ADDRESS], земельної ділянки площею 1,5056 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,6304 га, кадастровий номер [NUMBER], після смерті її чоловіка [PERSON], у зв'язку з арештом вказаного нерухомого майна. Згідно листа Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області №17453 від 17.11.2017 року на заяву [PERSON] повідомлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали №2-2767 виданої 17.03.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить [PERSON]. Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Рекомендовано [PERSON] звернутись до суду для зняття арешту. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №131077269 від 17.07.2018 року, за пошуком [PERSON] ІПН [NUMBER], встановлено, що останній є власником земельної ділянки площею 0,6304 га, кадастровий номер [NUMBER], на яку постановою про арешт майна боржника серії №22832005 від 20.04.2012 року ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона накладено арешт; земельної ділянки площею 1,5056 га, кадастровий номер [NUMBER] на яку постановою про арешт майна боржника серії №22832005 від 20.04.2012 року ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона накладено арешт; квартири за адресою: [ADDRESS], на яку постановою про накладення арешту б/н від 24.03.2010 року ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона накладено арешт, в межах суми 27280,00 грн. Згідно копії витягу з ВП-спецрозділ, що міститься в матеріалах справи вбачається, що виконавче провадження №18375569, відкрите на підставі ухвали Суворовського районного суду від 17.03.2010 року №2-2767 щодо боржника [PERSON], стягувач - [PERSON], якою накладено арешт на все майно в межах суми 27280,00, що належить [PERSON] закінчено відповідно до п. 8, ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням рішення. Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 4 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19,20 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Пунктом 13 Постанови № 5 роз'яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог. Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно дост.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий також за рішенням суду. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність здійснити захист цивільних прав та інтересів позивача, шляхом зняття арешту з усього нерухомого майна, накладений постановою державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції від 20.04.2012 року. Враховуючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а відповідно є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved