Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі № 46 та скасування його державної реєстрації, зобов»язання [PERSON] повернути земельну ділянку та стягнення збитків. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.08.2014 року позов [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] задоволено частково, а саме визнано недійсним державний акт серія КР № 070087 на право власності на земельну ділянку площею 6,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий Шишкінській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області на підставі рішення Новоукраїнського районного суду від 07.05.2007 року, скасовано державну реєстрацію державного акту серія КР № 070087 на право власності на земельну ділянку площею 6, 76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий Шишкінській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області на підставі рішення Новоукраїнського районного суду від 07.05.2007 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Не погодившись із зазначеним рішенням суду, представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] подала апеляційну скаргу. Відповідно до ухвали судді апеляційного суду Кіровоградської області від 12.09.2014 року ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з»явились, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає, що питання про винесення додаткового рішення можна розглянути на підставі наявних в матеріалах доказах. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов»язковою. Оглянувши матеріли справи що стосуються питання судових витрат суд прийшов до наступного. Відповідно до п. 31 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» вбачається, що у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК ( 1618-15 ) за загальною сумою всіх вимог. Відповідно до Закону України " Про судовий збір " з 1.11.2011 року із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, за позовними вимогами немайнового характеру - в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. При подачі позовної заяви позивачем відповідно до вимог ст. 119 ч. 5 ЦПК України було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги майнового характеру та 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги немайнового характеру ( а.с.2,3). В ході судового розгляду представником позивача було збільшено позовні вимоги, додавши дві позовні вимоги немайнового характеру та відмовившись від позовної вимоги про стягнення завданих збитків (а.с. 39-40,79). Враховуючи вищевикладене, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК, в зв'язку з частковим задоволенням немайнових позовних вимог суд приходить до висновку про розподіл судових витрат пропорційно між сторонами, так 243 грн. 60 коп : 2 = 121 грн. 80 коп , які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 60 грн.90 коп. з кожного. У відповідності до ч.1 ст.89 ЦПК, в зв'язку з відмовою представника позивача від позовної вимоги майнового характеру, понесені нею витрати, відповідачами не відшкодовуються. За таких обставин, суд, ввважає, що слід постановити додаткове рішення з приводу вищевказаної позовної вимоги.

Outcome: approved