overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача заборгованість за послугу гарячого водопостачання у сумі 17628,04 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17) та є побутовим споживачем послуг, які надає позивач за зазначеною адресою (а.с. 6). Встановлено, що позивачем до 05 січня 2017 року надавалися комунальні послугиу вигляді гарячого водопостачання, що підтверджується актом комісійного відключення споживачів КПТМ «Криворіжтепломережа» від джерела централізованого гарячого водопостачання ПАТ «ПІВДГЗК» (а.с.9). Відповідач вчасно оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2019 року становить 17628,04 грн (а.с. 7-8). Правильність нарахування суми боргу підтверджується розрахунком. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 10650,45 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19), є споживачем послуг, які надає позивач за зазначеною адресою (а.с. 10). Встановлено, що позивачем регулярно надавалися комунальні послуги, що також підтверджується актами обстеження (а. с. 12-15). Відповідач вчасно оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01 травня 2015 року по 01 лютого 2018 року становить 10650,45 грн (а.с. 11). Правильність нарахування суми боргу підтверджуються розрахунком. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 13828,78 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17), є споживачем послуг, які надає позивач за зазначеною адресою (а.с. 9). Встановлено, що позивачем регулярно надавалися комунальні послуги, що також підтверджується актами обстеження (а. с. 11-13). Відповідач вчасно оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01 лютого 2016 року по 01 липня 2018 року становить 13828,78 грн (а.с. 10). Правильність нарахування суми боргу підтверджуються розрахунком. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 5882,08 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17), є споживачем послуг, які надає позивач за зазначеною адресою (а.с. 10). Встановлено, що позивачем регулярно надавалися комунальні послуги, що також підтверджується актами обстеження (а. с. 12-13). Відповідач вчасно оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01 квітня 2015 року по 01 лютого 2018 року становить 5882,08 грн (а.с. 11). Правильність нарахування суми боргу підтверджуються розрахунком. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є абонентом АК "Харківобленерго", проте своїх зобов'язань щодо належного виконання умов договору про користування електричною енергією не виконує, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 08.02.2008 року по 01.11.2009 року в сумі 229 грн. 44 коп., за період з 01.11.2009 року по 20.10.2012 року в сумі 375 грн. 23 коп., а всього: 604 грн. 67 коп., яку позивач просить стягнути на його користь, а також судові витрати при розгляді справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.10.2004 року між АК «Харківобленерго» та [PERSON] укладено договір № 2-21668 про користування електричною енергією, відповідно до п. 11 якого, споживач зобов'язується вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору та виключно на розподільчий рахунок енергопостачальника в повноважному банку, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 6-7). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20.10.2012 р. має заборгованість за період з 08.02.2008 р. по 01.11.2009р. в сумі 229 грн. 44 коп., за період з 01.11.2009р. по 20.10.2012р. в сумі 375 грн. 23 коп., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості (а.с. 5). Таким чином сукупна заборгованість відповідача [PERSON] станом на 20.10.2012р. складає 604 грн. 67 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 525, 623 Цивільного Кодексу України, ст.ст.64, 68 ЖК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати щомісяця, але не менш ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Зазначив, що він є батьком відповідача. Йому цього року 78 років, він ніде не працює та відповідно до чинного законодавства України вважається непрацездатною особою, отримує пенсію за віком, що недостатньо для забезпечення його первинних життєвих потреб. Інших джерел доходів не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним і він нагально потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальну допомогу йому добровільно не надає. Других дітей позивач не має. Відповідач працює і має можливість надавати йому матеріальну допомогу. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, надав заяву, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, своїх заперечень не надала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON], [INFO]. Ця обставина підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.3) та відповідачем не оспорюється. На даний час позивач є пенсіонером (а.с.3а), отримує пенсію, хворіє на розповсюджений остеохондроз (а.с.2), потребує постійного медикаментозного лікування, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Так, встановлено, що відповідач працює водієм у ВВЛДЦ "Медіком", тому має можливість утримувати непрацездатного батька, але ухиляється від виконання свого обов`язку. Його майновий та сімейний стан не перешкоджають стягненню з нього аліментів у запропонованому позивачем розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач - його син, але фактично після реєстрації в квартирі син жодного дня не проживав, його речі в квартирі відсутні. Через вказані обставини він, будучи пенсіонером, несе зайві витрати по утриманню власності, та не має можливості отримати субсидію. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, тому він вимушений звернутись до суду та просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, що зазначені в позові. Відповідач про місце, час розгляду справи повідомлявся належним чином: відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. За таких обставин та за згодою позивача проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). В зазначеній квартирі з 22.05.2013 року зареєстрований його син - [PERSON] (а.с.7,9), але він після реєстрації у вказаній квартирі фактично не проживає, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила допитана в якості свідка сусідка - [PERSON] Також судом встановлено, що реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди позивачу, як власнику житлового приміщення, у питаннях оформлення субсидії, а [PERSON] знятись з реєстрації добровільно відмовляється. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком 8 по вул. 40-чя Перемоги в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області та виселити останнього за даного будинку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що є власником зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрований та проживає колишній чоловік попереднього власника будинку і факт його реєстрації та проживання у ньому перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Сторони у судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. Також заяву про слухання справи за відсутності представника спрямувала до суду третя особа та при розгляді справи поклалась на розсуд суду. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку 8 по вул. 40-чя Перемоги в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області (а.с.6-7). Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою (а.с.9, 14). Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступного. Факт порушення прав позивача з боку відповідача, у вигляді реєстрації та проживання у належному йому житловому будинку, в ході розгляду справи судом встановлено, а відтак вони підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною у даній справі нерухомістю та виселення останнього з даного будинку. Крім зазначеного, оскільки позов підлягає до повного задоволення, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1 280,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved