Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про зняття арешту та заборону на відчуження житлового будинку під [ADDRESS], накладеного ухвалою Кіровського райсуду м. Кіровограда від 16.07.1983 року б/н та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження житлового будинку під [ADDRESS], зареєстрований 05.06.2008 року за №7332193. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина - житловий будинок під [ADDRESS], право на який перейшло йому в спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори 11 січня 1991 року за р. №2-85 на все майно. Житловий будинок під [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Кіровоградської державної нотаріальною конторою 20 лютого 1986 року за р. №2-405. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на зазначений житловий будинок, було вказано на те, що спадкове майно перебуває під забороною (арештом), зареєстрованим Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області на підставі ухвали б/н Кіровського райсуду м. Кіровограда від 16.07.1983 року. Окрім того, реєстрацію заборони (арешту) спадкового житлового будинку було проведено вже 05.06.2008 року за №7332193. Свідоцтво про право на спадщину можливо видати лише у разі зняття арешту з майна, чим порушуються її права. Звернувшись до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області з вимогою про надання інформації щодо арешту, було повідомлено про відсутність документів на підставі яких зареєстровано заборону (арешт). Щодо справи, в ході розгляду якої, було накладено арешт (заборону) на майно, належне тоді [PERSON], нічого не відомо, а тому просить задовільнити позов повністю. До судового засідання позивач надала клопотання про розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог (а. с. 21). Представник відповідача в судове засідання не з»явився , суду надано лист , що зняти арешт з вищезазначеного майна не є можливим, оскільки в ДНА не має повноважень на зняття заборони у зв'язку з чим архів не має прав доступу до реєстру заборон. Зазначається,що арешт був накладений нотаріальним архівом 16.07.1983 року, що є неможливим оскільки Державний нотаріальний архів створено 1997 року. 05.06.2008 року реєстрація заборони не проводилася, дана інформація була перенесена з реєстру «Феміда» до нового реєстру Державним підприємством «Інформаційний центр» під інсталяцією «Державний нотаріальний архів» оскільки запис був архівним. Виходячи з того, що арешт було накладено на підставі ухвали б/н Кіровського райсуду м. Кіровограда від 16.07.1983 року, заборону було накладено 2 або З Кіровоградською державною нотаріальною конторою. Надати інформацію та копії документів, на підставі яких були внесені дані про накладення арешту державною нотаріальною конторою не є можливим, оскільки відповідно до ст. 214 переліку документів міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів переписка по накладенню та зняттю арештів та заборон на житлові будинки від 31.01.1980 р. термін зберігання таких документів - 3 роки. Відповідно до правил ведення нотаріального діловодства затверджених наказом МЮУ 23.12.2010 року за № 1318/18613 розділу XV п. 15.1 на зберігання до ДНА передаються справи (наряди) нотаріальних документів постійного і тривалого (понад 10 років) зберігання. У зв'язку з вищевикладеним ДНА не має можливості зняти арешт з майна та надати необхідну інформацію щодо накладення заборони для її зняття. (а. с.) Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації смертей Головного управління у Кіровоградській області 22 лютого 2012 року та копією свідоцтва про одруження (а. с. 4 а, 5). Після його смерті залишилася спадщина - житловий будинок під [ADDRESS], право на який перейшло йому в спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO](а. с. 6). Заповіт від імені [PERSON] посвідчено державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори 11 січня 1991 року за р. №2-85 на все майно(а. с. 9). Житловий будинок під [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Кіровоградської державної нотаріальною конторою 20 лютого 1986 року за р. №2-405 (а. с. 7-8). Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на зазначений житловий будинок, їй було вказано на те, що спадкове майно перебуває під забороною (арештом), зареєстрованим Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області на підставі ухвали б/н Кіровського райсуду м. Кіровограда від 16.07.1983 року. Реєстрацію заборони (арешту) спадкового житлового будинку було проведено вже 05.06.2008 року за №7332193 (а. с. 10). Свідоцтво про право на спадщину можливо видати лише у разі зняття арешту з майна, чим порушуються спадкові права позивача. Відповідно до ч.І ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 5. ст.. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За частиною 2 статті 19 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки накладення арешту та внесення відповідно запису до Єдиного реєстру заборони відчудження об'єктів нерухомого майна обмежує законні права позивача позбавляє його можливості отримати свідоцтво на право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Даний арешт є безпідставним та таким , що підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст.11, 88,212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved