Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач проживає окремо, не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не виконує свого обов'язку щодо виховання та утримання дитини, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в сумі 1000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, подав письмово викладені заперечення на позов. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO] Наведене підтверджується свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], актовий запис № 789 від 17.11.2000р. (а.с.3) Згідно довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №1 за № 957 від 01.10.2014 р. [PERSON] має на утриманні доньку [PERSON] [INFO] (а.с.2 ) Заперечуючи позов, представником відповідача надано суду розписки від 11.10.2013 року про отримання [PERSON] від відповідача майна загальною вартістю 160 000 грн. в рахунок сплати [PERSON] аліментів на дитину до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO]. Позивач зобов'язалася не вимагати аліментів на утримання дитини. (а.с.37,38). Представник відповідача зазначив, що між сторонами, фактично було укладено договір про сплату аліментів на їхню дитину і відповідач виконав умови договору. Крім того, на утриманні відповідача перебуває ще одна донька від першого шлюбу [PERSON] [INFO], яка навчається на платній основі за договором і це навчання оплачує [PERSON] На даний час відповідач зареєстрований як ФОП, але не має доходу, перебуває в скрутному становищі. Позивач суду пояснила, що не перебувала в шлюбі з [PERSON], не мала спільного майна з відповідачем, ніякого поділу майна не відбувалося, а розписки написала під тиском і примусом, із застосуванням до неї фізичної сили, про що свідчить довідка з міської лікарні від 11.10.2013 року де зафіксовані у [PERSON] тілесні пошкодження (забій тканин обличчя, лівого ліктьового суглобу). Звернення за медичною допомогою збігаються з датою складання розписок (а.с. 39). Позивач зазначила, що ніяких коштів на утримання дитини не отримувала, а відповідач має дохід, за останні три роки тричі змінив власні автомобілі, а його старша донька [PERSON] в червні 2014 року вже закінчила навчання та не потребує допомоги батька. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Отже, відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Також, відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згiдно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленiстю мiж ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договiр про сплату алiментiв на дитину, умови якого (про розмiр алiментiв, строки їх виплати тощо) не повиннi порушувати її права. При цьому розмiр алiментiв сторони визначають за домовленiстю мiж собою, але за жодних обставин вiн не може бути меншим вiд передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмiр алiментiв визначено у твердiй грошовiй сумi, до договору треба включати умови про iндексацiю, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договiр має бути укладений письмово та пiдлягає нотарiальному посвiдченню. У разi невиконання батьком (матiр'ю) свого обов'язку за договором стягнення алiментiв здiйснюється не за судовим рiшенням, а на пiдставi виконавчого напису нотарiуса органом державної виконавчої служби. Отже, даючи аналіз наданим доказам та вищезазначеним правовим нормам, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Є недоведеною позиція відповідача у справі, оскільки надані ним розписки не підтверджують укладення між сторонами, як батьками [PERSON], договору про сплату аліментів. Законом чітко визначено, що такий договір має бути нотаріально посвідчений. Також, неправомірним є порівняння правової природи розписок [PERSON] від 11.10.2013 року з положеннями ст. 1047 ЦК України, якою врегульовано форму договору позики. Так, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, однак дане не стосується інших договорів, зокрема, договору про сплату аліментів. Положення щодо договору про сплату аліментів на дитину врегульовано нормами статті 189 СК України. Крім того, є неприпустимою умова договору (розписки) про зобов'язання [PERSON] не звертатися до суду. Згідно ч.3ст.3 ЦПК України відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Таким чином, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, з урахуванням обставин, які передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення та можливо стягнути з відповідача аліменти на утримання його доньки в твердій грошовій сумі - 1000 грн., щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є приватним підприємцем, має мінливий дохід, та обставин, що мають істотне значення чи підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів не виявлено. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат у справі, що складаються з судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved