Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер [PERSON], який за життя, як член кооперативу ЖБК «Арсеналець-16», на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 18.05.1981 року № 836 отримав квартиру [ADDRESS]. За вказану квартиру [PERSON] 15.05.1995 року повністю сплатив пайовий внесок, у зв'язку із чим набув право власності на квартиру, однак зареєструвати право власності за життя не встиг. 24 червня 2015 року [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно, у тому числі і квартиру [ADDRESS], заповів на його ім'я. Позивач зазначає, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до Десятої Київської нотаріальної контори, однак отримав відмову через відсутність документу, що посвідчує право власності померлого на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання сторони та представник третьої особи не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його представника, в заяві вказав, що позивачі позовні вимоги підтримує. Представником відповідача Київської міської ради [PERSON] до суду подано письмове пояснення на позов з проханням розглядати справу у відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі наданих доказів згідно чинного законодавства (а.с. 45-46). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи та витребуваної копії спадкової справи № 161/2016 судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). 24 червня 2015 року [PERSON] було складено заповіт посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 912, яким на випадок своєї смерті заповів все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б не складалося позивачу [PERSON] (а.с. 6). Спадкова справа № 161/2016 щодо майна померлого [INFO] р. [PERSON] була відкрита 20 лютого 2016 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини від 20.02.2016 року за № 442. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 21.07.2016 року [PERSON] було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру (а.с. 21). Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За повідомленням КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 17.12.2015 року № 43254, квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 5). Згідно архівного витягу Державного архіву м. Києва від 15.01.2012 р., рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 18.05.1981 року № 836 «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК» затверджене рішення загальних зборів членів ЖБК про надання квартир, а саме: надання квартири [ADDRESS] члену ЖБК «Арсеналець-16» [PERSON] з родиною три особи зі зняттям з квартирного обліку в Дарницькому РВК і з обліку ЖБК (а.с. 3). Відповідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-16» від 08.12.2015 р. № 196, [PERSON] є членом ЖБК «Арсеналець-16», являється власником кооперативної квартири [ADDRESS], сума пайового внеску у розмірі 7 827,57 крб. сплачена 15 травня 1009 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с. 4). Як роз'яснено в п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 р. № 9 зі змінами, судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був є членом житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-16», пайовий внесок за кооперативну квартиру був сплачений у повному обсязі 15.05.1995 року, при цьому реєстрацію права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку [PERSON] не проводив. З матеріалів спадкової справи убачається, що [PERSON] 20.02.2016 року подала до Десятої Київської нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON] За викладених обставин, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, яким є квартира [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки позивач позбавлений можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як спадкодавцем не було зареєстроване право власності на належну йому кооперативну квартиру за яку у повному обсязі сплачено суму пайового внеску.

Outcome: approved