Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення витрат на виплату страхового відшкодування. Позов мотивований тим, що 02.10.2010 року відповідачем [PERSON] було вчинено ДТП, в результаті якої застрахований автомобіль марки ВАЗ 211540 д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] зазнав пошкоджень. Зазначена вище пригода була визнана страховою. Таким чином в результаті протиправних дій [PERSON] ПАТ АСК «Дністер» завдана матеріальна шкода у розмірі 3022,68 грн. (1889,00 грн. - сума страхового відшкодування; 1000,00 грн. - юридичні послуги; 83,00 грн. - оплата за довідку ДАІ; 50.68 грн. - поштові витрати). Уточненою позовною заявою позивач просить стягнути [PERSON] 1000,00 грн. - юридичні послуги; 83,00 грн. - оплата за довідку ДАІ; 50,68 грн. - оплата за телеграми учасникам ДТП, 229,40 грн. - судового збору, а з [PERSON] 1889,00 грн. (сума страхового відшкодування) матеріальної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в уточненій позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги визнав, просив розглядати даний спір у відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 14 січня 2010 року ПАТ АСК «Дністер» (далі - Страховик) та [PERSON], (далі - Страхувальник) уклали договір про страхування наземного транспорту № 075-3002/022-10 (далі - Договір) згідно якого було застраховано автомобіль марки ВАЗ 211540 д.н.з. [NUMBER] (надалі - застрахований автомобіль). 11 травня 2010 року Страховиком отримано повідомлення від власника застрахованого автомобіля ([PERSON]) про те, що 10 травня 2010 року близько 13 год. 20 хв., у м. Івано-Франківськ, на регульованому перехрестку, трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу марки БАЗ д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] від якої застрахований автомобіль зазнав пошкоджень. 23 липня 2010 року, спеціалістом відділу врегулювання збитків ПАТ АСК «Дністер», за участю власника застрахованого автомобіля складено Протокол огляду пошкодженого транспортного засобу № 32-221-10, в якому зазначаються пошкоджені частини транспортного засобу. З метою з'ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди Страховиком направлено запит в ДАІ. У відповідь на запит ВДАІ з ОАТ та АТІ м. Івано-Франківськ при ГУМВС України у Івано-Франківсткій області, надано довідку , в якій вказується, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON]. Вартість довідки ДАІ у розмірі 83,00 грн. оплачена Страховиком, що підтверджується платіжним дорученням № 724 від 12 травня 2010 року. Відповідно до Постанови Івано-Франківського міського суду від 27 травня 2010 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля в результаті ДТП, становить 1889,00 гривень, що підтверджується Рахунком №НЗ-006210 від 11 травня 2010 року. На підставі вищезазначеного та заяви власника про виплату страхового відшкодування від 23 липня 2010 року, Страховиком складено Страховий Акт № 32-221- 10-01/10 від 29 липня 2010 року, цим самим дорожньо-транспортну пригоду, що трапилась з застрахованим автомобілем визнано страховим випадком, а розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті визначений на рівні 1889,00 грн. . 04 серпня 2010 року страхове відшкодування в розмірі 1889,00 грн. перераховано на ФОП [PERSON] для проведення відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу. З метою досудового врегулювання вищезазначеної ситуації та уникнення подальших неприємностей пов'язаних із судовим процесом [PERSON] направлено Лист-Вимога, який було проігноровано. 29 липня 2013 року з метою стягнення завданих збитків Публічне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Дністер» уклала договір про надання юридичних послуг з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично- консалтинговою компанією «Дністер» №6/2013 . Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до вимог ст. 58, 64 ЦПК України, фактично понесені витрати Позивачем доводяться, письмовими доказами - копіями платіжного доручення про сплату страхового відшкодування та інших витрат. Платежі здійснювались на підставі складеного Страхового акту № 32-221- 10-01/10 від 29 липня 2010 року, з відповідним Рахунком №НЗ-006210 від 11 травня 2010 року. Таким чином, з моменту виплати, Позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області були розглянуті матеріали, які надійшли від ВДАІ м. Івано-Франківська. Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Відповідно ст. 194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховою виплатою. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то Відповідач повинен відшкодувати шкоду Позивачу у примусовому порядку. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі. За ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 993, 1052, 1054, 1191, 1066 ЦК України, та

Outcome: approved