Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 04 квітня 1991 року належить будинок [ADDRESS] в якому зареєстровані позивачка та відповідач [PERSON], який є її сином. Син позивачки - [PERSON], не проживає за вказаною адресою з жовтня 2013 року, поїхав на заробітки за межі України та з цього часу у будинку не з'являється, особисті речі відповідача у помешканні відсутні. У телефонних розмовах син повідомляє позивачку, що повертатися до місця проживання не збирається. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежена у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у квартирі, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, зазнає труднощів в оформленні субсидії, тому просила усунути перешкоди у здійсненні користування жилим приміщенням шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 26, 29). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що є онукою позивачки та відповідач доводиться їй дядьком. Їй відомо, що відповідач [PERSON] з жовтня 2013 року відсутній у будинку її бабусі, так як поїхав на заробітки. Періодично він телефонує позивачці, повідомляє про те, що з ним все добре, також казав, що не збирається повертатися додому. Особистих речей відповідача свідок у будинку бабусі не бачила, участі в оплаті комунальних витрат відповідач не приймає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає [ADDRESS], є подругою позивачки, буває в гостях у будинку останньої кілька разів на тиждень. Свідку відомо, що син позивачки тривалий період часу, кілька років, не проживає за місцем реєстрації. У будинку позивачки ознак його присутності чи особистих речей відповідача вона не бачила. Їй відомо, що участі в оплаті комунальних витрат відповідач не приймає. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] (а.с. 4-5) народилась [INFO] року у с. Старобешеве Старобешівського району Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 23) [PERSON] на підставі договору дарування від 04 квітня 1991 року, посвідченого Костянтинівською ДНК, р/№ 2-1171, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 24 грудня 2007 року, за р/№ 9492, кн. 19 (а.с. 6), належить будинок [ADDRESS] Згідно витягу домової книги (а.с. 7-8), копії паспорту відповідача (а.с. 9-10), відомостей Костянтинівської територіальної громади (а.с. 16-17), відповідач [PERSON], [INFO] з 03 січня 2008 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 27 червня 2017 року складеного УОП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області (а.с. 11), у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: - [PERSON], [INFO] - власник будинку; - [PERSON], [INFO], син власника, який не проживає за даною адресою з жовтня 2013 року, його особисті речі у будинку відсутні, що своїми підписами підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] У добровільному порядку відповідач [PERSON] місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів в оформленні субсидії та позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved