Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що на підставі ордера № 22 від 22.09.1986 р. виданого Херсонським філіалом ВАТ «Свемон-Південь» йому та членам його сім?ї - [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка) була надана квартира [ADDRESS] . З 1986 року і по теперішній час вказана квартира є єдиним місце проживання позивача, він сплачує комунальні послуги, здійснює нагляд за технічним станом квартири, проводить поточний ремонт. Підприємство, що видало ордер, на сьогоднішній день ліквідоване, а будинок, в якому знаходиться спірна квартира на баланс комунальної власності міста не переданий, балансоутримувача не має, він є безхазяйним. Херсонською міською радою було відмовлено в реєстрації права власності на безхазяйне нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] , оскільки рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні від 20.01.2014 року відмовлено у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна на підставі п.88 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно. Оскільки право власності на багатоквартирний будинок не зареєстровано, позивач позбавлений можливості скористатися своїм правом на приватизацію житла та в подальшому на вільне володіння та розпорядження ним. Разом із тим, з 1986 року по теперішній час, тобто більше 10 років позивач добросовісно, відкрито та безперервно проживає в своїй квартирі. У зв`язку з чим на підставі ст. 344 ЦК України просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.05.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.03.2020 р. закрито підготовче судове засіаня та призначено справу до судового розгляду. Представник відповідача Херсонської міської ради надав до суду відзиві, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає позовні вимоги не аргументованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач вселився до квартири, яка є предметом спору, згідно ордеру №22 від 22.09.1986 року, виданого Херсонською філією ВАТ «Свемон-Південь», яким, позивачу, надано право на вселення та користування житловим приміщенням. Тож, на момент заволодіння майном, позивач знав, що власником квартири є інша особа, а тому і підстав набуття права власності на квартиру у нього не може бути. Так, добросовісність позивача на зазначений ним як початковий момент заволодіння квартирою була відсутня, оскільки він знав, що власником житлового будинку є ВАТ «Свемон-Південь». Крім того, ВАТ «Свемон-Південь» припинило свою діяльність лише 21.07.2016 року, про що свідчить інформація з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, квартира вибула з власності підприємства тільки у 2016 році. Тобто на думку представника відповідача подача даної позовної заяви є передчасною, оскільки добросовісне користування позивачем квартирою триває лише неповних 3 роки. У судовому засіданні представник позивача підтрималазаявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.Вимоги про стягнення з відповідача судових витрат не підтримали. Представник Херсонської міської ради в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до статей 2, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі ордеру № 22, виданого Херсонською філією ВАТ «Семон-Південь» 22.09.1986 року [PERSON] та членам його сім`ї надана квартира [ADDRESS] . Позивач зареєстрований у спірній квартирі з 20.09.1994 р., що підтверджується копією його паспорта. 15.02.2008 року адміністрація Херсонської філії ВАТ «Семон-Південь» звернулася до Херсонської міської ради з клопотанням про прийняття у власність житлових будинків № 1/1, 1/2, 1/3, 1/4 , 1 [ADDRESS] з ціллю подальшої приватизації мешканцями своїх квартир. Із листа виконавчого комітету Херсонської міської ради № 9-9Б-18/12 від 15.02.2010 р. вбачається, що за результатами розгляду вказаного клопотання 18.02.2009 р. Херсонська міська рада прийняла рішення № 1017 «Про надання згоди на підготовку документів щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Херсона житлових будинків № 1/3, 1/4, 1 [ADDRESS] », та просили підтвердити ВАТ «Свемон-Південь» свої наміри щодо передачі згаданих будинків до комунальної власності міста Херсона та направити свого представника для з`ясування проведення цієї процедури. ВАТ «Семон-Південь» 01.03.2010 року повідомило Херсонській міській раді, що житлових будинків № 1/1, 1/2, 1/3, 1/4 , 1 [ADDRESS] на балансі підприємства не знаходяться. Вже у 2015 році ОСББ «Схід» звернулося до виконавчого комітету Херсонської міської ради із заявою щодо визначення правового статусу об`єктів, розташованих за адресами [ADDRESS] , Ѕ, 1/3, ј, 1/5. Своїм листом від 27.05.2015 р. Херсонська міська рада повідомила, що з метою оформлення права комунальної власності Херсонська міська рада звернулася до Реєстраційної служби Дніпровського району м.Херсона із заявою про взяття вищевказаних об`єктів на облік, як безхазяйних. За результатами розгляду заяви щодо будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] службою винесене рішення № 10085956 від 20.01.2014 р. про відмову у взятті його на облік, як безхазяйного у зв`язку з тим, що заявлене право вже зареєстровано на квартири № 14 та №10 по вище вказаній адресі. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.01.2019 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. З акту ОСН БК «Каховська 1/5» від 18.01.2019 р. вбачається, що позивач особисто приймав участь у будівництві будинку та своєї квартири № 22 за власні кошти. В 2000 році позивач провів капітальний ремонт криші (перекриття шифером) над своєю квартирою, та над частиною під`їзду, провів заміну вікон у своїй оселі. В 2005 році позивач провів за свої кошти газ, встановив газовий котел, газовий лічильник. Також були встановлені лічильники на воду та електроенергію. За всі роки проживання позивач підтримував жилий стан квартири, та загальними зусиллями із сусідами підтримують під`їзд у належному стані Квартира є єдиним і постійним місцем проживання позивача, що підтвердила також допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] . Обставини відкритого, добросовісного та безперервного володіння позивачем спірною квартирою підтверджуються копіями абонентських книжок на сплату комунальних послуг з електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення, актом від 18.01.2019 р., засвідченим будинковим комітетом «Каховська, 1/5», актом від 14.140.2000 р., товарним чеком від 08.05.2012 р. Факт проживання в квартирі, догляду за нею, сплата комунальних послуг по теперішній час свідчать про відкритість та безперервність володіння позивачем зазначеною квартирою. На підставі викладеного, з урахуванням положень вище вказаних правових норм, той факт, що в позасудовому порядку позивач не має можливості захистити свої права, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 15, 16, 344 ЦК України,

Outcome: approved