Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2013 року народження у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до їх повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем з 24.12.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між сторонами не розірвано, вони проживають разом, однак відповідач не надає коштів на утримання дітей, всі витрати на їх утримання позивачка несе самостійно. Зазначає, що [PERSON] отримує пенсію в розмірі 8900 грн., інших осіб, які перебувають на його утриманні не має, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічно наведеними в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на двох, а 1/3 частки з усіх видів його доходів, яку просить стягувати позивач є завищеним, так як йому необхідні кошти для задоволення власних потреб. Підтвердив розмір своєї пенсії, який становить близько 8900 грн., вказав, що дійсно більшу частину витрат по утриманні дітей несе позивачка. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходив з наступного. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі у якому в них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 3-5/. Також судом встановлено, шо сторони з дітьми проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї й реєстрацію ОСББ «Місто трав» від 25.06.2020 року /а.с. 6/. З консультативного висновку лікаря дитячого психіатра ДП «Дитячий центр здоров`я ім. Анни Мазуренко» від 24.03.2020 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз порушення розвитку експресивної мови і він потребує лікування /а.с. 9/. З договору №35/20/к про навчання у Коледжі Львівського університету бізнесу та права вбачається, що [PERSON] з 14.08.2020 року навчається в коледжі Львівського університету бізнесу та права за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія», вартість навчання за 1-й рік 14900 грн. /а.с. 20/. Згідно наданої копії квитанції позивачка здійснила проплату першого року навчання [PERSON] у розмірі 14900 грн. /а.с. 21/. Згідно посвідчення Серії [NUMBER] виданого 20 грудня 2017 року відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни /а.с. 22/. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. \~ \~ \~ \~Виходячи із вищенаведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей, який батьки повинні забезпечити дітям, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25.06.2020р. до досягнення дітьми повноліття. При цьому судом враховуються мінімальний прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, вік дітей, їхні особливості та стан їхнього здоров`я, а також вік, стан здоров`я та фінансова спроможність відповідача, який є особою працездатного віку, у якого інших дітей чи непрацезданих баттків немає, а ,отже, може сплачувати аліменти утому розмірі, який просить позивачка. Відповідно до п.13 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, а тому [PERSON] , який є інвалідом 2 групи та ветераном війни звільнений від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved