Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 26.08.2015 року народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON] (далі відповідач). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини надає в незначному розмірі і не регулярно. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки підстав визначених законом для відкладення розгляду справи не має, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 26.08.2015 року народилась [PERSON], батьками якої в Свідоцтві про народження (а.с. 4) вказані сторони спору. Дитина проживає разом з матірю по вул. Маяковського, 38 в смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області, що підтверджується довідкою № 760, виданою виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області 09.03.2017 року (а.с. 6). Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини. Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей покладається на обох батьків, в тому числі і на позивача, беручи до уваги встановлені судом обставини, а також те, що з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць, згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" становить 1\~355 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 10.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved