Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. За рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 250 гривень. На даний час позивачка не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Відповідач офіційно непрацевлаштований, проте його місячний прибуток становить близько 6000 гривень. Відповідач має задовільний стан здоров'я, що не перешкоджає йому працювати. Розмір аліментів, який сплачує відповідач є значно меншим, ніж мінімальний розмір аліментів визначений законом. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, який стягується з відповідача [PERSON] на утримання дочки до 1000 гривень. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд визнав можливим розглядати справу без участі сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи визнання позову відповідачем [PERSON], яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи наявність для того законних підстав. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано та є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що встановлено з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9), копії свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно заочного рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 лютого 2007 року у справі № 2-22/2007 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 250 гривень щомісячно (копія рішення суду - а.с.8). Позивачка на даний час офіційно не працевлаштована (копія трудової книжки - а.с.12). [PERSON] навчається в Київському професійному коледжі з посиленою військовою та фізичною підготовкою (довідка начального закладу - а.с.13) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що розмір, аліментів який присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON], [INFO], є недостатнім для належного забезпечення дитини. З часу присудження аліментів змінився матеральний стан позивачки, зокрема вона тривалий час непрацевлаштована та на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Стан здоров"я відповідача є задовільним, що не перешкоджає його працевлаштуванню. Судом також враховано, що дитина навчається в коледжі, що потребує значних матеріальних витрат. Також розмір присуджених аліментів, що вже стягуються з відповідача, є значно меншим, ніж мінімальний розмір визначений законом, а тому розмір аліментів має бути збільшено. Суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, який присуджений до стягнення з відповідача до 1000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved