Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третіх осіб про стягнення заборгованості за генеральним кредитним договором №301/05 від 21.03.2007 року укладеним між ЗАТ АК промислово-інвестиційний банк та ТзОВ "Габен", із внесеними змінами договором №2/81 від 23.05.2008 року, договором №4/6 від 15.04.2010 року, договором №6/55 від 29.07.2010 року, договором №7/5 від 25.01.2011 року, договором №8/329 від 30.11.2011 року; кредитним договором про відкриття кредитної лінії №34/05-К від 11.03.2009 року із внесеними до нього змінами договором №3/7 від 15.04.2010 року, договором №5/54 від 29.07.2010 року, договором №6/6 від 25.01.2011 року, договором №7/330 від 30.11.2011 року; договором поруки від 15.04.2010 року №9/05-П, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], та внесеними до нього змінами за договором від 25.01.2011 року №1/10 - в розмірі 2715180,72 доларів США та в розмірі 5 890,34 грн. Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов укладено між ЗАТ АК промислово-інвестиційний банк, правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ТзОВ-фірма «Габен», генерального кредитного договору від 21.03.2007 року №301/05, та кредитний договір про відкриття кредитної лінії 11.03.2009 року №34/05-К (який є невід'ємною частиною генерального кредитного договору №301/05), позичальнику було надано кредит шляхом відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії на придбання хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, насіння, хімічних реактивів, сільгосптехніки та на інші виробничі потреби. В подальшому сторонами неодноразово вносилися зміни у зазначені договори, і останніми змінами від 30.11.2011 року та від 29.12.2011 року було збільшено розмір мультивалютної відновлювальної кредитної лінії до 2 500 000, 00 доларів США, з терміном повернення не пізніше 29.02.2012 року. Крім цього в забезпечення виконання вимог по кредитних договорах, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №9/05-П від 15.04.2010 року із змінами внесеними договором №1/10 від 25.01.2011 року, відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання умов кредитного договору позичальником нести відповідальність, як солідарний з позичальником боржник. Оскільки третьою особою - позичальником взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконувалися не належним чином, кредитором було направлено ряд претензій на адресу позичальника та усіх поручителів про необхідність погашення кредитного боргу. У зв'язку із незадоволеннями вимог банку в добровільному порядку, на підставі позову банку, господарським судом Львівської області було винесено рішення, яким стягнуто в солідарному порядку існуючу заборгованість на час звернення до суду із третіх осіб ТзОВ-фірма «Габен» та ПАТ «Зоря ім.Плютинського». В той же час вважає, що оскільки відповідач, як інший поручитель по кредитних договорах, несе також солідарну відповідальність із основним боржником, а тому просить стягнути із нього зазначену заборгованість в розмірі 2 715 180,72 доларів США та 5 890,34 грн., що існував станом на 01.10.2012 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги до відповідача підтримав у повному об'ємі, дав пояснення аналогічні вище наведеним, просить позов задоволити. При цьому вважає, що не зважаючи на те, що експертизою встановлено, що договір про внесення змін до договору поруки підписувався не відповідачем, первісний договір поруки на момент пред'явлення вимоги був дійсним, а відтак відповідач зобов'язаний нести відповідальність за цим договором. Відповідач після відновлення провадження у справі ухвалою суду від 13.07.2015 року в судове засідання не з'являвся, явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений по місцю зареєстрованого проживання, подав до суду письмові заперечення. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у його відсутності. Згідно поданих письмових заперечень позивач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними оскільки рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.11.2015 року, визнано припиненою його поруку перед позивачем за кредитними зобов'язанням ТзОВ «фірма «Габен». Крім цього, висновком судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис на договорі від 25.01.2011 року №1/10 про внесення змін до договору поруки від 15.04.2010 року №9/05-П належить не йому. Тому просить у задоволенні позову відмовити. Представники третіх осіб: ТзОВ - фірма «Габен», ПАТ «Зоря ім.Плютинського» в судове засідання не з'явилися повторно, причин неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку за їх місцезнаходженням та через оголошення в пресі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє з таких підстав. Судом встановлено, що 21.03.2007 року між ЗАТ АК промислово-інвестиційний банк (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ТзОВ-фірма «Габен» було укладено генеральний кредитний договір №301/05 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в межах суми, яка не може перевищувати 1 760 000 доларів США, шляхом укладення окремих кредитних договорів про відкриття мультивалютних кредитних ліній терміном до одного року, які не можуть перевищувати ліміт генерального договору (а.с.6-8 т.1). В послідуючому між цими ж сторонами укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №34/05-К від 11.03.2009 року (а.с.19-22 т.1), відповідно до умов якого банк зобов'язався надати ТзОВ фірма «Габен» кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 11 000 000,00 грн. на придбання хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, насіння, хімічних реактивів, сільгосптехніки та на інші виробничі потреби. Сторонами неодноразово вносилися зміни у генеральний кредитний договір від 21.03.2007 року та кредитний договір про відкриття кредитної лінії від 11.03.2009 року, та останніми змінами від 30.11.2011 року (а.с.16-17, 30-31 т.1) та від 29.12.2011 року (а.с.12-13, 18-19 т.2). Зокрема, 30.11.2011 року між Банком та позичальником було укладено договір про внесення змін № 8/329 до Генерального кредитного договору про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 21 березня 2007 року № 301/05 (а. с. 16-17, т. 1) та договір про внесення змін № 7/330 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 11 березня 2009 року № 34/05-К (а. с. 30-31, т. 1), відповідно до умов яких внесено зміни та доповнення до пунктів 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.4, 3.9 Генерального кредитного договору та кредитного договору та викладено їх у новій редакції. 29 грудня 2011 року між цими ж сторонами укладено договір про внесення змін № 9/335 до Генерального кредитного договору про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 21 березня 2007 року № 301/05 (а. с. 18-19, т. 2) та договір про внесення змін № 8/336 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 11 березня 2009 року № 34/05-К (а. с. 20-21, т. 2), відповідно до умов яких внесено зміни та доповнення до пунктів 2.1, 2.2, 3.1 Генерального кредитного договору та кредитного договору та викладено їх у новій редакції. Однак, як в ході судового розгляду встановлено, позичальник ТзОВ «Габен» свої зобов'язання за кредитними договорами виконував неналежним чином, у зв'язку із чим станом на 01 жовтня 2012 року утворилася заборгованість у розмірі 2715180 доларів США 72 центи та у розмірі 5 890 грн 34 коп., яка в розмірі 2622440,01 доларів США рішенням господарського суду Львівської області від 18.02.2013 року із ТзОВ «Габен» була стягнута шляхом звернення стягнення на предмет застави. Окрім цього, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, та вважає, що [PERSON] повинен нести солідарну із позичальником відповідальність в межах заявленої заборгованості у розмірі 2 715 180 доларів США 72 центи та у розмірі 5 890 грн 34 коп. за порушення умов кредитного зобов'язання, як поручитель, зобов'язання якого виникають із договору поруки від 15.04.2010 року №9/05-П, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], та внесеними до нього змінами за договором від 25.01.2011 року №1/10. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дійсно, за змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з договором поруки від 15.04.2010 року №9/05-П (а.с.34 т. 1) вбачається, що [PERSON], взяв на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність із позичальником ТзОВ «Габен», як поручитель за належне виконання кредитного зобов'язання за умовами кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 11.03.2009 року №34/05-К та генерального кредитного договору про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №301/05 від 21.03.2007 року та по всіх договорах про внесення про внесення змін до них, в межах заборгованості по кредиту в розмірі 10500000,00 грн., процентів, нарахованих за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені), збитків завданих кредиторові. Одночасно, за положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору від 30.11.2011 року про внесення змін № 8/329 до Генерального кредитного договору про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії (а. с. 16-17, т. 1) та відповідно до договору від 30 листопада 2011 року про внесення змін № 7/330 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії (а. с. 30-31, т. 1) п. 2.2 Генерального кредитного договору та кредитного договору викладено в новій редакції: «Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту: в перший рік фінансування - 29 лютого 2012 року; у другий рік фінансування - 29 грудня 2012 року. Тоді як на день укладення договору поруки від 15 квітня 2010 року № 9/05-П п. 2.2 Генерального кредитного договору з урахуванням змін, внесених договором від 15 квітня 2010 року № 4/6 (а. с. 10, т. 1), та п. 2.2 кредитного договору з урахуванням змін, внесених договором від 15 квітня 2010 року № 3/7 (а. с. 23, т. 1), встановлював, що датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту є 16 лютого 2011 року. Відповідно до п. 5.2 договору поруки від 15 квітня 2010 року № 9/05-П зазначено, що всі зміни і доповнення до цього договору приймаються за взаємною згодою сторін і укладаються у простій письмовій формі. За таких обставин, оскільки після укладення договору поруки від 15.04.2010 року, відбулися зміни основного зобов'язання шляхом відстрочення виконання кредитного зобов'язання позичальнику, що призвело у свою чергу до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, а відтак суд приходить до висновку, що внаслідок цього відбулося збільшення відповідальності поручителя, на яке він своєї згоди не давав, і жодних доказів про це позивачем в ході судового розгляду не представлено. А відтак, з врахуванням положень ч. 1 ст. 559 ЦК України наслідками таких змін умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, є припинення самої поруки. Аналогічного висновку дійшов Сихівський районний суд м. Львова, який своїм рішенням від 10.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.11.2015 року, задовольнив позов [PERSON] та визнав припиненою поруку [PERSON] перед ПАТ «Промінвестбанк» за кредитними зобов'язаннями ТзОВ «Габен», що виникли з генерального кредитного договору №31/05 від 21.03.2007 року та кредитного договору про відкриття кредитної лінії №34/05-К від 11.03.2009 року. А тому, в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини припинення поруки відповідача перед позивачем на підставі договору поруки від 15.04.2010 року №9/05-П є встановленими та не потребують повторного доказування. Крім цього, суд не приймає до уваги договір від 25.01.2011 року №1/10 про внесення змін до договору поруки від 15.04.2010 року №9/05-П, оскільки висновком криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису від 10.06.2014 року №1840 (а.с.112-113) встановлено, що підпис від імені [PERSON], який розташований у графі «поручитель» на вказаному договорі виконаний не гр. [PERSON], а іншою особою. А відтак підстав вважати, що відповідачем взято на себе додаткові зобов'язання поруки за кредитними зобов'язаннями позичальника шляхом збільшення такого зобов'язання, у суду немає. На підставі наведеного, оскільки порука відповідача [PERSON] за належне виконання кредитних зобов'язань позичальником ТзОВ «Габен», що виникли з генерального кредитного договору №31/05 від 21.03.2007 року та кредитного договору про відкриття кредитної лінії №34/05-К від 11.03.2009 року, є припиненою, а позивачем не доведено перед судом, що відповідач у встановленому законом порядку погодився нести відповідальність за належне виконання позичальником кредитних зобов'язань після їх зміни шляхом відстрочення виконання кредитного зобов'язання позичальнику, що призвело у свою чергу до збільшення періоду, а тому суд вважає, що на даний час підстав для стягнення кредитної заборгованості із відповідача, як поручителя немає, у зв'язку із чим в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. У зв'язку із відмовою від позову, понесені позивачем судові витрати, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача не стягувати, одночасно стягнувши з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на проведення експертизи.

Outcome: approved