Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою мотивуючи її тим, що після смерті його батька залишилась спадщина у вигляді кімнати [ADDRESS], яку він прийняв відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі. Відповідно до постанови приватного нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим він змушений був звернутись до суду з проханням визнати за ним право власності на вказане житло. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач та третя особа по справі не направили до суду своїх представників, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, надали суду листи де просять розглядати справу без участі їх представників. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали даної справи, матеріали спадкової справи за №24\\2012, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Дане підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (а.с.5). Встановлено, що на час смерті [PERSON] проживав в кімнаті [ADDRESS]. Дане помешкання належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 27.02.2012року, виданого Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного фонду.(а.с.7) З метою одержання свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги. Встановленим є те, що позивач частково прийняв спадщину після смерті свого батька, переоформив грошові вклади спадкодавця, але не має можливості оформити спадкові права на кімнату [ADDRESS], оскільки нотаріус в своїй постанові вказала, що відсутня державна реєстрація свідоцтва про право власності [NUMBER], а тому зазначене є підставою для відмови в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] Зазначене слідує з постанови приватного нотаріуса від 13.05.2015 р. (а.с.9). При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, позивач подав до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, але оформити в повній мірі свої спадкові права на нерухоме майно він не має можливості, отримав відмову нотаріуса. Однак, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З 1 січня 2013 набула чинності нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Так, з матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право власності на кімнату [ADDRESS] було видано [PERSON] 27.02.2012 року згідно з розпорядженням начальника КП Білоцерківської міської ради служби приватизації державного житлового фонду, тобто у визначеному порядку і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 22.07.1992 р. Спадкодавець мав майнові права на вказане нерухоме майно і дані права ніким не заперечуються. Дійсно, з невідомих причин спадкодавець не здійснив за життя державної реєстрації свого права власності на вказане майно, але дане не може бути підставою для втрати його спадкоємцем права на спадщину. Встановленим є те, що позивач виявив бажання прийняти спадщину у вигляді кімнати [ADDRESS] в м. Біла Церква, звернувся до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], однак позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права належно з наведених вище в рішенні підстав. Інших перепон щодо оформлення позивачем своїх спадкових прав не має. Доказів, які б спростовували наведене не надано. Суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді кімнати [ADDRESS] в м. Біла Церква після померлого [PERSON], батька позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved