Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 27.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700360653В, відповідно до умов якого відповідачу на споживчі потреби надано кредит в сумі 100 000 гривень. Договір укладено на строк до 27.11.2016 р. зі сплатою відсотків в розмірі 33 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач зобов»язалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит в строк до 27.11.2016 р. або достроково, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійу винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та строки, встановлені договором. Однак, [PERSON] своїх зобов»язань не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 09.10.2013 р. становить 114 664,51 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі і просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором та судовий збір у справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги Банку визнала у повному обсязі та зазначила, що заборгованість за кредитним договором виникла у зв'язку з фінансовими проблемами. На даний час [PERSON] не має можливості погашати кредит. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700360653В, відповідно до якого останній на споживчі потреби було надано кредит в сумі 100 000 гртивень. Договір укладено на строк до 27.11.2016 р. зі сплатою відсотків в розмірі 33 % річних за користування кредитом. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, надавши відповідачу зазначені кошти, що підтверджується меморіальним ордером №31792 від 27.12.2012 р., копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до п.2.1.1 Кредитного договору відповідач зобов»язалася використати кредит виключно за цільовим призначенням: на споживчі потреби в сім'ї. Відповідно до п. 3.4 Договору відповідач зобов'язалася щомісячно, відповідно до Графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, здійснювати регулярні щомісячні платежі на виконання зобов'язань за договором, а саме повернення суми кредиту і сплати процентів. Відповідно до п.4.2. Договору проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 27 числа та в останній робочий день попереднього місяця. Період, за який сплачуються проценти, - з 28 числа по 27 числа (включно) поточного місяця. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.7.1 Договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту таабо сплати процентів за його користування таабо сплати інших платежів згідно з умовами Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідач не виконала в повному обсязі своїх зобов»язань, передбачених умовами Кредитного договору і сума заборгованості станом на 09.10.2013 р. становить 114 664,51 гривень, з яких: - сума поточної заборгованості за кредитом - 87 496,59 гривень; - сума простроченої заборгованості за кредитом - 6 268,68 грвиень; - сума 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту - 36,25 гривень; - сума інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту - 0,00 гривень; - сума простроченої заборгованості за процентами - 12 961,60 гривень; - сума заборгованості за процентами за період з 28.09.2013 р. по 09.10.2013 р. - 1 013,79 гривень; - сума 3% річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів - 75,58 гривень; - сума інфляційних втрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів - 0,00 гривень; - сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5% від сумии боргу за кожен день прострочення - 6 812,02 гривні. Відповідно до п.9.1 Кредитного договору, сторони домовились, що будь-яке порушення порушення Позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право Банку в порядку, передбаченому цим договором таабо чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Відсутність коштів у боржника не звільняє його від обов»язку виконати умови Кредитного договору. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved