Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 429 762,19 гривень та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 17 березня 2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL-2703, відповідно до умов якого Банк шляхом встановлення ліміту кредитної лінії надав останньому кредит в розмірі 23 200 доларів США зі сплатою 22,50% річних та строком користування до 28.02.2009 року, а з 26.08.2013 р. - 24% річних. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитною лінією. Відповідно до п.1.2.3 Договору, позичальник зобов'язався другого робочого дня кожного поточного місяця (починаючи з місяця, що слідує за місяцем встановлення ліміту кредитної лінії) сплачувати визначену договором суму мінімального платежу. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 27.08.2013 року має прострочену заборгованість в сумі 53 767,32 доларів США, що в еквіваленті становить 429 762,19 гривні. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку та надав свою згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи не надав, не повідомив причини неявки, в зв»язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів. За згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2008 р. між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL-2703, відповідно до умов якого Банк встановив останньому ліміт кредитної лінії в сумі 23 200 доларів США зі сплатою 22,50% річних та строком користування 12 місяців (до 28.02.2009 р.). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Відповідно до п.1.2.3 Договору кредиту, позичальник зобов'язався другого робочого дня кожного поточного місяця (починаючи з місяця, що слідує за місяцем встановлення ліміту кредитної лінії) сплачувати визначену договором суму мінімального платежу; не пізніше 28.02.2009 р. повернути всю суму кредиту в межах лімітної кредитної лінії та інших встановлених договором зобов'язань. Відповідно до п.1.3.2 Договору кожні 12 місяців від дати встановлення ліміту кредитної лінії Банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його таабо призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. У випадку, якщо плата за кредит здійснювалась з дотриманням вимог Договору та фінансовий стан позичальника не погіршився, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на 12 місяців. Пунктом п.1.5.2. Договору кредиту передбачено, що за користування кредитом понад строк кредитування таабо терміни погашення, встановлені Договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних (підвищена процентна ставка). На момент розгляду справи зазначені положення Кредитного договору є чинними і не визнавались у встановленому законом порядку недійсними. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав в повному обсязі свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором № ВL-2703, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 53 767 ,32 доларів США, що еквівалентно 429 762,19 гривень, з яких: - прострочена заборгованість по кредиту - 19 944,58 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом становить 159 417,03 гривень; - сума заборгованості по відсотках - 14 811,43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом становить 118 387,76 гривень; - сума заборгованості по підвищеним процентам - 19 011,31 доларів США, що за офіційним курсом СБУ становить 151 957,40 гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. На день розгляду справи відповідачем не надано доказів про виконання обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525,526, 611, 625, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved