Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Білозерської селищної ради Білозерської обєднаної територіальної громади про визнання за кожним з них права власності на 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область,\~смт.Білозерка,\~вул.Ярослава\~Мудрого (Пролетарська),\~буд.3,\~в порядку набувальної давності, оскільки проживають у зазначеному будинку більше десяти років та безперервно володіють ним. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що батьки позивачів на початку 1970 років переселилися із Західної України до смт.Білозерка Херсонської області та працювали у радгоспі «Батумський», який у 1972 році виділив для проживання родини будинок, розташований за вищевказаною адресою, проте документи, які б підтверджували факт належності цього будинку радгоспу «Батумський» та виділення вищевказаного будинку батькам позивачів не збереглися. Позивачі упродовж усього свого життя до теперішнього часу зареєстровані та постійно проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Ярослава Мудрого (Пролетарська), буд.3. 26.06.2006 року мати позивачів - [PERSON], а 22.08.2016 року батько позивачів - [PERSON], померли. Позивачі звернулись до приватного нотаріуса для оформлення спадкового майна, проте оформити спадщину не змогли, оскільки правовстановлюючі документи на домоволодіння, розташоване за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Ярослава Мудрого (Пролетарська), буд.3 відсутні та право власності на вказане домоволодіння не зареєстровано. Враховуючи те, що позивач [PERSON] з 1972 року та позивач [PERSON] з 1976 року зареєстровані та проживають за вказаною адресою та після смерті батьків продовжують відкрито, безперервно та добросовісно проживати у вказаному будинку, вважали, що для захисту їх права на це майно необхідно визнати за ними право власності за набувальною давністю. Позивачі та їх представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі, визнати за кожними з них право власності на Ѕ частину домоволодіння в порядку набувальної давності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача - Білозерської селищної ради Білозерської обєднаної територіальної громади, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань не надав, в звязку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку, визначеному ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів та допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у їх взаємозвязку, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно архівного витягу виданого 25.04.2018 року Білозерською районною державної адміністрацією Херсонської області за №04-02/42, [PERSON] було надано житловий будинок №3 та земельну ділянка площею 0,06 га., для його обслуговування, які розташовані за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Ярослава Мудрого (Пролетарська). Вказана земельна ділянка видана на підставі Наказу №13 від 30.01.1974 року по Радгоспу «Батумський», останній правонаступник якого ЗАСТ "Україна" станом на 01.01.2017 року ліквідований без створення іншої юридичної особи, про що свідчать долучені до позовної заяви письмові докази-документи з кадрових питань ліквідованих підприємств, організацій району які знаходяться на зберіганні в трудовому архіві Білозерського району та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. \~ \~ \~ \~Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №3 по вул.Ярослава Мудрого в смт.Білозерка від 04.05.2017 року, власником вказаного домоволодіння є [PERSON]. Судом встановлено, що 26.06.2006 року у смт.Білозерка Херсонської області у віці 56 років померла [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис №93 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КГ №224036, виданим (повторно) 22.09.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області. Також встановлено, що 22.08.2016 року у смт.Білозерка Херсонської області у віці 73 років помер [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис №242 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КГ №219340, виданим 23.08.2016 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до свідоцтв про народження, виданих 25.11.1968 року Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області, та 20.03.1976 року Білозерською селищною радою Херсонської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого 20.02.1993 року Білозерським районним відділом РАГС Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №12. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на «Здибай». 29.07.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 14.02.2017 року, за актовим записом №120. Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 09.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №32. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на «Лях». За даними домової книги для прописки громадян у будинку №3 по вул.Пролетарській в смт.Білозерка, яка розпочата 26.03.1973 року, позивачі - [PERSON] та [PERSON], зареєстровані та постійно проживають за адресою: [INFO] (Пролетарська), буд.3, а саме: [PERSON] з 1973 року, [PERSON]-з часу свого народження. тобто з 1976 року. Факт постійного проживання позивачів за вищевказаною адресою підтверджується також відмітками про їх реєстрацію у паспортах громадян України останніх. Таким чином, судом встановлено, що протягом усього життя позивачі добросовісно, відкрито та безперервно володіють цим нерухомим майном та використовують його для власних потреб. Вказане також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що є сусідами позивачів та з 1973 року проживають на одній вул.[PERSON] (Пролетарська) в смт.Білозерка. Крім того, зазначили, що свої будинки для проживання вони та батькі позивачів отримали одночасно, як переселенці з інших регіонів України в 1972 році, коли працювали у Радгоспі «Батумський», при цьому позивачі разом із своїми родинами постійно мешкають за вищевказаною адресою безперервно понад 10 років. Відповідно до ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту п.п. 9-14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до положень статей\~335\~та\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю передбачена ст.ст.15, 16 та ч.4 ст.344\~ЦК України, відповідно до яких захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 вищевказаної Постанови). \~ \~ \~ \~З урахуванням вищенаведеного та виходячи зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду,\~що набрало\~законної сили,\~про задоволення\~позову про\~визнання права\~власності за\~набувальною давністю\~є підставою\~для реєстрації\~права власності\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~ відповідно\~до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи, що під час судового провадження позивачами доведено факт добросовісного заволодіння та відкритого, безперервного володіння понад 10 років домоволодінням №3, розташованим по вул. Ярослава Мудрого (Пролетарський) у смт. Білозерка Херсонської області, суд вважає за можливе визнати за ними право власності за набувальною давністю.\~

Outcome: approved