Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 26.10.2009 у розмірі 35365,12 гривень та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп., зазначаючи, що 26.10.2009 з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 грн.. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 18.10.2020 рік складає 35356,12 грн., з яких: 26200,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 26200,39 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 9164,73 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду вона не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 26 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 13.11.2009 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн., 24.02.2010 року збільшено кредитного ліміту до 3000,00 грн., 04.04.2011 року кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн., 01.01.2014 року збільшено кредитний ліміт до 5000,00 грн., 17.10.2014 року збільшено кредитний ліміт до 5500,00 грн., 27.10.2016 року збільшено кредитний ліміт до 8000,00 грн., 01.11.2017 року збільшено кредитний ліміт до 13000,00 грн., 25.09.2018 року збільшено кредитний ліміт до 25000,00 грн., 22.02.2019 року зменшено кредитний ліміт до 24727,85 грн., 25.03.2019 року зменшено кредитний ліміт до 24220,00 грн., 13.05.2019 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. /а.с.19/. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD», яка підписана [PERSON] 13.11.2009 року, зазначено базову відсоткову ставку за користування кредитом, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості. /а.с.22/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 18.10.2020 рік складає 35356,12 грн., з яких: 26200,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 26200,39 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 9164,73 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії. Відповідно до Статуту АТ КБ «ПриватБанк» в новій редакції, погодженої НБУ 06.09.2019 року, є державним банком та правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно частини 1 статті частини 1 статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 та 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родинними ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З правового аналізу зазначених норм вбачається, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Позивач до позовної заяви надав розгорнутий розрахунок заборгованості за договором /а.с.8-18/. Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів. Таким чином Банк, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, є наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 26200,39 грн. Такі висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року, яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 13.11.2009 року [PERSON] особисто підписано умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD» з підписом [PERSON] про ознайомлення із всіма Умовами кредитування, зокрема: типом картки, пільговим періодом, валютою, ставками процентів, пені, комісії, штрафів тощо /копія а.с.22/. Тому, суд виходить у цій справі, з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору сторін у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України). Оскільки, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу умов вищезазначеного кредитного договору Банк мав право змінювати (зменшувати або збільшувати) кредитний ліміт за рішенням Банку, на що відповідач дав згоду, підписавши вищезазначені заяву (а.с. 21) та довідку (а.с. 22). Оскільки відповідачем підписана довідка про умови кредитування та термін дії кредитної картки не закінчився (термін дії картки 05/21) позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 9164,73 грн. підлягають задоволенню в повному задоволенню. Таким чином, з урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь відповідача підлягає стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.10.2009 року яка станом на 18.10.2020 рік становить 35365,12 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved