overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошової допомоги на період навчання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], на теперішній час вони з відповідачем розлучені та проживають окремо, донька, яка знаходиться на її утриманні, навчається на першому курсі Київського університету культури Дніпропетровському факультету менеджменту і бізнесу, на денній формі навчання, в зв'язку з даною обставиною, після досягнення повноліття донька має потребу у матеріальній допомозі. Позивач також зазначає, що відповідач не приймає участі в утриманні доньки, хоча таку можливість має, нікого окрім себе не утримує. У зв'язку з викладеними обставинами просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 15 жовтня 1996 р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 804. Відповідно до довідки Київського університету культури Дніпропетровського факультету менеджменту і бізнесу № 442 від 04 вересня 2014 року, [PERSON], [INFO], навчається на 1-му курсі напряму підготовки "Туризм". Відповідно до вимог ст. ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх доходів, починаючи з 20 жовтня 2014 року до досягнення [PERSON] на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, оскільки судом встановлено, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між подружжям розірвано, що підтверджується рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14 липня 2017 року №2/221/797/2017, ЄУ №2/221/2483/2017- про розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу є неповнолітній син- [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області - 22 липня 2009. Згідно зазначеного свідоцтва про народження [PERSON] в графі "батько" зазначений відповідач - [PERSON]. Судом встановлено, що неповнолітній син проживає з позивачем (а.с.4). Відповідач працює охоронцем в ЧАО «Екопрод». Згідно із ст.ст. 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує, що відповідач є молодою працездатною особою, має постійне місце роботи і спроможний сплатити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.05.2017 року і до досягнення сином повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітнього [PERSON], [INFO] на матеріальне утримання з боку батька [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 березня 1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 50. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що чоловік зловживає спиртним, в сім'ї виникають часті сварки, конфлікти, мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві та вказала, що за час наданий судом примирення між сторонами не наступило. Просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вважає збереження сім"ї можливим. Вказав, що фактично живуть окремо. Заслухавши думку позивача, відповідача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 березня 1993 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. Від подружнього життя спільних дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, спільного господарства та бюджету не ведуть. За час наданий судом примирення між сторонами не наступило. Шлюб існує лише формально. На думку суду, згідно ст.112 СК України подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім"ї є недоцільним. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 серпня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 42. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів щодо сімейних відносин, неможливості вирішення простих побутових питань. Відповідач застосовує щодо неї фізичну силу, внаслідок чого з травня 2019 вони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки сім`я остаточно припинила своє існування, шлюб існує формально. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02.04.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснила, що спільно з відповідачем проживає з 2004 року, однак шлюб вони уклали лише в 2015 році, в якому в них народилося двоє дітей. Відповідач часто застосовував відносно неї фізичну силу, вона декілька разів йшла від нього, однак поверталася, оскільки останній просив в неї вибачення. В 2018 році відповідач черговий раз побив її, зламав руку, потім весною 2019 року знову зламав руку, після чого вона пішла від нього остаточно. Вважає, що примирення неможливе, оскільки сім`я остаточно розпалася. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що наведені підстави розірвання шлюбу щодо застосування ним до позивачки фізичної сили є наклепом, вважає, що примирення неможливе, сім`я остаточно припинила своє існування, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує глибокий конфлікт, з травня 2019 року сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони в судовому засіданні категорично заперечили можливість відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам позивача та дітей, у зв`язку із чим позов слід задовольнити. Крім цього, у відповідності до вимог ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке позивач має намір успадкувати. У визначений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини оскільки вона є інвалідом 2 групи і на той час в неї значно погіршився стан здоров`я, а тому пропустила термін подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини і вимушена звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю. Представник відповідача - Тальнівської міської ради Черкаської області до початку судового засідання подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив суд слухати справу за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що позивачка мала можливість подати заяву в установленні строки, але не зробила цього, тому вона не бажає, щоб позивачка стала спадкоємицею померлої [PERSON] . Також вона доповнила, що позивачка є її матір`ю, але з дитинства не займалась її доглядом. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про народження є дочкою [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно інформації Тальнівської державної нотаріальної контори №475/01-16 від 15.07.2020 р. спадкоємцями померлої [PERSON] за законом є [PERSON] та [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2020 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON] . Згідно довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] має 2 групу інвалідності по захворюванню пов`язаному з враженням опорно-рухального апарату. Крім того, суд враховує ту обставину, що Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на територію України коронавірусу Covid-19" з 12.03.2020 року по 12.06.2020 р. на усій території України було установлено карантин, у зв`язку з чим позивачка змушена була дотримуватись самоізоляції, оскільки через свій вік знаходилась у групі ризику. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~1272\~ЦК України\~за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини,\~а тому\~суд вважає,\~що позивач пропустила строк з поважних причин і їй необхідно надати додатковий строк терміном на 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Новотроїцької селищної ради Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що 21.03.2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 63 га. яка належить йому на підставі державного акту ХС № 058798 та житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт. Новотроїцьке Херсонської області. Вона є спадкоємцем за заповітом, інших осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині немає. Під час звернення до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, було виявлено, що у позивачки у свідоцтві про народження у графі "батько" стоїть прочерк та відсутній запис про батька. І тільки після того як рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.06.2015 року було встановлено факт батьківства, що померлий [PERSON] є батьком позивача, у неї зявилась правова можливість подати позов про призначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини встановлення факту родинних відносин. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до свого брата - [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не проживає в цій квартирі більше ніж рік без поважних причин. Позивач до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судові повістки відповідачу надсилалися за адресою його місця реєстрації, у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзиву не подав. За згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що - квартира [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.07.2017 року (а.с. 10-11) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92221243 від 18.07.2017 (а.с. 12). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 5969 від 17.07.2018 року (а.с. 13) та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 28.11.2018 року. Той факт, що відповідач не проживає в [ADDRESS] з 1998 року, підтверджується копією акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.07.2018 року (а.с. 14). Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який не розірваний, але разом вони не проживають. Сторони мають спільну дитину- Гайворонську [PERSON], [INFO], на утримання якої з відповідача за рішенням суду було стягнуто аліменти до повноліття дитини. На даний час [PERSON] є повнолітньою та продовжує навчання у Маловисторопському коледжі, внаслідок чого позивач має значні витрати, що пов'язані з навчанням, харчуванням, одягом, взуттям та ін. Донька навчається на денній формі навчання та не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Посилаючись на те, що відповідач на даний час працює в Охтирському УЄГГ ПАТ "Сумигаз", має можливість надавати матеріальну допомогу, позивач просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в\~ розмірі 1000 грн. щомісячно, на період навчання дитини, а саме до 2018 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання дочки на період її навчання у розмірі, заявленому у позові. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, під час попереднього судового засідання позов підтримала. Відповідно до ст.174 ЦПК України, суд у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), на даний час продовжує навчання на 4 курсі у Маловисторопському коледжі імені [PERSON], термін закінчення 30.06.2018 р. (а.с.7), та отримує стипендію, зокрема у вересні 887,27 грн. Відповідач [PERSON] працює електрогозозварювальником ПАТ «Сумигаз» та має заробітну плату, розмір якої за період із квітня по вересень 2017 року становить 27239,54 грн. (а.с.28). Відповідно до ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до ст..200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що заявлення позову здійснене позивачем у межах правоздатності і відповідно до законодавства, а саме ст.ст.182, 199,200 СК України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті цього визнання не знайдено, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Судовий збір необхідно стягнути із відповідача, згідно ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved