Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області 19 травня 2015 року, актовий запис № 02. Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач безвідповідально ставився до своєї поведінки, що проявлялося в його небажанні поважати позивача як дружину, постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло позивачу та їхній спільній дитині тяжких душевних та фізичних страждань. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинилися і до цього часу вони не відновили стосунки. Позивач самостійно не в змозі утримувати неповнолітню дочку та створити їй належні умови для розвитку, а відповідач добровільно не хоче приймати участі у вихованні та утриманні дитини, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки доходів щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 19 липня 2016 року, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні сварки і непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не бажає і на примирення не згідна, також додала те, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, матеріальну допомогу не надає, а тому вона просить також стягнути з відповідача аліменти на дитину. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача, та не заперечував проти їхнього задоволення, пояснивши, що він згідний платити аліменти на утримання дочки, з позивачем не проживає і на примирення не згідний. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 115659 від 19.05.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 213717 від 11.06.2015 року. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачу, після розірвання шлюбу, слід залишити теперішнє прізвище, яке вона отримала під час укладення даного шлюбу "Демиденко". Неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], слід залишити проживати разом з позивачем. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до довідки виконавчого комітету Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 06.07.2016 року № 931, позивач разом з неповнолітньою [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [INFO], а відповідач проживає окремо від дитини по вул. Б.Хмельницького, с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області. При визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дітей, суд з урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує як матеріальне становище позивача, яка утримує та проживає з дітьми, так і становище відповідача, який проживає окремо від родини, матеріальної допомоги родині в повній мірі не надає. Як вбачається з довідки Чигиринського управління соціального захисту населення від 07.07.2016 року, позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860 грн. на місяць. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки підлягають задоволенню та присуджує до стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 551 гривні 20 копійок. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі викладеного, ст.105, 110, 112 -115, 180, 181-183 СК України,

Outcome: approved