Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. При спільному подружньому проживанні у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого є вони сторони по справі, що стверджується записами в свідоцтві про народження дитини. Їхній син проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні, тому вона бажає стягнути з позивача аліменти, що й стало підставою для звернення до суду. Просить ухвали рішення, яким стягувати з [PERSON] , на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно до повноліття сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі - [PERSON] (а.с.3). На даний час син проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на його утримання надає не в достатній мірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, його батько не в достатній мірі надає матеріальну допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved