Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки про встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою. В судовому засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2000 року співвласниками квартири [ADDRESS] є позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідачка [PERSON] в рівних долях, тобто по 1/3 її частині. Вказана спірна квартира складається з 2 окремих кімнат жилою площею 11,6 м2 та 19,0 м2. Між сторонами за вимогою [PERSON] визначився конкретний порядок користування квартирою: позивачі займають кімнату жилою площею 11,6 м2, куди [PERSON] їх примусово переселила, а відповідачка займає іншу кімнату жилою площею 19,0 м2, однак такий порядок не влаштовує позивачів, так як порушує розмір їх часток власності, а також між ними виникає спір про оплату житлово-комунальних послуг. Тому просить встановити наступний порядок користування спірною квартирою, виділивши у користування позивачам кімнату жилою площею 19,0 м2, а відповідачці - кімнату жилою площею 11,6 м2. Місця загального користування залишити у загальному користуванні. Крім того, просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою та надати безперешкодний доступ до кімнати жилою площею 19,0 м2, так як відповідачка не дозволяє користуватись позивачам кухнею, холодною та гарячою водою, внаслідок чого вони миють посуд над ванною, а також не бажає самостійно звільняти зайняту нею кімнату, аргументуючи, що квартиру отримувала вона. Відповідачка постійно вимагає продати квартиру, але позивачі відмовляються, так як при продажу вони втратять житло взагалі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що вона 38 років працювала на підприємстві і їй була надана дана квартира. Відповідачка займає зараз кімнату жилою площею 19,0 м2, тому що вона своєю працею заслужила її. Вона дійсно обмежує позивачів у користуванні комунальними послугами, так як використану їх вартість позивачі не сплачують, частину грошей їй для сплати не передають, при отримані послуг користуються не економно. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Представник 3-ої особи КП „Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" Савченко Г.М. в судовому засіданні позов просила задовольнити, пояснивши, що вказаний порядок користування жилими приміщеннями в спірній квартирі не порушують як прав позивачів, так і відповідачки. Заслухавши сторони, представника 3-ї особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Як наголошує ч.1, ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як вбачається з матеріалів цивільної справи і не заперечувалось сторонами по справі, згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2000 року, виданого відділом приватизації комунального житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва, співвласниками квартири [ADDRESS] є позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідачка [PERSON] в рівних долях, тобто по 1/3 її частині (а.с.6). Дане свідоцтво було зареєстроване в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 7.06.2000 року за №3606 (а.с.6, зворот. бік). У відповідності до ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Спірна квартира [ADDRESS] є двохкімнатною, ізольованою квартирою, жилою площею 30,6 м2, загальною площею 51,1 м2, розташованою на 4 поверсі 9-типоверхового будинку, і має дві окремі ізольовані кімнати жилою площею 11,6 м2 та 19,0 м2, про що свідчить копія технічного паспорту на квартиру (а.с.7-8). Зареєстрованими в квартирі є три особи - позивачі та відповідачка по справі, що підтверджується довідкою Ф-3 №94 від 24.01.2014 року (а.с.9). Вказані обставини сторони не заперечували в судовому засіданні. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. Протягом тривалого часу між сторонами склались неприязнені відносини, вони не змогли добровільно дійти згоди щодо сплати житлово-комунальних послуг за користування житлом, позивачі бажають окремо сплачувати за свої частки у користуванні житлово-комунальними послугами і користуватись виділеною житловою площею. За змістом ч.3, ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Поскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками 2/3 частини спірного жилого приміщення на обох, а відповідачка має у власності 1/3 її частину, і мають право на володіння та користування часткою свого майна, тому, виходячи із загальної жилої площі квартири, яка складає 30,6 м2, на одного співвласника в квартирі, що має у власності 1/3 її частину за вказаними документами, включаючи і позивачів, припадає по 10,2 м2 жилої площі (30,6 м2 : 1/3 частки) кожному, тому визначення та встановлення порядку користування в спірній двохкімнатній квартирі окремої кімнати жилою площею 19,0 м2 позивачам є законним і обґрунтованим варіантом у виділенні їм окремого житлового приміщення, а іншій співвласниці - відповідачці по справі, необхідно виділити іншу кімнату жилою площею 11,6 м2, при цьому дане встановлення порядку не буде порушувати житлові права вказаних співвласників і відповідатиме їх часткам власності у єдиній квартирі. При виділенні окремої кімнати позивачам припадає по 9,5 м2 жилої площі на кожну особу від 10,2 м2 допустимих, що є меншою частиною жилої площі від виділеної жилої площі відповідачці, на яку буде припадати 11,6 м2 від 10,2 м2 допустимих, і загальної їх частки кожного. Приміщення загального користування квартири [ADDRESS] необхідно залишити у загальному користуванні. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Як передбачає ч.1, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка протягом тривалого часу перешкоджає позивачам, співвласникам спірної квартири, у користуванні даним житлом: знімає конфорки з газової плити, не дозволяє користуватись позивачам кухнею, холодною та гарячою водою, внаслідок чого вони миють посуд над ванною, а також не бажає самостійно звільняти зайняту нею кімнату, аргументуючи, що квартиру отримувала вона. З цього приводу [PERSON] звернулась з заявою від 5.11.2012 року до прокурора Дарницького району м. Києва (а.с.10), що не заперечувала відповідачка. Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні і допитані свідки. Так свідок [PERSON] пояснила, що приходячи до квартири в гості до [PERSON], постійно чула сварки з боку відповідачки, яка була всім не задоволена, по всіх коридорах стояли її речі, яких не можна торкатись, крани були перемотані мотузками і позивачам було заборонено їх розв'язувати, посуд мили тільки у ванній, кухнею їм не можна користуватись, сама поява позивачів постійно дратувала відповідачку. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачка по справі, їх мама, зайняла кімнату жилою площею 19,0 м2, де стоїть два дивани: для неї та для її собаки, а позивачам, з яких [PERSON] є їх сестрою, а [PERSON] - племінницею, не дозволяє користуватись комунальними послугами і не бажає зайняти меншу за площею кімнату, а міркує взагалі позбавити позивачів житла на користь ще однієї її доньки, а їх сестри, яка проживає в м. Москва. Поскільки позивачі є співвласниками спірної квартири, при цьому вони мають право володіти, користуватись, розпоряджатись часткою свого майна на власний розсуд, а відповідачка незаконно перешкоджає їй у здійсненні їх прав та законних інтересів щодо власного майна, про що вона не заперечувала в судовому засіданні, тому відповідачку необхідно зобов'язати не чинити перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням і надати безперешкодний доступ позивачам до кімнати жилою площею 19,0 м2 в квартирі [ADDRESS]. За таких підстав суд вважає необхідним задовольнити позов і в цій частині. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов у повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору, які були сплачені останньою при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved