Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по відсотках за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 565 від 28.09.2015 року, посилаючись на те, що 28 вересня 2015 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 565, за яким останній було надано кредит в розмірі 8500 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 28.09.2017 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитодавця та/або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, та/або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту за іншим договором. Згідно п.3.1 Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90% річних. Крім цього 28.09.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 565/03. Згідно умов договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з позичальником за повернення суми кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідачі взяті на себе зобов`язання належним чином не виконували, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті відсотків, оскільки 04.04.2016 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області з відповідачів по справі солідарно було стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 1133,55 гривень, заборгованість по відсоткам по лютий 2016 року у розмірі 1974,79 гривень та сума залишку по кредиту у розмірі 7366,45 гривень. Несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках: з застосуванням процентної ставки 54% річних за березень 2016 року - вересень 2017 року включно в розмірі 2323 гривні 33 копійки, з застосуванням процентної ставки 90% річних за березень 2016 року - вересень 2018 року включно в розмірі 7877 гривень 19 копійок. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача по справі солідарно вищевказані відсотки, а також судові витрати у розмірі 1921 гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, раніше надавала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в заяві зазначила, що в разі неявки відповідачів по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Повістка відповідачам надсилалася за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п. 2. ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 28 вересня 2015 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 565, згідно якого Кредитор надав Позичальнику кредит для споживчих потреб у загальній сумі 8500 гривень, під 54 % річних, загальним строком на 24 місяця, з обов`язком погасити кредит до 28 вересня 2017 року. У відповідності до п. 3.3. зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора (КС "ЛВК") до кінця строку дії договору, а відсотки за користуванням кредиту сплачують шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок КС «ЛВК» не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, однак Позичальником дані пункти договору не виконуються. Крім цього, 28 вересня 2015 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір поруки № 565/03. У відповідності до даного договору Поручитель - [PERSON] зобов`язувалася відповідати перед Кредитором - КС «ЛВК» за виконання зобов`язань Позичальником - [PERSON] за договором № ПД № 565 від 28 вересня 2015 року в повному обсязі зобов`язань за цим договором та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки, судових витрат, тощо. У відповідності до п.п. 2.1. вищезазначеного Договору поруки у разі невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором на рівні з Боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Згідно п.2.6. Договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 565 сторони домовились, що у відповідності до ст. 532 Цивільного кодексу України місцем виконання зобов`язань сторін за цим договором є місцезнаходження спілки (Харківська область, м. Лозова, вул. Перемоги, будинок 4, нежитлове приміщення № 1). Уклавши договір кредиту та поруки, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ст. 554 ЦК України). Отже, відповідачі зобов`язані виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору та договорів поруки, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Свої зобов`язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідачі по справі свої зобов`язання в установлені терміни не виконували, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим 04 квітня 2016 року за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області з них було стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 1133,55 гривень, заборгованість по відсоткам по лютий 2016 року у розмірі 1974,79 гривень та сума залишку по кредиту у розмірі 7366,45 гривень. Але відповідачі до теперішнього часу не виконують умови договору, а тому несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 54% річних за період з березня 2016 року по вересень 2017 року в сумі 2323,33 грн., заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних за період з березня 2016 року по вересень 2018 року в сумі 7877 гривень 19 копійок, що суд вважає необхідним стягнути з відповідачів по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідачі несвоєчасно вносять відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1921 гривні 00 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved