Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення витрат по навчанню за договором, яку обґрунтував наступними обставинами. Позивач прийняв відповідача на роботу учнем машиніста підземних установок з первинним навчанням у навчальному пункті. Між сторонами було укладено договір на підготовку кваліфікованих працівників, відповідно до умов якого, позивач зобов'язався надати відповідачу робоче місце для проходження виробничої практики та здійснити працевлаштування відповідача після навчання; в свою чергу відповідач зобов'зався оволодіти повністю програмою навчання, яка викладається за вказаною спеціальністю згідно з кваліфікаційною характеристикою спеціаліста, пройти виробничу практику на Підприємстві згідно з установленими вимогами, та відпрацювати на Підприємстві після навчання не менше як 3 (три) роки. Однак, 19.05.2014 року відповідач був звільнений за власним бажанням. Невиплачена відповідачем заборгованість за навчання склала 1111,02 грн. Представник позивача - Радіола Н.О., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовні заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність, позовну заяву визнав у повному обсязі. Таким чином суд, на підставі ст. 158 ЦПК України, ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач позовну заяву визнав в повному обсязі, при цьому судом, відповідно до ст. 174 ЦПК України, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема: наказу № 191 від 11.10.2013 року; наказу № 92 від 19.05.2014 року; заяви відповідача від 14.10.2013 року; п. 2.2, 2.3, 3.5 договору № ДШУ/6-203/13 від 14.10.2013 року, довідки-розрахунку, які підтверджують викладені позивачем обставини, вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. П.п. 6 п. 11 постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню грошових коштів за навчання у строк та спосіб, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1111,02 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved