Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 28.11.1994. В будинку\~окрім неї,\~зареєстрований також\~її колишній\~чоловік \~відповідач [PERSON] ,\~з якимвона проживала в зареєстрованому шлюбі. 25 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано. Ще до розірвання шлюбу в 2013 році відповідач виїхав до м.Києва, забрав усі свої речі і більше жодного разу в будинку не з`являвся. Його місце проживання (місцезнаходження) їй невідоме, спір неможливо вирішити добровільно. Факт реєстрації відповідача в житловому будинку, який належить\~позивачеві,\~позбавляє можливості\~в повній\~мірі користуватися вказаним житловим будинком з надвірними будівлями і чинить їй перешкоди у здійсненні права власності на житло. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача адвокат Вітвіцький О.Ю., уповноважений правами сторони на підставі ордера, серія ВН №107191 від 14.08.2019 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, вхід.№ від .2019, в якій справу просить розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України\~\~ якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України\~ - у разі неявки в судове засідання\~ всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування\~ судового процесу за допомогою\~ звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання: заяви позивача та представника позивача про проведення підготовчого засідання та розгляд справи по суті без їхньої участі. \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] (копія договору дарування від 28 листопада 1994 року (а.с.5-6). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.02.2014 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.10.1999 виконкомом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.7). Із довідки виконкому Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, вих.№237 від 26.04.2019 (а.с.8), встановлено, що [PERSON] , 1979 року народження, в домоволодінні по [ADDRESS] , власником якого є його колишня дружина [PERSON] , з 2013 року не проживає (а.с.8). Із повідомлення Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, вих.№02-09-215 від 24.06.2019, встановлено, що [PERSON] , 1979 року народження, згідно запису в погосподарській книзі по Михайлівській сільській раді №2, особовий рахунок № [NUMBER] , зареєстрований по [ADDRESS] Садова [ADDRESS] с.Михайлівка Ямпільського району [ADDRESS] , але фактично з 2014 року не проживає за даною адресою, місце його проживання невідоме (а.с.12). Із виписки із погосподарської книги Михайлівської сільської ради за 2016-2020 роки, вих.№239 від 02.05.2019, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , що в домогосподарстві [PERSON] не проживає з 2013 року (а.с.17). \~ \~ \~ \~Дослідивши усі\~ письмові докази, суд вважає встановленим, що\~ між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження житловим будинком з надвірними будівлями, який належить позивачу на праві власності. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач на законних підставах, а саме на\~праві власності володіє житловим будинком з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права\~\~власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод\~\~у здійсненні ним права користування та розпорядження\~\~своїм майном. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Згідно із ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до \~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ч.2 п.4 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. За таких обставин, коли право власника порушено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав, в даному випадку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ч.1,3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 15 травня 2017 року, справа № 6-2931цс16, відповідно до якої ст. 64, 156 ЖК УРСР "Права і обов`язки членів сім`ї власника жилого будинку (квартири)" та ст. 405 ЦК України були неправильно застосовані судами апеляційної та касаційної інстанцій, і рішення ухвалене на користь невістки є помилковим. У подібних правовідносинах слід застосовувати частину другу ст. 406 ЦК України «припинення сервітуту». Право на проживання колишнього члена сім`ї розглядається як сервітут, який припиняється судом за позовом власника житлового приміщення при наявності обставин, які мають істотне значення. В даному випадку колишній чоловік [PERSON] відповідач по справі тривалий час з 2013 року не проживає у будинку по [ADDRESS] . Вирішуючи спір\~в межах\~заявлених позовних\~вимог та\~оцінюючи усі\~докази у\~їх сукупності,\~беручи до\~уваги доводи\~позивача щодо\~способу відновлення\~її прав\~на житлове\~приміщення,\~суд приходить\~до висновку,\~що відновлення\~цього права\~можливе шляхом\~усунення перешкод\~у користуванні\~житловим будинком\~з надвірними\~будівлями,\~який розташований\~по [ADDRESS] ,\~а саме:\~шляхом визнання\~відповідача таким,\~що втратив\~право користування\~вказаним житловим\~будинком.\~З урахуванням\~наведеного,\~суд вважає\~обґрунтованими позовні\~вимоги \~ [PERSON] \~і має\~підстави для\~їх задоволення. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією №N1А3О3663М від 26.04.2019 у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача.

Outcome: approved