Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій вказала, що з відповідачем перебували у шлюбі, який розірваний рішенням суду від 28.11.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення ними повноліття, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає та угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації судового процесу, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без фіксації судового процесу, у якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З цих підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 067131, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя 20.07.1999 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 153439, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи \~положення \~ч. 1 \~ст. 3 \~Конвенції \~про \~права \~дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо \~батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, враховуючи, що діти перебувають на утриманні позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у частці від доходу відповідача у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову з 29.03.2017 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved