Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 31.08.2015 року з позовом до [PERSON], третя особа:служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона проживала спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у неї народився син - [PERSON],батьком якого є відповідач по справі. Як зазначив позивач у позові, 5 років вони проживають окремо. [PERSON] вихованням та життям дитини не цікавиться,матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, пояснила,що відповідач вихованням дитини,її утриманням не займається,не піклується про її стан здоров»я,фізичний,духовний та моральний розвиток. На свята та дні народження не вітав, лише зателефонував один раз і то перебував у стані алкогольного сп»яніння. Дитина його боїться, оскільки він зловживає спиртними напоями, підіймав руку на неї у присутності дитини. Веде себе агресивно та аморально; при спілкуванні з нею та дитиною не добирає слів,здебільшого висловлюється нецензурно, погрожує розправою відносно їх обох. На даний час відповідач має іншу сім»ю. Відповідач у жодне судове засідання не з»явився,тоді як про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов до суду не надав. (а.с.40,109). Представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі,пояснив,що спеціалістами служби у справах дітей гр. [PERSON] був запрошений для надання письмового пояснення щодо заявлених позовних вимог,але в телефонній розмові він категорично відмовився з»являтися до служби та надавати будь-які пояснення з приводу позову. Відповідав на питання нецензурно, агресивно,з викликом. Представник третьої особи також, пояснив,що службоюбули опитані сусіди, які пояснили,що батько дитини жодної участі у її вихованні та утриманні не бере,не цікавиться його розвитком та життям,успіхами,станом здоров»я. Зважаючи на обставини справи,та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] та даний факт підтверджується матеріалами справи,що вона проживала спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у неї народився син - [PERSON],батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56 (а.с.7). Із довідки, наданої директором Лозівської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів №12 вбачається, що [PERSON] є учнем 3 -Б класу Лозівської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів №12. Батько дитини не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його навчанням та поведінкою в школі. Протягом 2014/2015 навчального року він жодного разу не приходив до школи, не відвідував батьківських зборів(а.с.8). Також, той факт,що батько не цікавиться вихованням та здоров»ям сином підтверджується довідками, виданими тренером - викладачем з вільної боротьби ДЮСШ «ЛОКОМОТИВ» та КЗОЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги м.Лозова»від 18.06.2015 року (а.с.9,10). Із довідки, виданої Лозівьким міськрайонним судом Харкської області від 23.06.2015 року вбачається,що [PERSON] за період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів [PERSON] на утримання сина не зверталася(а.с.9). Із висновку,наданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області вбачається,що діючи в інтересах дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON],[INFO] батьківських прав відносно малолітньої сина [PERSON],[INFO] (а.с.113-114). Як вбачається із протоколу бесіди спеціаліста служби у справах дітей з дитиною [PERSON], що дитина по відношенню до матері, має почуття прив'язаності, любові. Хлопчик батька згадує з агресією, розповів,що останній раз батько його забирав до себе рік тому, в квартирі розпивав спиртні напої зі своїм знайомим, потім коли приїхала мама забирати його, батько ображав її та побив на його очах. Спілкуватися з батьком хлопчик не має бажання(а.с.116). У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON],яка пояснила,що дійсно [PERSON] на протязі чотирьох років з сім»єю не проживає та не спілкується. Дитина проживає з матір»ю, батько сином не цікавиться, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на харчування, утримання, придбання шкільних, письмових приладь, оплати за відвідування спортивної школи не надає. Дитина хвора потребує лікування, але батько станом здоров»я сина не цікавиться. Його також не цікавить успіхи сина в навчанні,здобутки в спорті. На свята на дні народження він дитину не вітає, жодних подарунків не дарує. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків свідомо. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, ратифікованої Україною, в усіх діях щодо дітей,незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами,адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме: п.2 ч.1 -ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду,лікування дитини,що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;не спілкуються з дитиною в обсязі,необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007№3). Пунктом 15 цієї постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав,тобто прав на виховання дитини,захист її інтересів,на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,тощо є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку -виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини -це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено не дивлячись на те, що відповідач має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Погоджуючись з вимогами позивача про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що в даному випадку істотною обставиною для призначення аліментів в твердій грошовій сумі є те, що відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей не має; позивачка ж працює, але її доходу не вистачає на належне забезпечення матеріальне становище сина, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 700 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку,що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд роз'яснює відповідачу -[PERSON], що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved