Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 31.07.2008 року між ними з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №014/3175/151764/73, відповідально до п. 1.1.1 якого останньому надано кредит у сумі 11539 доларів США, строком на 34 місяці, дата остаточного погашення кредиту 31.07.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,80% річних. Згідно кредитного договору п. 4.2 та 4.3 банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом ,комісії згідно умов договору та тарифів банку, та виконати всі інші боргові зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, кредит у визначеному розмірі надав, що підтверджується випискою по рахунку від 31.07.2008 року. З метою зменшення фінансового навантаження на позивальника в умовах кризових явищ в економіці України 11.03.2009 року між ними було укладено додаткову угоду №014/3175/151764/73/1 до кредитного договору, тимчасово на період з 11 березня 2009 року по 28 лютого 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу до розміру процентів. Однак позичальник покладених на нього обов'язків щодо сплати кредитних коштів належним чином не виконав, та станом 13.05.2015 року за договором має заборгованість у розмірі 82197,75 грн., яка складається з наступного: -42161,71 грн. - заборгованість за кредитом; -3104,30 грн. - заборгованість по відсотках; -36931,74 грн. - нарахована пеня за неналежне виконання зобов'язань за договором, яку позивач і просить суд стягнути з відповідача, оскільки на вимогу банку щодо повернення кредиту від 23.04.2015 року не відреагував, заборгованість не сплатив. В судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному, виходячи з наступного. Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 31.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №014/3175/151764/73. Згідно п. 1.1.1 договору відповідачу [PERSON] надано кредит у сумі 11539 доларів США, строком на 34 місяці - до 31.07.2015 року. Кредит виданий на умовах сплати відсотків за користування ним у розмірі 13,80% річних. Згідно кредитного договору п. 4.2 та 4.3 банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом ,комісії згідно умов договору та тарифів банку, та виконати всі інші боргові зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п.5.1 договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно фіксованими рівними платежами (ануїтентними платежами, які включають в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування) в розмірі згідно Графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до цього договору. Банк свої обов'язки по договору виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 11539 доларів США у відповідності до п.4.1 договору у безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по його рахунку від 31.07.2008 року. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за договором щодо повернення їх банку належним чином не виконав, у визначені строки кредит не повернув. Згідно п.14.3 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позивальник сплачує кредитору пеню у розмірі 1% від прострочення до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Заборгованість за договором станом на 13.05.2015 року складає 82197,75 грн., з якої: -42161,71 грн. - заборгованість за кредитом; -3104,30 грн. - заборгованість по відсотках; -36931,74 грн. - нарахована пеня за неналежне виконання зобов'язань за договором. Таким чином, за наведеного нормативного обґрунтування та встановлених судом обставин по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за договором. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved