Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять скасувати арешт №8083775, який був внесений 17.10.2008 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови, б/н, 30.10.2002 року, виконавчою службою Олександрійського міського управління юстиції, накладення заборони, з об`єкту обтяження квартири [ADDRESS] , щодо [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2019 року вони звернулись до нотаріуса з метою відчуження частки квартири [ADDRESS] , що у нашій спільній сумісній власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1998 року № [NUMBER] посвідчене Виконкомом Олександрійської міської ради та рішення Олександрійського міського суду Кіровоградської області у справі №2-80/2000 від 15.01.2001 року про визнання [PERSON] втративши право користування жилим приміщенням і виділі в натурі квартири [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказану квартиру накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 8083775, зареєстровано 17.10.2008 року на підставі постанови б/н від 30.10.2002 року, виданої виконавчою службою Олександрійського міського управління юстиції щодо [PERSON] . 03.12.2019 року, [PERSON] звернулась із заявою до вказаного відділу ДВС, з метою отримання відомостей про те, на підставі чого було винесене дане обмеження до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вона отримала відповідь від 27.01.2020 року за вих. №24363, відповідно до якої вказаний арешт був внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали Світловодського міського суду від 16.10.2002 року про накладення арешту на кв. [ADDRESS] та на все інше майно боржника [PERSON] , в порядку забезпечення позову, згідно відповіді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за даними матеріалів цивільної справи №2-3679/2002 року за позовом Кредитної спілки «Оберіг» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали від 16.10.2002 року про накладення арешту на квартиру відповідача не скасовувались та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з кв. [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Станом на дату винесення ухвали Світловодським міським судом від 16.10.2002 року, по цивільній справі №2-3679/2002 року за позовом Кредитної спілки «Оберіг» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, вказана квартира йому не належала, що підтверджується рішенням Олександрійського міського суду №2-80/2001 від 15.01.2001 року про визнання [PERSON] втратившим право користування квартирою [ADDRESS] та про виділ в натурі квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вона є власниками спірної квартири, тому накладений арешт на дане майно є безпідставним, перешкоджає їм у реалізації своїх спадкових прав, а тому підлягає зняттю у судовому порядку. 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника в судове засідання не направив, відзиву, або будь-яких заяв чи клопотань не подав, причина неявки суду не відома. Третя особа Олександрійський МРВ ДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без участі представника відділу ДВС. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1998 року, виданого Виконкомом Олександрійської міської ради, згідно з розпорядженням (наказом) від 22.12.1998 року №13691, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 81,7 кв.м. Відповідно до рішення Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 15.01.2001 року, по справі №2-80/2001 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ» 28 січня 2002 року за №10118/91с32, [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В порядку поділу житлового приміщення виділено в натурі квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] , діючої також в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , на користь [PERSON] вартість 1/5 частки квартири [ADDRESS] , в сумі 2760 грн., відповідно 690 грн. і 2070 грн. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції зроблено актовий запис за №438. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.10.2002 року серії АА №184933, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції, при примусовому виконанні ухвали Світловодського міського суду від 16.10.2002 року, було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Заборонено здійснювати відчуження квартири [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру рухомих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №191338940 від 03.12.2019 року, за реєстраційним номером обтяження 8083775 зареєстровано 17.10.2008 року 11:17:22 зареєстровано тип обтяження: арешт, підстава обтяження: постанова виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції №б/н від 30.10.2002 року, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також, особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. ч. 2 ,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що право власності на спірну квартиру належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а боржник [PERSON] втратив права на квартиру [ADDRESS] , з часу набрання законної сили зазначеним рушення Олександрійського міськрайонного суду від 15.01.2001, а арешт накладений після набрання чинності цим рішенням та відполвідно після припинення права власності [PERSON] на частку у цій квартирі, а саме постановою державного виконавця 30.10.2002, фактичні підстави для накладення і продовження арешту квартири відсутні. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи відсутність підстав для подальшого існування обтяження у виді арешту на майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved