Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом до суду просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вимоги заяви мотивує тим, що в Службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на первинному обліку дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування перебувають малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 05.08.2014 року по 22.12.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували на цілодобовому утриманні в [PERSON] соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради за адресою [ADDRESS]. Згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.05.2015 року № 233 «Про надання статусу малолітнім дітям» [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві від 21.12.2015 року № 656 «Про призначення опіки над малолітніми дітьми» дітей влаштовано під опіку [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS]. Мати дітей [PERSON] жодного разу не звернулася до органу опіки та піклування з метою повернення їй дітей на виховання та утримання. За весь період перебування дітей в [PERSON] соціальної реабілітації дітей мати рідко відвідувала своїх дітей. Останній візит матері до центру відбувся 14.08.2015 року. Вона дітей не відвідує, не цікавиться їхнім життям, станом здоров'я та умовами утримання, участі у їх вихованні не бере. За результатами обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що квартира потребує ремонту, генерального прибирання та в ній не створено умов для повноцінного проживання малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], та прокурор Анічіна М.В. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник позивача додатково пояснила, що вона у складі комісії у березні 2016 року відвідувала квартиру відповідачки, там умови для проживання дітей відсутні, [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, до центру соціальної реабілітації дітей з'являлася в нетверезому стані, для повернення дітей у службу у справах дітей не зверталася. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Суд, вислухавши представника позивача та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтв про народження та витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень, дитина [PERSON] народився 07 липня 2011 року, дитина [PERSON] народився [INFO] року, їхньою матір'ю є відповідачка, відомості про батька в актових записах про народження внесенні відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4-7). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року задоволено позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві до [PERSON] про відібрання у матері малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Даним рішенням суду малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано Органу опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві для подальшого влаштування і стягнуто з відповідачки аліменти на утримання дітей (а.с. 10-11). Згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.05.2015 року № 233 «Про надання статусу малолітнім дітям» [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8-8 зв). Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві від 21.12.2015 року № 656 «Про призначення опіки над малолітніми дітьми» дітей влаштовано під опіку [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 9-9 зв). З пояснень представника позивача, що підтверджується матеріалами справи, діти відповідачки [PERSON] та [PERSON] з 05.08.2014 року по 22.12.2015 року знаходилися в [PERSON] соціально - психологічної реабілітації дітей. Згідно листів [PERSON] соціально - психологічної реабілітації дітей від 27.08.2015 року № 274 та від 05.10.2015 року № 311, [PERSON]. яка являється матір'ю вихованців [PERSON] та [PERSON] останній раз відвідувала своїх дітей 14.08.2015 року. З того часу [PERSON] дітей більше не відвідувала і на дзвінки працівників [PERSON] не відповідала (а.с 15, 17). [PERSON] соціально - психологічної реабілітації дітей від 04.09.2015 року № 282 Службу у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві було повідомлено, що 02.09.2015 року до [PERSON] звернулася [PERSON], яка є бабусею малолітніх [PERSON] та [PERSON], та повідомила, що її донька [PERSON] не з'являлася вдома з 14.08.2015 року. Також зі слів бабусі через крадіжку грошових коштів [PERSON] було звільнено з роботи. [PERSON] соціально - психологічної реабілітації дітей від 10.11.2015 року № 364 Службу у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві було повідомлено, що [PERSON] на контакт зі співробітниками центру не виходила, дітей не відвідує, за словами її матері вдома не проживає, мешкає на вулиці біля столової «Стефанія» разом із своїм співмешканцем та віднедавна почала вживати наркотичні речовини (а.с. 18). Судом також встановлено, що відповідачка жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування з метою повернення їй дітей на виховання та утримання, дітей відвідувала рідко, не цікавиться їх життям, станом здоров'я та умовами утримання, участі у вихованні не бере. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Згідно Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 06.04.2016 року № 2680/41/3/103 з'ясовано, що матір дітей [PERSON] та [PERSON] жодного разу не звернулися до органу опіки та піклування з метою повернення їй дітей на виховання та утримання. За час перебування дітей в [PERSON] соціальної реабілітації дітей з 05 травня 2014 року по 22 грудня 2015 року відвідувала їх рідко, останній візит був 14.08.2015 року, не цікавилася життям, станом здоров'я дітей та умовами утримання. Участі у вихованні дітей не бере. Відповідно даного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 19-20). За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Outcome: approved