Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, відповідач є сином колишнього власника та зареєстрований у квартирі, однак не проживає у квартирі з часу придбання нею житла, особистих речей відповідача у квартирі немає, тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м.Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності та заявлені вимоги визнав у повному обсязі, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] [ADDRESS]) належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 30.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Гребенюк І.М. , зареєстрованого за номером 2944.. Відповідач є сином колишнього власника квартири, в якій зареєстрований, однак з часу придбання позивачем квартири в ній не проживає. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні права власності в повному обсязі, вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. На зазначені обставини посилалася позивач у позовній заяві та вони визнані відповідачем і доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У відповідності зі ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.29, 317, 391 ЦК України та Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" і підлягають задоволенню, оскільки вказане нерухоме майно придбане позивачем у власність на законних підставах, відповідач не проживає в ньому з часу відчуження та втратив право користування зазначеним житлом.

Outcome: approved