Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме просять: встановити факт належності житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Мирна, 22-а, [PERSON], який помер 06.02.2014 року; встановити факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини після померлого [PERSON]; визнати за позивачами право власності в рівних частках кожному на спадкове майно, а саме житловий будинок №22-а по вул. Мирна в м. Білгород-Дністровському Одескої області. Позивачі у судове засідання надали заяви, відповідно до яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. Представник відповідача, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 6 лютого 2014 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 369212, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 7 лютого 2014 року. Той факт, що [PERSON] являється батьком позивачів підтверджується: -свідоцтвом про народження, [PERSON], серії 1 -ЖД № 456949 виданим 22 травня 1975 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 250; -свідоцтвом про народження, [PERSON], серії ІІ-ЖД № 473340 виданим 15 жовтня 1979 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 631; -свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ЖД № 071469 виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області 19 вересня 1997 року, згідно якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] ( брак розірвано 16 жовтня 2001 року.) -свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ЖД №333434 виданим відділом реєстрації актів громадського стану Білгород-Дністровського міського управляння юстиції Одеської області 4 жовтня 2002 року, згідно якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] [PERSON] був зареєстрований і проживав [INFO], що підтверджується довідкою № 226 Білгород-Дністровського «ЖЕО-№1» від 18.07.2016 року. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку зареєстрована та мешкає [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок № 22а, розташований на земельній ділянці площею 0.06 га., за адресою: вул. Мирна, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги майна померлого. Інших осіб, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] або мають право на обов'язкову частку у спадковому майні померлого немає, що підтверджується копією спадкової справи №206/2014. На даний час позивачі не можуть оформити свої спадкові права відносно спірного житлового будинку, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок, про що було повідомлено позивачам листом нотаріальної контори від 13.07.2016 року №970/02-14. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до законодавства, право на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийняття в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Підтвердженням належності [PERSON] житлового будинку № 22-а, розташованого на земельній ділянці площею 0.06 га., за адресою вул. Мирна, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, являються: рішення Білгород-Дністровської ради народних депутатів від 25.12.1981 року № 996 «про виділення земельної ділянки під забудову індивідуального житлового будинку по вул. Мирна 22 »; договором про надання в безстрокове використання земельної ділянки № 22-а по вул. Мирна, для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 23 лютого 1982 року.; дозволом № 21 від 11 січня 1985 року на виконання будівельних робіт на земельній ділянці № 22-а по вул. Мирна; актом від 14 червня 1985 року про відвід земельної ділянки № 22-а по вул. Мирна в натурі.; рішенням Білгород-Дністровської ради народних депутатів від 16.01.1986 року № 11 "про продовження строку будівництва житлового будинку по вул. Мирна, 22 а." Таким чином, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька та мають право на отримання спадщини, однак позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок. Таким чином права позивачів, як спадкоємців підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved