Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. В вищезазначеній квартирі окрім позивача зареєстрована його мати [PERSON] , а також зосталися зареєстрованими його дружина відповідач [PERSON] , яка дії в своїх інтересах та інтересах їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , які були зареєстровані за його згодою як члени сім`ї. Відповідач разом із дітьми не проживають з 2015 р. за місцем своєї реєстрації оскільки вони виїхали до РФ де мешкають у власному житлі. Отже діти забезпечені житлом. В спірній квартирі мешкає лише його мати. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не веде спільного побуту за місцем реєстрації, в будинку немає їх особистих речей. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не має можливості з причини відсутності по місту реєстрації. Просив суд усунути перешкоди в користуванні майном у вигляді квартири [ADDRESS] , шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні приймав участь через свого представника [PERSON] , яка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей повідомлена належним чином про місце, день та час розгляду справи у судове засідання, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не з`явилася про причини неявки суд не повідомила. Від представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Мамаєвої С.В. надійшла заява в якій просила розглянути справу буз її участі з урахуванням інтересів дітей та висновку органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ухвалою суду від 11.03.2021р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надала. \~ \~ \~ \~Судові повідомлення, яке направлялися відповідачу за місцем реєстрації тричі, не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. У зв`язку із чим судом було розміщено оголошення на сайті Судової влади України про виклик відповідача до суду. В судове засідання про яке відповідач повідомлений належним чином в порядку ст. 128, 129 ЦПК України не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.12.2004 року, за реєстровим №3705, зареєстрованого в БТІ згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 08.02.2005 р. реєстраційний №121900 (а.с. 9,11). З свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] з 10.07.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №190 (а.с.14). Подружжя мають двох дітей неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] (а.с. 16,17). Згідно довідки про кількість зареєстрованих осіб №1108 від 07.07.2020 у спірній квартирі окрім позивача також зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Факт не проживання відповідача та дітей за місцем реєстрації підтверджується актом КСН «Приморський» від 03.08.2020 р. згідно якого у квартирі [ADDRESS] мешкає лише [PERSON] ( а.с. 8). З нотаріально посвідченого обов`язку від 11.06.2019 р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 15). У вказаній кватирі зареєстровані як [PERSON] та і діти [PERSON] та [PERSON] ( а.с.12,13,18). Крім того в матеріалах справи маються нотаріально посвідчені заяви від 09.07.2020 р. про те, що [PERSON] як і позивач [PERSON] дають свою згоду на зняття з реєстрації місця проживання як відповідача [PERSON] та і їх дітей [PERSON] , [PERSON] (а.с. 26,27,28,29). Згідно висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 11.06.2021 р. №01.1-23-143, [PERSON] є громадянкою РФ, разом із своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] та чоловіком [PERSON] з 2015 р. виїхали на постійне місце проживання до РФ де мешкають за адресою: [ADDRESS] . Крім того мати та батько надали нотаріально посвідчені заяви, про те, що вони надають свою згоду на зняття їх сина [PERSON] та доньку [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із чим орган опіки та піклування не заперечують проти визнання дітей такими, що втратили право користування зазначеною квартирою ( а.с. 59-60). Таким чином, відповідач [PERSON] разом із своїми неповнолітніми дітьми без поважних причин не мешкає у спірній квартир, а мешкають за іншою адресою: [ADDRESS] . Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання\~ відповідачів в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на те, що позивач є власником квартири, тому він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його нерухомим майном квартирою. Згідно ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону України за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316,317,319,321 Цивільного кодексу України. Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника жилого будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Саме така позиція викладена в п.3 інформаційного листа ВССУ від 28.01.2013р. №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав". Згідно зі\~ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і\~власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зі своїми дітьми не проживає у спірній квартирі, власником якого являється позивач. З огляду на наведене, виходячи з того, що відповідачі були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] як члени сім`є власника цієї квартири та фактично не мешкають у спірній квартирі без поважних причин більш ніж 12 місяців, а їх реєстрація перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні нею на власний розсуд, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved