Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав його матері - [PERSON], посилаючись на те, що вона ухиляється від свого обов'язку по його вихованню, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що він народився [INFO], його батьками є [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON]. З 2010 року його мати відбувала покарання в місцях позбавлення волі за вироком суду. В зв'язку з чим позивач отримав статус дитини позбавленої батьківського піклування, опікувався ним його дядько [PERSON]. 16 лютого 2017 року рішенням виконкому Ніжинської міської ради [PERSON] було звільнено від обов'язків опікуна у зв'язку з тим, що матір позивача - [PERSON] було звільнено з місць позбавлення волі. Але з моменту звільнення і до цього часу відповідач лише один раз зустрічалася з ним, ніяким чином не проявляє турботу та не виховує, матеріально не забезпечує, він продовжує проживати в сім"ї дядька, де ним опікуються матеріально та духовно. Матері байдуже його існування, здоров"я, навчання. Просив позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], 2001 року народження. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради в судовому засіданні не заперечувала задоволення позову, зазначивши, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] 2001 року народження, розглядалося на засіданні комісії. Аліментів на утримання сина відповідач не сплачує, комісією не було здобуто доказів, що [PERSON] намагається приймати участь у вихованні дитини, але їй в цьому перешкоджають. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, суд розглянув справу в її відсутність з винесенням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Копією свідоцтва про народження [PERSON], підтверджується, що його матір'ю є [PERSON](а.с.5) Відповідно до довідки Ніжинського міскрайонного відділу ДВС за період з 01 листопада 2016 року по 28 лютого 2017 року на підставі виконавчого листа стягнень по аліментах з [PERSON] на користь [PERSON] не проводилось(а.с. 15). Висновком від 20.04.2017 року органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міської ради, який затверджено рішенням Ніжинської міської ради № 84 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її сина [PERSON] (а.с.6, 12). Відповідно до довідки вуличного комітету виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 21 червня 2017 року [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з [PERSON], який відповідно до витягу з рішень виконкому Ніжинської міської рад и № 401 від 13 вересня 2010 року та № 34 від 16 лютого 2017 року був опікуном [PERSON].(а.с.8,11,13). Довідкою коледжу економіки та технологій Чернігівського національного технологічного університету від 14 березня 2017 року доводиться, що [PERSON] навчається на денній формі за контрактом у даному навчальному закладі з 01 вересня 2016 року. Даних про участь [PERSON] у вихованні сина заклад не має, його навчанням вона не цікавилась(а.с.7). Квитанціями про оплату освітніх послуг підтверджується той факт, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги сину, оскільки платником значиться [PERSON].(а.с.9-10). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні сина [PERSON]. [PERSON] тривалий час не спілкується з сином, не утримує матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем, передбачених ст. 150 СК України, обов'язків щодо виховання та розвитку сина, де зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] буде суперечити його інтересам. На думку суду поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання нею обов'язку по вихованню сина. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов'язок по відношенню до сина [PERSON]. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як викладені в ньому доводи знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка в якості підстави для позбавлення відповідача батьківських прав передбачає ухилення матері та батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, наявність чого було встановлено в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], оскільки зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved