Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Стецівської сільської Ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві власності його матері [PERSON], яка померла 11.08.1994 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Стецева по вул. Шевченка,21, Снятинського району, Івано-Франківської області. На день смерті [PERSON], позивач проживав разом із нею і фактично вступив управління її майном. Нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу розглянути за його відсутності. Представник Стецівської сільської Ради подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу слідує , що 22.03.1956р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "Синиця". З свідоцтва про смерть від 11.08.1994р., виданого на [PERSON], вбачається, що остання померла 11.08.1994 р. З свідоцтва про народження [PERSON] ІV-УР № 776884 слідує, що [PERSON] народився 12.05.1961 року та його батьками записано [PERSON] та [PERSON] Згідно заповіту від 10.01.1990р. посвідченого державним нотаріусом [PERSON], [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] У довідці від 12.10.2017р. № 01-18/422 виданої Стецівською сільською радою, вказано, що на день смерті [PERSON], яка померла 11.08.1994р., в господарстві, яке відносилося до суспільної групи, як «Робітнича», що знаходиться по вул. Шевченка, 21 в с. Стецева були зареєстровані та проживали син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], за даним господарством числиться земельна ділянка площею 0,13га . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості по спірному будинковолодінні відсутні. З довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 02.10.2017р. №2039/01/09 слідує, що після смерті [PERSON], яка померла 11.08.1994р. спадкова справа не заведена. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02.10.2017р. інформація відсутня. Постановою від 14.02.2017р. державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 11.08.1994р. на житловий будинок № 21, що розташований по вул. Шевченка, в с. Стецева, Снятинського району, Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по вул. Шевченка № 21 в с. Стецева, Снятинського району Івано Франківської області. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved