Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду із вищевказаним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду та до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в шлюбі з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час, вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні їх неповнолітніх дітей. Сама вона не взмозі забезпечити дітей продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, та іншими життєвими потребностями. Інколи діти також хворіють, а тому також потрібні гроші на медикаментозне лікування. Старша дочка відвідує дитячий садочок, за який також потрібно проводити щомісячну оплату. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 40% від суми отриманих ним коштів на утримання своїх дітей. Додатково пояснив, що він працює по трудовому договору з 01 березня 2016 року водієм у ФОП [PERSON] та має постійний заробіток.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30 грудня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2046, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №1347, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №1348, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №2060 підтверджується, що батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON] є [PERSON]. З оглянутого судом трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю №143 від 11 серпня 2015 року вбачається, що [PERSON] працював у ФОП [PERSON] на посаді водія пасажирських перевезень з оплатою праці в розмірі мінімальної заробітної плати + 10 грн. Крім того, з оглянутого судом трудового договору від 01 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді водія з місячним окладом у розмірі мінімальної заробітної плати + 10 грн.. Довідкою про доходи №67 від 05 березня виданої ФОП [PERSON] підтверджується, що [PERSON] нараховано заробітну плату за березень - квітень в розмірі 2776 грн. З оглянутої судом довідки Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу підтверджується, що [PERSON] за 2015 рік було нараховано заробітну плату 960 грн., за січень-лютий 2016 року в сумі 2234,29 грн.В Вищезазначені обставини свідчать про те, що відповідач не має постійної роботи, отримує нерегулярний дохід, що дає підстави для застосування судом ст.184 СК України. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. Посилання на необхідність стягнення із відповідача аліментів в розрахунку на кожну дитину по 120 грн., є недостатнім розміром для забезпечення рівня життя необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 600 грн. на кожну дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved