Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи його тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Липовецького районного суду. Від цього шлюбу вони мають спільну повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається у Львівському національному медичному університеті ім.. Данила Галицького на денній формі навчання, про що свідчить довідка від 21 жовтня 2013 року № 831 та договір про навчання № С185/13. Як вбачається з довітки та договору про навчання - строк навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2018 року. Для підтримання нормальної життєдіяльності, а саме придбання продуктів харчування, одягу сина, оплати за навчання позивачці бракує коштів та потребує матеріальної допомоги. Крім цього позивачка несе також і інші фінансові затрати які полягають у вартості навчання, вартості підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За вказаною допомогою позивачка неодноразово зверталася до відповідача, однак останній матеріальної допомоги не надає. При цьому відповідач, як стверджує позивачка працює неофіційно, має власний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина, а тому просить суд враховуючи, що згідно договору про навчання плату за навчання потрібно сплачувати чотири рази на рік по 5025 гривень стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 2000 грн. щомісячно на користь позивачки на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з моменту пред'явлення позову до суду і до закінчення їхнім сином навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомленний належним чином. Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК України здійснюючи заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 16 "Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання" Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 14 липня 2014 року Липовецьким районним судом Вінницької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Липовецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області в Книзі рєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], як вбачається із довідки від 21 жовтня 2013 року № 831 та договору про навчання № С185/13 від 15 серпня 2013 року він навчається у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького та його термін навчання становить по 30 червня 2018 року, а тому він потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчаня сина не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 182, 198-201 СК України,

Outcome: approved