Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в 1/2 частці від заробітку (доходу) відповідача з дня подачі позовної заяви і до досягнення ними повноліття. Зазначає, що на її утриманні перебувають неповнолітні діти, а відповідач є батьком дітей та не надає допомоги по утриманню дітей, тому вона змушена звернутися в суд із цією позовною заявою. Під час судового розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала, вказавши що відповідач не проживає разом з нею та дітьми з жовтня 2015 року та з того часу не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначаючи що не працює, має мінливий та нерегулярний дохід, оскільки працює по найму, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Суд, вислухавши сторін та дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно довідки Нижньосірогозького районного центру зайнятості, [PERSON] не перебуває на обліку як безробітний. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітніх сина та дочок, у зв'язку з чим порушуються їх інтереси. Відповідач по справі не працює, має нерегулярний дохід. Як вбачається з показів позивачки, на теперішній час відповідач матеріального утримання на неповнолітніх дітей не надає. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу, суд, враховує відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, який перебуває в працездатному віці, і може працювати, на його утриманні немає інших дітей або непрацездатних батьків. Також суд приймає до уваги матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, відсутність у останнього постійного місця роботи та заробітку, тому вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі № 6-113цс13, Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації зааналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 14 березня 2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 552 грн

Outcome: approved