Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Вимоги мотивовані тим, що їх сім'я розпалася, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісне господарство, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу вони мають дитину - доньку, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до їх повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка на позові наполягає у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку з неявкою осіб, що приймають участь у справі згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2011 року. Від сумісного життя мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. На теперішній час позивачка не працює, та не має можливості забезпечувати дитину усім необхідним. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.5 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з вимогами про розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки, сторони сумісного господарства не ведуть, сумісного бюджету не мають, подружні відносини не підтримують, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що вимоги відносно розірвання шлюбу є достатньо обґрунтованими, засновані на законі та підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статею 183 Сімейного кодексу України передбачено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з положень наведених норм права, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини 1/4 частку всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Що стосується вимог відносно стягнення аліментів на утримання дружини, то відповідно до положень ст.ст. 80,84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Таким чином, аналізуючи наведену норму, суд приходить до висновку, що у позивачки виникло право на отримання грошових коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів, таким чином судовий збір повинно бути стягнено з відповідача в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 229,40 гривень та на користь позивачки за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 114,70 гривень.

Outcome: approved