Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те що , 16 квітня 2013 року між ним , як позикодавцем і відповідачем , як позичальником , укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] За умовами даного договору відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 815000 грн., що на день укладання позики становило 100000 доларів США ,зі строком повернення не пізніше 16 квітня 2014 року. В якості забезпечення зобов'язань за договором позики, 16 квітня 2013 року між позивачем , як іпотекодержателем і відповідачем , як іпотекодавцем був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] За умовами якого,іпотекодавець передав в заставу іпотекодержателю нерухоме майно: виробничо-складську торгівельну базу, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 82 на земельній ділянці площею 0,1136 га (кадастровий номер земельної ділянки: 6510166400:34:010:0001) яка складається з: літ. А - цех по виготовленню напівфабрикатів (черепашник, пінастобетон, блоки), загальною площею: 657,9 кв.м.; літ. «Д» - склад (цегла) площею забудови: 20.1 кв.м.; літ. «Л» - цех розробки м'яса (черепашник), загальною площею 46.3 кв.м.; літ. «М» - холодильник пінастобетон, блоки) площею забудови 46.9 кв.м.; літ. «Н» - навіс, площею забудови 28.2 кв.м.; № 1,2- огорожа) узгодженою сторонами вартістю 815000 грн. Так як у встановлений договором позики строк до 16 квітня 2014 року , відповідач грошові кошти не повернув , на підставі ч.1 ст. 37 закону України « Про іпотеку» та положень ст. 578,590 ЦК України та п. 10,11,11.1 Договору іпотеки просив суд визнати за ним право власності на іпотечне майно. Позивач та його представник , за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином . Представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити позов за обставин зазначених позивачем. Відповідач до судового засідання не зявився про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до якої заявлений позивачем позов визнав та не заперечував проти його задоволення . Дослідивши матеріали справи ,суд встановив , що між сторонами 16 квітня 2013 року був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 245. Згідно з договором позики відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 815000 грн., що еквівалентно 100000 США зі строком повернення не пізніше 16 квітня 2014 року. В якості забезпечення зобов'язань за договором позики, 16 квітня 2013 року між [PERSON], як іпотекодержателем і [PERSON], як іпотекодавцем був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 246 . За умовами п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавець передав в заставу іпотекодержателю наступне нерухоме майно: виробничо-складську торгівельну базу, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 82 на земельній ділянці площею 0,1136 га (кадастровий номер земельної ділянки: 6510166400:34:010:0001) і яка складається з: літ. А - цех по виготовленню напівфабрикатів (черепашник, пінастобетон, блоки), загальною площею: 657,9 кв.м.; літ. «Д» - склад (цегла) площею забудови: 20.1 кв.м.; літ. «Л» - цех розробки м'яса (черепашник), загальною площею 46.3 кв.м.; літ. «М» - холодильник пінастобетон, блоки) площею забудови 46.9 кв.м.; літ. «Н» - навіс, площею забудови 28.2 кв.м.; №№ 1,2- огорожа) узгодженою сторонами вартістю 815000 грн. За вимогою про виконання порушеного зобовязання від 16 квітня 2014 року , отримана відповідачем особисто в той же день , позивач вимагав у відповідача у тридцяти денний строк погасити заборгованість за договором позики у розмірі 100000 доларів США. Та попередив , що у разі не виконання зазначеної вимоги буде вживати заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього за вартістю , визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. За звітом про оцінку майна , а саме : виробничо-складської торгівельної бази, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 82 проведеної ТОВ «Оцінка24» від 24 жовтня 2016 року вартість обєкта становить 935000 грн. За умовами іпотечного договору від 16 квітня 2013 року , а саме п.10 сторонами узгоджено , що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору . Пунктом 11 цього іпотечного договору також визначено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, у тому числі і за рішенням суду . Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до умом п.11.1 іпотечного договору , в рахунок виконання основного зобов'язання та у порядку, встановленому ст. 37 закону України « Про іпотеку» . Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено , що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими : знаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено положеннями ч. 1 ст. 33 закону України «Про іпотеку» . Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33цього Закону). Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ч. 1 ст. 37 Закону). Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності згідно до ч. 3 ст. 37 закону України « Про іпотеку» . За пунктом 39 Постанови Пленуму ВССУ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" , за урахуванням аналізу вищезазначених не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Відповідно до ч.1 ст. 590 та ст. 578 ЦК України звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору , щодо майна фізичної особи , вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Так як встановлено судом та проти чого не заперечував відповідач , позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою про усунення порушеного зобовязань , в якій викладено стислий зміст порушених відповідачем зобов'язань та вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк , а також попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Однак, на час звернення до суду відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання в не погасив існуючу заборгованість . З урахуванням чого , а також на підставі положень договору позики, та п. 10, 11, 11.1 Іпотечного договору,а також вищевказаних норм закону України « Про іпотеку» суд вважає ,що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню так як обраний позивачем спосіб захисту , а саме визнання за, собою право власності на предмет іпотеки вартістю визначеною на момент такого набуття визначену субєктом оціночної діяльності , що дорівнює 935000 грн., відповідає вимогам діючого законодавства та відновить його порушене право. На підставі ст. 88ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6890 грн., сплата якого підтверджується квитанцією №QS000128221101 від 15.06.16р.

Outcome: approved