Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася\~до суду\~з вказаним\~вище позовом,\~який згодом\~уточнила,\~та у\~якому просить:\~визнати [PERSON],\~[INFO], уродженця [INFO] міськради Харківської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 27 у будинку № 55 смт. Ківшарівка м. Купянська Харківської області, зі зняттям його з реєстрації. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що вона є власницею квартири № 27 за адресою: Харківська область, м. Купянськ, смт. Ківшарівка,55, відповідно до договору купівлі-продаджу квартири, посвідченого державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори 27.09.2011 р. В даній квартирі, окрім неї, зареєстрований відповідач по справі - її рідний син, який з грудня 2011 року практично не мешкає в квартирі та на її неодноразові звернення знятися з реєстрації за указаною адресою уваги не приділяє, проте згоден про вирішення даного питання в судовому порядку. Факт не проживання відповідача в належній їй квартирі можуть підтвердити її сусіди. Вона є інвалідом 2-ї групи по загальному захворюванню, має мінімальну пенсію і їй, по діючому законодавству, повинна призначатися субсидія, але при відсутності відомостей про заробітну плату відповідача по справі субсидія не призначається, а також вона позбавлена права на розпорядження указаною квартирою, як власник, на свій розсуд, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення [PERSON] до суду з аналогічним позовом немає. 30.07.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] Отримавши відповідь 14.08.2018 року, ухвалою судді від 15.08.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 07.09.2018 року. 07.09.2018 року судове засідання було відкладене до 27.09.2018 року через неявку відповідача. 27.09.2018 року судове засідання було відкладене до 22.10.2018 року через неявку відповідача. 22.10.2018 року судове засідання було відкладене до 06.11.2018 року знову через неявку відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася по заяві про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча повідомлявся про час і місце проведення судових засідань, про що свідчать поштові конверти, які повернулися до суду без вручення з відмітками "інші причини". Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Представник третьої особи Виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області, до суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. На підставі викладеного, з письмової згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. З'ясувавши позиції учасників справи та перевіривши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з\~ст.\~76,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить квартира № 27 за адресою: Харківська область, м. Купянськ, смт. Ківшарівка, 55, що підтверджується\~копіямидоговору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] 27.09.2011 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1-2686, а також копіями двох Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 10430107 від 27.09.2011 року, номер правочину: 4656230 та за № 31878473 від 02.11.2011 року, реєстраційний номер 11192396, номер запису: 20956 в книзі: 172 (а.с. 10,11,12). З копії довідки, виданої ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Купянськ» за № 1023 від 25.07.2018 р., копій паспортів, довідки, виданої відділом державної реєстрації виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області від 14.08.2018 р., вбачається, що сторони зареєстровані за вищевказаною адресою: Харківська область, м. Купянськ, смт. Ківшарівка, 55/27( а.с. 13,4-5,7-8,22). Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації б/н від 23.07.2018 року, складеного у складі представника ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Купянськ» [PERSON] і мешканців будинку № 55 в смт. Ківшарівка м. Купянська, [PERSON] фактично не проживає в квартирі № 27\~будинку №\~55\~в смт.\~Ківшарівка м.\~Купянська Харківської\~області з 2011 року (а.с. 14). Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~ \~ \~ \~ \~ За правилами статей 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~ \~ \~ \~ \~ Стаття 321 ЦК України гласить, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, в викладених вище обставин і норм закону випливає, що підстави, на ґрунті яких позивач набув своє право власності на нерухоме майно, є незмінними, законними та діючими дотепер. Згідно ч.1, ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сімї власника житла понад рік). У даному випадку, відповідач є членом сімї власника майна і будь-яких відомостей про існування підстав збереження за ним житлового приміщення за адресою: Харківська область, м. Купянськ, смт. Ківшарівка,55/27, суду не наведено. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. \~ \~ \~ \~ Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Наявні у справі докази свідчать, що відомості про можливі перепони для проживання [PERSON] у належному позивачу помешканні відсутні, він там не проживає з грудня 2011року, про що свідчить акт, але з реєстраційного обліку до теперішнього часу у добровільному порядку не знімається, а також відсутні підстави для збереження за ним житла. У звязку з чим, суд вважає, що права позивача підлягають захисту, оскільки вона, як власник нерухомого майна, згідно вимог статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись власністю, однак реєстрація місця проживання відповідача у її квартирі перешкоджає цьому, що призводить до порушення її прав. На підставі цього, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та можливість задоволення її позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved