Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника Костова Н.З. , звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Посилається на те, що за час спільного проживання, як подружжя, у неї спільно з відповідачем [PERSON] народилося двоє дітей: сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2016 присуджувалися до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей, починаючи з 23.08.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття і стягнення аліментів за рішенням суду на його утримання припинилося. На даний час він проживає з матір`ю в м. Маллоу (Ірландія) та після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі навчання у Коледжі ім. Дейвіса (м. Маллоу, Ірландія) на 5 курсі та не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач в добровільному порядку допомоги сину на навчання не надає, тому позивачка звернулася з даним позовом до суду та просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1500 грн щомісячно до закінчення сином навчання або досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка подія настане раніше. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її інтереси в судовому засіданні представляла адвокат Костова Н.З., яка повністю підтримала позовні вимоги, обґрунтувавши вищенаведеним та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся поштовий конверт із відміткою про причини повернення «адресат за вказаною адресою не проживає». З відповіді на запит стосовно місця реєстрації відповідача [PERSON] (а.с.22) вбачається, що відповідач [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , куди і направлялася судова повістка, проте за вказаною адресою не проживає. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч.ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З аналізу вищевказаних вимог закону, слід дійти висновку, що судовою практикою закріплено вимогу враховувати при визначенні розміру аліментів дітям, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та відповідач [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.2003 (а.с.7). Одночасно встановлено, що відповідач до досягнення повноліття сином [PERSON] брав участь в його матеріальному утриманні та сплачував аліменти на його утримання в розмірі по 1500 грн. щомісяця (а.с.8-10). Вказані обставини позивачка підтвердила копіями скороченого рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2016, виконавчого листа від 13.04.2016 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2016 (а.с.8-10). У зв`язку з досягненням 28.10.2020 сином [PERSON] повноліття, стягнення аліментів з відповідача припинено. Позивачка, посилаючись на наявність у неї на даний час потреби у коштах на утримання сина на період його навчання у вищому навчальному закладі, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи із дати подання даного позову до суду і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка подія настане раніше. Як вбачається з довідки від 04.12.2020 [PERSON] , [INFO] , станом на сьогоднішній день навчається на 5 курсі очної форми навчання у коледжі ім. Дейвіса, м.Маллоу, Ірландія і складатиме випускний іспит у червні 2022 (а.с.16-17). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа -підприємець та, починаючи з 20.05.2020, здійснює підприємницьку діяльність з надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна та здійснює спеціалізовану медичну практику (а.с.18). З урахуванням навденого встановлено, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання. При вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд врахуває положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, при визначенні розміру аліментних платежів, які підлягають до стягнення із відповідача [PERSON] , судом враховується недостатнє матеріальне забезпечення повнолітнього сина [PERSON] , який навчається на очній формі навчання та у зв`язку із навчальним процесом позбавлений можливості працювати та потребує матеріального утримання від своїх батьків, платоспроможність відповідача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи із 04.02.2021 до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка подія настане раніше. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved