Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 5 листопада 2007 року до 20.05.2013року працював у ВАТ «Сільгосптехніка» , звільнений за ст.. 38 КЗпП України. .Під час звільнення йому не виплачена заробітна плата, заборгованість по якій на час звільнення становила 4493,56грн, з врахуванням компенсацїї та індексації, що становила 121,38грн просить стягнути з відповідача 4614,94грн. У попередньому судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, викладені в заяві, просить стягнути крім заборгованості з заробітної плати в розмірі 4493,56грн середній заробіток за час затримки розрахунку з 21.05.2013р по 16.07.2013р, що станове 3072,30грн., вказав, що з 16.07.2013року працює енергетиком в ТОВ «Нібулон» і отримує заробітну плату в середньому в розмірі 2600грн. Представник відповідача Зіночкін С.П. в суді позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В суді встановлено, що [PERSON] працював головним інженером в ВАТ «Сільгосптехніка» Біловодського району Луганської області з 05.11.2007р по 20.05.2013року. На день звільнення йому не була виплачена заробітна плата, заборгованість з якої на день звільнення становила 4493,56грн. Визначення заробітної плати, як нагороду, установленої, як правило, у грошовому вираженні, що за трудовим договором власник або уповноважений їм орган виплачує працівнику за виконану роботу, передбачене ст. 94 КЗпП України і ст.1 Закону України від 24 березня 1995року " Про оплату праці". У силу вимог ст.116 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язаний виплачувати заробітну плату не рідше двох разів на місяць. Утворення заборгованості по заробітній платі свідчить про порушення даної вимоги закону керівництвом підприємства. На підставі вимог ст.. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За положеннями ст. 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Згідно довідки відповідача від 21.11.2013р. заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить на 4493,56 грн. Як вказав позивач, з часу звернення до суду відповідач не приймав мір щодо погашення заборгованості по заробітній платі. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою від 8 лютого 1995 р. N 100( із змінами та доповненнями) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події,з якою пов'язана відповідна виплата. Виходячи з даних по заробітну плату за останні два місяці 2013року роботи позивача його середня заробітна плата складає 1675,92 грн, середньоденна заробітна плата становить 55,86грн, на 16.07.2013 року середня заробітна плата , яка підлягає стягненню за затримку виплати становить 3072,30грн. В суді встановлено, що з 16.07.2013року позивач працює енергетиком в ТОВ «Нібулон» і отримує середню заробітну плату в розмірі 2600грн грн, що підтверджується наданою позивачем довідкою. На підставі вимог ст.. 117 КЗпП України, в разі, якщо звільнений працівник до отримання розрахунку працевлаштується на іншу роботу, розмір вказаної в ч.1 ст.117 КЗпП України компенсації зменшиться на суму заробітної плати, отриманої ним за новим місцем роботи. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з заробітної плати в розмірі 4493,560грн, за затримку виплати 3072,30грн, всього 7565,86 грн, допустивши до негайного виконання в розмірі не більш, ніж за один місяць, в сумі 1675,92 грн, а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн,

Outcome: approved