overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 12.09.2011 у Голівській сільській раді Верховинського району району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Від шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем разом не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують будь яких стосунків між собою. Відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє відносно неї насильницькі дії, не цікавиться дитиною, всі зароблені гроші витрачає на себе. Кожен з них живе своїм життям. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки сім`я остаточно припинила своє існування, шлюб існує формально. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 21.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлявся, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. Ухвалою суду від 28.08.2020 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, сільського господарства не ведуть. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, сторони будь-яких стосунків не підтримують, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та дитини, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу, оскільки позивач не заявляла про інше, позивачу залишити прізвище " [PERSON] ". У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного між нею та [PERSON] 19.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилиппенко Л.І. Згідно умов даного договору відповідач був зобов'язаний звільнити квратиру та виписатись з нею, проте цього пункту договору не виконав. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті "Львівська пошта" №50 (1661) від 14.05.2015 року, в судове засідання повторно не з'явився, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для примислового виробництва. Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2000 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS] /арк.спр.3/. Згідно п.5 договору купівлі продажу від 19.05.2000 року - продавець зобов'язується звільнити вказану квартиру з членами сім'ї, з неї виписатись та оплатити всі комунальні послуги до 01.06.2000 року. Згідно довідки ЛКП «Сяйво» з місця проживання про склад сім'ї та прописку в спірній квартирі зареєстрований відповідач по справі /арк. спр.5/. Суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення в повному об'ємі, оскільки згідно договору купівлі-продажу спірної квартири відповідач зобов'язувався звільнити продану квартиру для безперешкодного користування позивачем та знятись з реєстрації, а тому позов підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. З 2006 року в квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], з якою син позивача перебував в зареєстрованому шлюбі до 26.10.2011 року. Відповідач з липня 2011 року не проживає по місцю реєстрації, не з'являється в цій квартирі, не виконує обов'язки по утриманню житла. Зазначила, що змушена платити за комунальні послуги у розрахунку на зайву особу, що призводить до додаткових витрат. Вважає, що оскільки відповідач відсутня в квартирі [ADDRESS] понад шість місяців, то відповідно до ст.71, 72 ЖК України втратив право на користування такою. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача та її представника, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у їх відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечують /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті "Львівська пошта" №52 (1663) від 19.05.2015 року, в судове засідання повторно не з'явився, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 06.07.2012 року (а.с.4) власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] - ? частки, [PERSON] - ? частки, [PERSON] - ? частки. З довідки ОСББ «Стальконструкція» з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 11.03.2015 р. №35 (а.с. 5) вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно копії рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Згідно актів ОСББ «Стальконструкція» від 04.09.2014 р., 12.03.2015 р., 09.03.2014 р. (а.с. 6-8) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за місцем проживання в квартирі [ADDRESS], однак у ній не проживає з липня 2011 року. Таким чином судом встановлено, що відповідач хоча і зареєстрована у спірній квартирі за місцем проживання, однак не проживає в ній більше 6 місяців без поважних на те причин, а тому позов підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею\~ право власності на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії КР №0112063, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП "Україна" на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області №141 площею 3,44 га., в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 22.03.2009 року. Зважуючи на необхідність в обгрунтованні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Зазначила, що шлюб між ними був укладений 14 вересня 2002 року в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №316. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося. За час подружнього життя позивач та відповідач не знайшли взаєморозуміння. З квітня 2011 року позивач та відповідач сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірванян шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 14 вересня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №316. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 13 лютого 2004 року, серія [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, різне відношення до сімейного життя та шлюбу. Сторони з квітня 2011 року шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, та не мають бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Зазначила, що шлюб між ними був укладений 17 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстції міста Харкова, актовий запис №156. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. За час подружнього життя позивач та відповідач не знайшли взаєморозуміння. Відповідач матеріально сім`ю не забезпечує, не приділяє увагу дитині, вчиняє сварки в родині. З вересня 2013 року позивач та відповідач сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач, не з'явилась, надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач, не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 17 червня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстції міста Харкова, актовий запис №156. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 15 березня 2011 року, серія [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, різне відношення до сімейного життя та шлюбу. Відповідач матеріально не забезпечує сім'ю, не приділяє увагу дитині. В сім'ї постійно відбувалися скандали. Сторони з вересня 2013 року шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, та не мають бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке належало на праві приватної власності померлій матері - [PERSON], мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом 1 -ї черги після смерті матері та фактично прийняла спадщину, так як своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Однак, оформити спадщину на будинок нотаріально вона не може, так як мати при житті не виготовила свідоцтво про право власності на нього. В судове засідання позивач не з'явилася, але її представник надав заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи - реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], 1957 року забудови, який належав їй на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гошівської сільської ради № 1018 від 15.09.2014 року. Відповідно до ст.529 ЦК України 1963 р. позивач являється спадкоємцем першої черги за законом та своєчасно прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] немає, що вбачається з довідки Овруцької ДНК №2062/01-16 від 23.12.2014 року. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме, щодо будинку [ADDRESS] та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна свідчать, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні. Відповідно до ст.548 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність" від 07.02.91 року. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. п. 9,10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 572 грн. 96 коп. (1% від ціни позову) підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке належало на праві приватної власності померлому чоловіку - [PERSON], мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом 1 -ї черги після смерті чоловіка та фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала з ним на день смерті у спадковому будинку та продовжує проживати до даного часу. Однак, оформити спадщину на будинок нотаріально вона не може, так як чоловік при житті не виготовив свідоцтво про право власності на нього. В судове засідання позивач не з'явилася, але її представник надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки та поштовим повідомленням. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], 1961 року забудови, який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гошівської сільської ради № 1006 від 10.09.2014 року. Відповідно до ст.529 ЦК України 1963 р. позивач являється спадкоємцем першої черги за законом та проживала з померлим спадкодавцем на день смерті та протягом шести місяців після смерті в спадковому будинку, доглядала за ним, що свідчить про прийняття нею спадщини і підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 12.11.1949 року, довідками виконавчого комітету Гошівської сільської ради № 1005 від 10.09.2014 року, №2034 від 04.11.2014 року. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] немає, що вбачається з довідки Овруцької ДНК №2084/01-16 від 25.12.2014 року. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме, щодо будинку [ADDRESS] та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна свідчать, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні. Відповідно до ст.548 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність" від 07.02.91 року. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 612 грн. 70 коп. (1% від ціни позову).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з вересня 2012 року по березень 2013 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від його доходів. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені в заяві та просила їх задовольнити. \~Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та ча проведення повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до копії свідоцта про народження, 17.09.2013 року народився [PERSON], Серія І-НО №547993, актовий запис №156, виданого Виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, 25.09.2013 року, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. З пояснень позивача вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. При вирішенні спору, суд враховує норму\~ст. 180 СК України, згідно якої\~батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є обгрутнованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 15.11.2016 року.

Outcome: approved