Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 67907 грн. 76 коп. за договорами оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади селища Лісове №2 від 01.04.2010 року та №№2 - 4 від 01.10.2012 року з врахуванням неустойки , процентів річних і штрафу , а також понесених судових витрат . Представник позивача у судове засідання не зявився , надав заяву про підтримання позову, розгляд справи за їх відсутності. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та пояснили,що відповідач поніс витрати у розмірі 52115 грн. по виготовленню документації та проведення ремонту ( перекрив дах, провів воду , зробив каналізацію і т.д.) орендованих приміщень, що при нарахуванні заборгованої орендної плати не було взято до уваги позивачем. Попередній селищний голова усно обіцяв врахувати вказані витрати у рахунок орендної плати. Крім того , відповідач звернувся до позивача за заявою від 29.01.2014 року щодо припинення нарахування орендної плати за договорами №№2,4 від 01.10.2012 року , тобто про фактичне розірвання договорів. Вказане було прийнято позивачем , оскільки наступні декілька місяці орендна плата за вказаними договорами не стягувалася , що підтверджується рахунками-фактурами. Потім з невідомих спонукань позивач продовжив нараховувати орендну плату за договорами і також дорахував місяці за які попередньо нарахування не здійснювалося. Зазначене є безпідставним , оскільки договори вже були розірвані за згодою сторін. Так, п.10.9 договорів передбачає припинення дії договору « достроково за взаємною згодою сторін». З 16.12.2014 року (часу припинення діяльності ФОП [PERSON] ) позивач також не мав права нарахувати фізичній особі відповідачу подвійної оплати за нездані за актом прийому орендовані приміщення, оскільки договори були укладені з ним як з приватним підприємцем. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні , пояснила , що працює головним бухгалтером у відповідача .Раніше на підприємстві працював інший бухгалтер. Підтвердила та розяснила порядок нарахування заборгованості . Виконала власні більш детальні розрахунки (а.с. 248-252), що повністю співпали з раніше поданими . Заслухавши відповідача та його представника , допитавши свідка ,вивчивши матеріали справи ,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договорів оренди №2 від 01.04.2010 року , №2 від 01.10.2012 року , №3 від 01.10.2012 року , №4 від 01.10.2012 року (а.с.7-10,15, 24-27,34-38,45-49,56 ) позивач надав в оренду ПП [PERSON] нерухоме майно комунальної власності (їдальня) зі сплатою щомісячно орендної плати до 15 числа місяця за наступних умов : -п.3.8.- у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість по ній складає загалом не менше ніж три місяці , орендар сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості ; -п.10.10.- у разі припинення договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю; -п.10.11. - майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, обов»язок по складанню акту покладається на орендаря; -п.10.12. якщо орендар не виконує обов»язку щодо повернення майна , орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення . Згідно актів прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду одночасно з підписанням вищенаведених договорів відповідачу передали приміщення за договорами (а.с.13, 34,45,56 ) . Згідно п.3.1.1.,п.10 договорів та розрахунків орендної плати (а.с. 7-10,13, 24-27,28,34-38,39,45-49,50 ,56 ) орендна плата за базовий місяць оренди нерухомого майна та строк дії договору складали : - договір оренди №2 від 01.04.2010 року (смт.Лісове, вул.Тітова,25/221, площа 356 кв.м.) - 1193 грн.49 коп., а за 1-й місяць 1450 грн., строк дії до 31.09.2012 року ; - договір оренди №2 від 01.10.2012 року(смт.Лісове, вул.Тітова,25/221, площа 76,05 кв.м.) - 435 грн.98 коп., строк дії до 30.09.2014 року ; - договір оренди №3 від 01.10.2012 року (смт.Лісове, вул.Тітова,25/221, площа 111,62 кв.м.) - 366 грн.13 коп., строк дії до 30.09.2014 року ; - договір оренди №4 від 01.10.2012 року (смт.Лісове, вул.Тітова,25/221, площа 168,33 кв.м.) - 637 грн.74 коп., строк дії до 30.09.2014 року. Згідно листів претензій позивача від 29.10.2014 року (а.с.58-60,104 -107) відповідачу рекомендувалось сплатити заборгованість за оренду нежитлового приміщення та звільнити його і передати власнику згідно акту приймання-передачі у звязку з закінченням строку дії договору оренди. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.99-102,248-252) : - договір оренди №2 від 01.04.2010 року - орендна плата у розмірі 6708 грн. 23 коп. з якої штраф 609 грн. 84 коп. ; - договір оренди №2 від 01.10.2012 року 18599 грн. 02 коп., що складається: орендна плата - 12991 грн. 04 коп., 10% штрафу 1299 грн. 10 коп., 3% річних - 462 грн. 44 коп., неустойка 3846 грн. 44 коп. (подвійна орендна плата за 10-12.2014 року ); - договір оренди №3 від 01.10.2012 року 15537 грн. 21 коп., що складається: орендна плата - 10910 грн. 10 коп., 10% штрафу 1091 грн. 01 коп., 3% річних - 305 грн. 88 коп., неустойка 3230 грн. 22 коп. (подвійна орендна плата за 10-12.2014 року ); - договір оренди №4 від 01.10.2012 року 27063 грн.30 коп., що складається: орендна плата - 19003 грн. 41 коп., 10% штрафу 1900 грн.35 коп., 3% річних - 532 грн.76 коп., неустойка 5626 грн.78 коп. (подвійна орендна плата за 10-12.2014 року ). Рішенням тринадцятої сесії Лісівської селищної ради другого скликання №56 від 10.01.2012 року (а.с.203) було зараховано вартість будівельних матеріалів в сумі 8746 грн. 00 коп., що були використані орендарем для ремонту даху споруди №221 в рахунок орендної плати , однак за поданням та протестом прокурора Олександрівського району від 28.03.2012 року ( а.с.205-206) воно було скасоване рішенням шістнадцятої сесії Лісівської селищної ради другого скликання №65 від 03.04.2012 року (а.с.204). Згідно заяви відповідача до позивача від 29.01.2014 року( інформація щодо її отримання КП (вхідний штамп , розписка про отримання) відсутні) він звертався щодо призупинення нарахування орендної плати за договорами оренди №№4,2 від 01.10.2012 року з 01.02.2014 року у звязку з тим , що вказані у договорі приміщення він не використовує у звязку з тяжким фінансовим становищем і здійснення торгівельної діяльності в цих приміщеннях зупинено; існуючу заборгованість по орендній платі зобовязується погасити; разом з тим просить укласти з ним договір про реструктуризацію існуючої заборгованості та включити частину коштів витрачених ним на ремонт вказаних приміщень (а.с.222). Згідно рахунків фактур КП «Лісове» до оплати ПП [PERSON] (а.с. 228-236) було зменшено орендну плату з лютого по червень 2014 року ( лютий 371,63 грн.,березень 379,81 грн.,квітень-392, 34 грн., травень -407,25 грн., червень 411,32 грн.,), а з липня 2014 року збільшено орендну плату до попередньої. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи , довідки ЄДРПОУ , статуту КП «Лісове» Лісівської селищної ради» (а.с.29-30,65-71 ) позивач є юридичною особою, здійснює діяльність , у тому числі , здання в оренду власного нерухомого майна. Відносини , що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин , що виникли внаслідок оренди та вважає за необхідне керуватися главою 58 ЦК України «Найм (оренда)». Згідно ст.762 ЦК України - за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати та періодичність встановлюється договором оренди. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу , інших актів цивільного законодавства . Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст.611 ч.1 п.3 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. Як було встановлено у судовому засіданні , на час укладання договорів оренди , відповідач був приватним підприємцем та виступав як юридична особа. 16.12.2014 року [PERSON] за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність (а.с. 78-79 ). З вказаної підстави ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2015 року (а.с. 108) провадження по справі за позовом КП «Лісове» Лісівської селищної ради до фізичної особи-підприємця [PERSON] припинено. Згідно п.14 ч.3 ПВССУ « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року - оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15.05.2003 року N 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. А тому , суд приходить до висновку про підсудність даної справи Олександрівському районному суду. У судовому засіданні було встановлено ,що ,на підставі договорів №2 від 01.04.2010 року та №№2 - 4 від 01.10.2012 року ,ПП [PERSON] було передано в оренду нежитлові приміщення, розташовані в смт.Лісове по вул.Тітова,25/221. ПП належним чином платежі не здійснював , внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі за договорами : - №2 від 01.04.2010 року - у розмірі 6098 грн.39 коп., - №2 від 01.10.2012 року у розмірі 12991 грн. 04 коп., - №3 від 01.10.2012 року у розмірі 10910 грн. 10 коп., - №4 від 01.10.2012 року у розмірі 19003 грн. 41 коп., а загалом - 49 002 грн. 94 коп. Також позивачем було нараховано штраф у розмірі 10% від заборгованості , що передбачено п.3.8. договору , а саме : - договір оренди №2 від 01.04.2012 року - 609 грн. 84 коп., - договір оренди №2 від 01.10.2012 року - 1299 грн. 10 коп., - договір оренди №3 від 01.10.2012 року 1091 грн. 01 коп., - договір оренди №4 від 01.10.2012 року 1900 грн.35 коп., а загалом - 4900 грн.30 коп. На підставі ст.625 ч.2 ЦК України позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми, а саме : - договір оренди №2 від 01.10.2012 року - 462 грн. 44 коп., - договір оренди №3 від 01.10.2012 року 305 грн. 88 коп., - договір оренди №4 від 01.10.2012 року 532 грн.76 коп., а загалом -1301 грн. 08 коп. Оскільки відповідач не повернув майно за актом приймання-передачі, як встановлено договором , то на підставі п.10.12 договору позивачем було нараховано неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення за жовтень грудень 2014 року , а саме : - договір оренди №2 від 01.10.2012 року 3846 грн. 44 коп. , - договір оренди №3 від 01.10.2012 року 3230 грн. 22 коп., - договір оренди №4 від 01.10.2012 року 5626 грн.78 коп. , а загалом 12703 грн. 44 коп. Суд погоджується з вищенаведеними обрахунками заборгованості ,що були виконані позивачем. Доводи представника відповідача суд не може взяти до уваги при винесенні рішення з наступних міркувань . Умовами договору не було передбачено врахування до орендної плати вартості ремонтних робіт орендованих обєктів , що були виконані відповідачем з власної ініціативи ,а тому судом не може бути врахована вказана обставина. Представник зазначає що [PERSON] звернувся до позивача про припинення йому нарахування орендної плати за договорами оренди №№4,2 від 01.10.2012 року з 01.02.2014 року, після чого КП не нараховувало орендну плату на 2 обєкти , що є доказом розірвання вказаних угод, відповідно - подальше нарахування заборгованої орендної плати по вказаним договорам є безпідставним. На підтвердження цього було подано заяву позивача (а.с.222) , в якій відсутня інформація про отримання її позивачем. У заяві відповідач просить призупинити нараховувати орендну плату на 2 обєкти у звязку з їх невикористанням та тяжким матеріальним становищем та реструктиризувати заборгованість по орендній платі. Після чого відповідачем за рахунками-фактурами було зменшено орендну плату з лютого по червень 2014 року , а з липня 2014 року - збільшено до попередньої (а.с. 228-236). Висновки сторони відповідача щодо припинення дії договорів №№4,2 від 01.10.2012 року з 01.02.2014 року за його заявою достроково за взаємною згодою сторін є надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи. Зі сторони позивача відсутнє жодне підтвердження щодо згоди на припинення дії договорів. У заяві відповідач просив призупинити нарахування орендної плати у звязку з матеріальними проблемами , а тому КП на декілька місяців зупинило її нарахування , а потім відновила і донарахувало орендну плату за попередні місяці. Також суд не може погодитися з доводами представника відповідача , що нарахування за другу половину грудня 2014 року є безпідставними , оскільки з 16.12.2014 року ФОП [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність, Так , з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.\~ст.\~47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013\~року (справа № 6-125цс13). Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. А тому ,враховуючи викладене , позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України - судові витрати , понесені позивачем ,необхідно стягнути з відповідача .

Outcome: approved