Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача Виноградівська районна державна адміністрація про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 19.11.2011 року вона уклала шлюб з [PERSON] , від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на тривале спільне проживання їм вдалося створити міцної сім`ї, оскільки вони мають кардинально різні погляди на подальше життя, втратили довіру та порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що [PERSON] постійно зловживав спиртними напоями, перестав турбуватися про сім`ю, тривалий час ніде не працює, тому перспектив для сім`ї в них вже не було, подальше збереження сім`ї стало неможливим. Заочним рішенням Берегівського районного суду від 04.11.2016 року шлюб між ними розірвано. З моменту припинення спільного проживання, донька залишились на повному її вихованні та утриманні. Крім того, відповідач фактично не бере участі в утриманні доньки, хоча дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вважає, що [PERSON] є здоровою, сильною та працездатною особою, інших утриманців не має, тому позивач просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Представник служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без представника служби, позов в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю підтримує. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні та вихованні позивача (а.с.7). Рішенням Берегівського районного суду від 04.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 8-9). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач з донькою не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачем малолітньої доньки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини слід зазначити наступне. За положеннями ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із висновку служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації ради № 03-24/726 від 25.03.2020 року вбачається за доцільне в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , визначити її місце проживання з матір`ю [PERSON] . З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2020 року і до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved