Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди землі, вказуючи, що Рішенням Черкаської міської ради від 03.03.2005 № 8-37 [PERSON] надана в оренду терміном на 49 років земельна ділянка площею 1714 кв. м., яка знаходиться у м. Черкаси по бульвару Шевченка, 292, під незавершене будівництво блоку «В» двоповерхового науково-інформаційного центру з метою завершення будівництва та його експлуатації за рахунок земель Черкаської міської ради. 30.05.2005 року між сторонами було укладено договір оренди цієї земельної ділянки, який зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25 червня 2005 року за № 040577500083. 16 серпня 2010 року сторонами були внесені зміни до Договору. Пунктом 4.2 Договору встановлено, що розмір грошової оцінки та орендної плати не є сталим і змінюється в звязку з проведенням її щорічної індексації та внесенням змін на підставі вимог діючого законодавства. В таких випадках розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору. З 13 вересня 2011 року розмір орендної плати становить 4573,59 грн. щомісячно (що становить 3 % від нової грошової оцінки землі). Розмір орендної плати був змінений у звязку з тим, що рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010 р. № 5-657 «Про плату за оренду землі» були змінені розміри орендної плати за землю в м. Черкаси, зокрема ставка орендної плати була встановлена в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Рішення набуло чинності з 13.09.2011 року з прийняттям ухвали Київським апеляційним адміністративним судом від 13.09.2011 року. Оскільки відповідно до витягу № 2086-гр.-2011 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки грошова оцінка земельної ділянки становить 1 829 437, 90 грн., то розрахунок вказаної суми виходячи із трьох відсотків від грошової оцінки землі наступний: 1 829 437, 90 х 3% : 12 = 4573,59 грн. Рішенням Черкаської міської ради від 22.09.2016 № 2-1110 припинено [PERSON] право користування земельною ділянкою площею 1323 кв. м. В звязку із чим, з 22.09.2016 року розмір орендованої земельної ділянки становить 391 кв. м. З 01.01.2017 року у звязку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,06) розмір орендної плати становить 1979,42 грн. у місяць. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.09.2013 року з відповідача була стягнута заборгованість за Договором за період з 26.05.2005 року по 30.04.2013 року включно у розмірі 94 011,11 грн. та пеня в розмірі 4528,47 грн. Наступне нарахування відповідачу орендної плати за землю продовжувалося починаючи від 01.05.2013 року і по 31.03.2017 року (останній звітний місяць). За цей період йому нараховано орендної плати за землю на суму 243 338,92 грн. Однак, в порушення взятих на себе договірних зобовязань відповідач за цей період користування земельною ділянкою не сплатив позивачу жодної гривні. Внаслідок цього його заборгованість перед позивачем становить 243 338 грн. 92 коп., тому звернулись з даним позовом до суду. Пунктом 4.6. договору оренди передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. З посиланням на ст. 129 Податкового кодексу України позивач нарахував пеню з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ за шість місяців в розмірі 2448,19 грн. та додав розрахунок пені. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав відзив на позов в якому вказував, що позовна заява містить вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.05.2013 по 31.03.2017. Однак така вимога заявлена з пропуском строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, перебіг яких починається з моменту коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З цього питання представник відповідача зазначив, що звертаючись з вказаною позовною заявою 23.05.2017 позивач, з врахуванням строків позовної давності, може формулювати позовну вимогу щодо стягнення заборгованості за договором оренди землі за період з 23.05.2014 по 31.03.2017, тобто до вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди землі в період з 01.05.2013 по 23.05.2014 необхідно застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в позові в цій частині. Представник відповідач також заперечував факт користування відповідачем з 22.06.2016 та по теперішній час земельною ділянкою площа якої становить 391 кв. м. Однак вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки відповідно до інформаційної довідки 110540579 від 15.01.2017 за адресою: м. Черкаси, вул. Богдана Хмельницького, 15 зареєстрований обєкт незавершеного будівництва. Реєстрація здійснена 30.12.2010. Вказаний обєкт незавершеного будівництва знаходився в період часу з 30.12.2010 до 02.04.2016 у спільній частковій власності [PERSON] (2/5 частини), [PERSON] (1/5 частина), [PERSON] (2/5 частини). Таким чином, відповідач з 30.12.2010 був користувачем 2/5 частин земельної ділянки за Договором, тобто в його користуванні перебувало 685,6 кв.м. (з розрахунку 1714 кв.м./ 2/5=685,6 кв.м). В подальшому, відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси (суддя Драник Н. П.) від 13.05.2013 (судове рішення вступило в законну силу 24.05.2013) у справі №2314/9136/12 за позовом [PERSON], [PERSON] до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання частково недійсним договору оренди землі від 30.05.2005, який зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25.06.2005 за №040577500083, вказаний договір визнано частково недійсним, а саме: в частині передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки, площею 0,0154 га по вулиці Гоголя, 337 в м. Черкаси від літ. Б. до літ. В., від літ. Г. до літ Д., від літ. Е до літ. Ж.. Таким чином, площа орендованої відповідачем земельної ділянки зменшилась на 154 кв.м., та враховуючи спільну часткову власність [PERSON] та інших осіб, площа орендованої [PERSON] земельної ділянки з врахуванням розміру частки останнього (2/5) становить 624 кв.м. (з розрахунку 685,6 кв.м (154*2/5 =61,6)=624 кв.м). З 02.04.2016 право власності на обєкт незавершеного будівництва перейшло до ТОВ «Комфорт-Будінвест», власником якого з 02.04.2016 та по теперішній час є вказане товариство. Тобто, з 02.04.2016 [PERSON] не є користувачем земельної ділянки за Договором, оскільки право користування вказаною земельною ділянкою перейшло разом з правом власності на обєкт незавершеного будівництва до ТОВ «Комфорт-Будінвест». Також зазначено, що з моменту, коли виникла спільна часткова власність на об'єкт нерухомості обєкт незавершеного будівництва, який розташований на орендованій відповідачем земельній ділянці, тобто з 30.12.2010 у відповідача припинилося зобов'язання щодо оплати користування земельною ділянкою площею 1714 кв.м., а виник обовязок щодо оплати за користування земельною ділянкою у відповідності до частки в обєкті нерухомого майна, а саме: за земельну ділянку площею 685,6 кв.м; а після відчуження вказаного обєкта незавершеного будівництва - з 02.04.2016 взагалі припинилося зобовязання щодо оплати за користування земельною ділянкою, оскільки такий обовязок перейшов до ТОВ «Комфорт-Будінвест», як користувача земельної ділянки. З врахуванням фактичних обставин справи, викладених представником відповідача [PERSON] у відзиві та спливу позовної давності у відповідача існує заборгованість по договору оренди відповідно до поданого у відзиві розрахунку та становить 460095,39 грн. за період з 23.05.2014 по 02.04.2016. Представником відповідача також зазначено, що позовна вимога про стягнення пені не підлягає до задоволення з огляду на п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості та пені 23.05.2017, тож вимога про стягнення пені може ставитися лише за період з 23.05.2016 по 23.04.2017. У наданому до суду відзиві представник відповідача просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності до позовної вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] за договором оренди землі від 30.05.2005, який зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25.06.2005 за №040577500083, за період з 01.05.2013 по 23.05.2014 та відмовити в задоволенні позову в цій частині повністю та відмовити в задоволенні позову Черкаської міської ради до [PERSON] в частині стягнення заборгованості в сумі 197243 грн. 53 коп. (243338,92 46095,39) за договором оренди землі від 30.05.2005, який зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25.06.2005 за №040577500083, та стягнення пені в сумі 2448 грн. 19 коп. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що Рішенням Черкаської міської ради від 03.03.2005 № 8-37 [PERSON] надана в оренду терміном на 49 років земельна ділянка площею 1714 кв. м., яка знаходиться у м. Черкаси по бульвару Шевченка, 292, під незавершене будівництво блоку «В» двоповерхового науково-інформаційного центру з метою завершення будівництва та його експлуатації за рахунок земель Черкаської міської ради. За функціональним використанням земельна ділянка віднесена: на період будівництва - до категорії земель рекреаційного призначення та інші відкриті землі (землі, зайняті поточним будівництвом); після завершення будівництва - до категорії земель комерційного використання. 30 травня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди цієї земельної ділянки, який зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25 червня 2005 р. за № 040577500083. 16 серпня 2010 року сторони внесли зміни до Договору, які зареєстровані у Черкаському міськрайонному відділі Черкаської регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 19 серпня 2010 р. за № 041080100070. Пунктом 4.2 Договору встановлено, що розмір грошової оцінки та орендної плати не є сталим і змінюється в звязку з проведенням її щорічної індексації та внесенням змін на підставі вимог діючого законодавства. В таких випадках розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору. Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 4 ст.124 ЗК України зазначено, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. З 13.09.2011 року розмір орендної плати становить 4573,59 грн. щомісячно (що становить 3 % від нової грошової оцінки землі). Розмір орендної плати був змінений у звязку з тим, що рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010 р. № 5-657 «Про плату за оренду землі» були змінені розміри орендної плати за землю в м. Черкаси, зокрема ставка орендної плати була встановлена в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Рішення набуло чинності з 13.09.2011 року з прийняттям ухвали Київським апеляційним адміністративним судом від 13.09.2011 року. Відповідно до витягу № 2086-гр.-2011 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки грошова оцінка земельної ділянки становить 1 829 437, 90 грн., то розрахунок вказаної суми виходячи із трьох відсотків від грошової оцінки землі наступний: 1 829 437, 90 х 3% : 12 = 4573,59 грн. З 01.01.2015 року у звязку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,249) розмір орендної плати становить 5712, 42 грн. щомісячно. З 01.01.2016 року у звязку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,433) розмір орендної плати становить 8185,90 грн. у місяць. Рішенням Черкаської міської ради від 22.09.2016 № 2-1110 припинено [PERSON] право користування земельною ділянкою площею 1323 кв. м. З 22.09.2016 року розмір орендованої земельної ділянки становить 391 кв. м. (1714 - 1323) = 391 кв. м. З 01.01.2017 року у звязку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,06) розмір орендної плати становить 1979,42 грн. у місяць. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.09.2013 року з відповідача була стягнута заборгованість за Договором за період з 26.05.2005 року по 30.04.2013 року включно у розмірі 94 011, 11 грн. та пеня в розмірі 4528,47 грн. Наступне нарахування відповідачу орендної плати за землю продовжувалося починаючи від 01.05.2013 року і по 31.03.2017 року (останній звітний місяць). За цей період останньому нараховано орендної плати за землю на суму 243 338 грн. 92 коп. Відповідач за цей період користування земельною ділянкою не сплатив позивачу кошти. Внаслідок цього заборгованість на думку позивача становить 243 338 грн. 92 коп. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 9.4 зазначеного Договору оренди також передбачено, що орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 623 цього ж Кодексу передбачено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтями 96, 206 Земельного кодексу України передбачено, що користування землею в Україні є платним і всі землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати плату за землю. Судом також встановлено, що відповідно до інформаційної довідки 110540579 від 15.01.2017 за адресою: м. Черкаси, вул. Богдана Хмельницького, 15 зареєстрований обєкт незавершеного будівництва. Реєстрація здійснена 30.12.2010. Вказаний обєкт незавершеного будівництва знаходився в період часу з 30.12.2010 до 02.04.2016 у спільній частковій власності [PERSON] (2/5 частини), [PERSON] (1/5 частина), [PERSON] (2/5 частини) тобто в користуванні відповідача з 30.12.2010 перебувало 685,6 кв.м. (з розрахунку 1714 кв.м./ =685,6 кв.м), що еквівалентно 2/5 частин земельної ділянки за Договором. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2013 (судове рішення вступило в законну силу 24.05.2013) у справі №2314/9136/12 за позовом [PERSON], [PERSON] до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання частково недійсним договору оренди землі від 30.05.2005, який зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25.06.2005 за № 040577500083, вказаний договір визнано частково недійсним, а саме: в частині передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки, площею 0,0154 га по вулиці Гоголя, 337 в м. Черкаси від літ. Б. до літ. В., від літ. Г. до літ Д., від літ. Е до літ. Ж.. Площа орендованої відповідачем земельної ділянки зменшилась на 154 кв.м., та враховуючи спільну часткову власність [PERSON] та інших осіб, площа орендованої [PERSON] земельної ділянки з врахуванням розміру частки останнього (2/5) становить 624 кв.м. (з розрахунку 685,6 кв.м (154* =61,6)=624 кв.м). 02 квітня 2016 року право власності на обєкт незавершеного будівництва перейшло до ТОВ «Комфорт-Будінвест», власником якого з 02.04.2016 та по теперішній час є вказане товариство. Судом встановлено, що з 02.04.2016 [PERSON] не є користувачем земельної ділянки за Договором, оскільки право користування вказаною земельною ділянкою перейшло разом з правом власності на обєкт незавершеного будівництва до ТОВ «Комфорт-Будінвест». Так, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч.4 ст. 7 Закону «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України в редакції станом на 30.12.2010 момент виникнення права спільної часткової власності у відповідача) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Тобто, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Правова позиція Верховного Суду України з цього приводу висвітлена в Постанові від 12.09.2017 у справі № 2а-10596/12/2670, в якій суд зазначив наступне: «після відчуження частини об'єкта нерухомості та його реєстрації за іншими особами позивач не повинен сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої не є». Такого ж висновку дійшов Верховний суд у постанові від 31.01.2018 у справі №№825/308/17. Згідно із зазначеними обставинами суд дійшов висновку, що з 30.12.2010 у відповідача припинилося зобов'язання щодо оплати користування земельною ділянкою площею 1714 кв.м., а виник обовязок щодо оплати за користування земельною ділянкою у відповідності до частки в обєкті нерухомого майна, а саме: за земельну ділянку площею 685,6 кв.м; а після відчуження вказаного обєкта незавершеного будівництва - з 02.04.2016 взагалі припинилося зобовязання щодо оплати за користування земельною ділянкою, оскільки такий обовязок перейшов до ТОВ «Комфорт-Будінвест», як користувача земельної ділянки. Судом відмовлено задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором оренди землі і період з 01.05.2013 по 23.05.2014, застосувавши до зазначених вимог наслідки спливу позовної давності з огляду на наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Представником відповідача у відзиві на позов заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до позовної вимоги в частині стягнення за період з 01.05.2013 по 23.05.2014. На підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Зазначена вище правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 16.11.2016 у справі № 487/10132/14-ц. Отже, звертаючись з вказаною позовною заявою 23.05.2017, позивач, з врахуванням строків позовної давності, має право вимагати стягнення заборгованості за договором оренди землі лише за період з 23.05.2014. Суд, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні дійшов висновку, що у відповідача існує заборгованість по Договору, відповідно до наступного розрахунку: 1067,35 грн. вартість 1 кв.м. (відповідно до наданого позивачем витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки); 685,6 кв.м. площа земельної ділянки, яка перебувала у користуванні [PERSON]М в період з 30.12.2010 по 2013 рік; 624 кв.м. - площа земельної ділянки, яка перебувала у користуванні [PERSON] з 2013 року по 02.04.2016; 1067,35*624=666026,4 (нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 624 кв.м.)*3%/12міс=1665,066 грн. - вартість оренди за 1 місяць в період до 01.01.2015; 666026,4*3%/360 = 55,50 грн. вартість оренди за 1 день; 55,50*8+1665,066*7=444+11655,5=12099,5 грн. заборгованість за період з 23.05.2014 по 01.01.2015; 1665,066*1,249 (коефіцієнт індексації)=2079,67 грн. (вартість оренди за 1 місяць в період з 01.01.2015 по 01.01.2016)*12=24956,04 грн. заборгованість за період з 01.01.2015 по 01.01.2016; 2079,67*1,433 (коефіцієнт індексації)= 2980,17 грн. (вартість оренди за 1 місяць в період з 01.01.2016 по 02.04.2016)*3 = 8940,51 грн. - заборгованість за період з 01.01.2016 по 01.04.2016; 2980,17*12=35762,04 (вартість оренди за 2016 рік); 35762,04/360днів= 99,34 грн. (вартість оренди за 1 день в період з 01.01.2016 по 02.04.2016)*1=99,34 грн. заборгованість за період з 01.04.2016 по 02.04.2016; 12099,5+24956,04+8940,51+99,34=46095,39 грн. заборгованість за період з 23.05.2014 по 02.04.2016. Судом також відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості та пені 23.05.2017, тож вимога про стягнення пені може ставитися лише за період з 23.05.2016 до 23.05.2017. Однак як встановлено судом під час розгляду справи, в цей період відповідач вже не був користувачем земельної ділянки, тому і пеня не може бути нарахована. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3686,81 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 239 від 22.05.2017 року, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3686,81 гривень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного,

Outcome: approved