Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.07.2004 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON], про що зроблено запис №04. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися та взагалі припинилися. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В підготовче засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Заперечуючи проти позову відповідач надав заяву, в якій просив надати строк для примирення. Ухвалою суду від 25.09.2018 року сторонам було призначено строк для примирення. В підготовче засідання, яке було призначено після спливу строку для примирення, сторони не з'явились, відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 23.07.2004 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Примирення сторін неможливе. Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Строк для примирення, який сторонам було надано судом, позитивного результату не приніс. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved