Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітньої доньки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 59. Від подружнього життя у сторін народилась одна дитина, донька, [PERSON], [INFO]. Зазначає, що батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться виключно на утриманні позивача. Відповідач офіційно не працює, проте має можливість сплачувати аліменти, оскільки займається тимчасовими заробітками. Вказує, що офіційно не працює, займається тимчасовими заробітками, проте дохід, який отримує не дає можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини. А тому позивач звернулась в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. Позов просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає повністю та згідний сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. на дитину. Позов просить задоволити. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 59. Від подружнього життя у сторін народилась одна дитина, донька, [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], вбачається, що Позивачка є матір'ю дитини, а Відповідач - її батьком. Згідно зі ст. 180 СК, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище матері - позивачки по справі, яка не працює, не хворіє, будь-яких доходів не має, майна у власності не має; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, однак, він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст. 184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 600 грн. 00 коп. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 14.06.2017 року. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі - 640 грн. 00 коп. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved