Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просила позбавити відповідача батьківський прав відносно їх спільного сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року до 02 серпня 2012 року, тобто до дня ухвалення відповідного судового рішення про розірвання шлюбу між ними, що підтверджується копією рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2012 року по цивільній справі № 2034/7810/2012, провадження № 2/2034/4297/2012. Від шлюбу вони з відповідачем мають одну малолітнього сина [PERSON], [INFO], який весь час з моменту свого народження проживає тільки зі нею, оскільки з його батьком, відповідачем по справі [PERSON], вони фактично припинили шлюбні відносини ще до народження дитини, а саме у вересні 2010 року. Відповідач весь цей час проживає окремо, ніде не працює, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Крім того позивач зазначила, що починаючи з народження дитини, відповідач ніяких стосунків з сином не підтримував і не підтримує, жодного разу не поцікавився за які кошти виховується дитина. З 24 березня 2011 року, за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2011 року по цивільній справі № 2-3082/11 відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, але цей свій обов'язок він також не виконує належним чином. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 17.02.2015 року становить 15 960,05 гривень. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач жодним чином не піклується про сина, не приймає ніякої участі у його вихованні, увесь цей час він дитину не бачив, не спілкується з сином, жодного разу самостійно не висловлював наміру зустрітися з дитиною, не дзвонить, не виявляє зацікавленості у його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не проявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Позивач ввважає, що відповідач нехтує своїми обов'язками щодо виховання дитини. Позивач та його представник в судовому засідання позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, представника Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, думку прокурора, а також свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. ( а.с. 6 ). Відповідач не займається вихованням малолітнього сина [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не сплачує аліменти ( а.с. 10,11,12,13-14,15,16 ). [PERSON], [INFO], відвідує дитячий дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) з 12 серпня 2013 року, батько дитини [PERSON] участь у вихованні сина не приймає, жодного разу не відвідав ДНЗ і не поцікавився справами свого сина, що підтверджується довідкою ДНЗ № 12 від 09.02.2015 року. (а.с. 18) Депутатом Мереф'янської міської ради Харківського району та області Рудим Т.Ф. 02.12.2014 року було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї, в якій проживає малолітній [PERSON]. Перевіркою встановлено, що для дитини створені усі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини.(а.с. 25) З довідки за № 201 Амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Мерефа ЦПМСД м. Мерефа Харківського району, де перебуває на обліку малолітній [PERSON], також вбачається, що станом здоров'я хлопчика, щепленнями, профілактичними оглядами цікавиться лише мати [PERSON]. Батько [PERSON] участі в цих питаннях не приймає, на медичні огляди до поліклініки разом з сином не з'являється. Зазначені обставини також підтверджуються виписками з історій хвороб інших медичних закладів.(а.с. 19) Згідно з висновком Мерефянської міської Ради Харківського району Харківської області від 04.03.2015 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 51-53, 54-55) Згідно положень абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Згідно положень п. 15 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, все це є ознаками ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності зі ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей. Зазначені дії у відповідності зі ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо нашого малолітнього сина [PERSON] Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved