Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся у суд до відповідача із вказаним позовом зазначивши, що 26 грудня 2017 року між сторонами, укладений письмовий договір купівлі-продажу нежитлової будівлі- санітарний блок. За умовами договору позивачу перейшло право власності на нежитлову будівлю - санітарний блок, загальною площею 828,30 кв.м. розташований за адресою: Донецька область Волноваський район смт. Володимирівка вул. Грушева (Радянська) буд.169, за які позивач сплатив грошові кошти, що підтверджується умовами договору та фіскальним чеком від 27.12.2017р. на суму 12 тис.грн. В підтвердження свого наміру представник відповідача передав позивачу один із оригіналів договору купівлі продажу, оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2009 р. з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на нежитлову будівлю - санітарний блок, акт приймання-передачі нежитлової будівлі. У січні 2018 року позивач дізнався, що укладений між нами договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений у звязку з чим, неможливо провести державну реєстрацію нерухомого майна на імя позивача. На неодноразові звернення до керівництва відповідача здійснити належне оформлення договору купівлі - продажу запевняли, що нотаріально договір буде укладений пізніше, неодноразово дата оформлення договору переносилась на невизначений строк. На даний час у звязку з не переоформленням документів позивач не має можливості оформити земельну ділянку під нежитловою будівлею, тому змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. Заплативши кошти і уклавши письмовий договір, акт приймання передачі, отримавши згоду на продаж нежитлової будівлі- санітарний блок, позивачем виконані всі умови договору, тобто правочин укладений з додержанням вимог ст. 203, 205 ЦК України. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав заяву про визнання позову в повному обсязі та просив розглянути справу без присутності їх представника. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 218 ЦК України правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми укладеної усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення зокрема шляхом прийняття вчинення зокрема шляхом прийняття виконання такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним, а також згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно зі ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Як було встановлено судом, 26 грудня 2017 року між сторонами, укладений письмовий договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - санітарний блок. За умовами договору позивачу перейшло право власності на нежитлову будівлю - санітарний блок, загальною площею 828,30 кв.м. розташований за адресою: Донецька область Волноваський район смт. Володимирівка вул. Грушева (Радянська) буд.169, за які позивач сплатив грошові кошти, що підтверджується умовами договору та фіскальним чеком від 27.12.2017р. на суму 12 тис.грн. В підтвердження свого наміру представник відповідача передав позивачу один із оригіналів договору купівлі продажу, оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2009 р. з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на нежитлову будівлю - санітарний блок, акт приймання-передачі нежитлової будівлі. У січні 2018 року позивач дізнався, що укладений між нами договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений у звязку з чим, неможливо провести державну реєстрацію нерухомого майна на імя позивача. На неодноразові звернення до керівництва відповідача здійснити належне оформлення договору купівлі - продажу запевняли, що нотаріально договір буде укладений пізніше, неодноразово дата оформлення договору переносилась на невизначений строк. На даний час у звязку з не переоформленням документів позивач не має можливості оформити земельну ділянку під нежитловою будівлею, тому змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. Заплативши кошти і уклавши письмовий договір, акт приймання передачі, отримавши згоду на продаж нежитлової будівлі- санітарний блок, позивачем виконані всі умови договору, тобто правочин укладений з додержанням вимог ст. 203, 205 ЦК України. Тому суд вважає необхідним, визнати правочин купівлі - продажу нежитлової будівлі - санітарний блок, здійснений 26.12.2017р. між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Екопрод» дійсним та визнати за [PERSON], право власності на нежитлову будівлю - санітарний блок, розташований за адресою: Донецька область Волноваський район смт. Володимирівка вул. Грушева буд.169, загальною площею 828,30 кв.м. На підставі ст.ст. 220, 334, 392, 638 ЦК України,

Outcome: approved