Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просять визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був власником спірного будинку згідно договору купівлі продажу від 07.03.1974 року. На час смерті з [PERSON] проживала мати позивача [PERSON] , яка є такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги згідно чинного законодавства є діти померлої: [PERSON] , [PERSON] дошлюбне [PERSON] та позивач [PERSON] , проте у встановлений законодавством строк лише позивач звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Державний нотаріус Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. роз`яснила позивачеві, що у зв`язку із тим, що на момент смерті матері позивача з нею був зареєстрований її син - брат позивача [PERSON] , то вважається, що він фактично прийняв спадщину, а позивач може прийняти лише Ѕ частину спадщини. Проте, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.12.2015 року у справі № 398/5317/15 брата позивача [PERSON] визнано безвісно відсутнім за останнім місцем проживання, початком безвісної відсутності вважається 01 січня 2007 року, і таким чином на момент смерті матері позивача його брат фактично не проживав з нею. У зв`язку із цим 03.09.2017 року позивач знову звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] , долучивши і рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.12.2015 року у справі № 398/5317/15. Але, державним нотаріусом у відповіді на вказану заяву зазначено, що він (позивач) має право на оформлення лише Ѕ частини житлового будинку, а іншу Ѕ частину житлового будинку фактично прийняв його брат [PERSON] . Крім того, нотаріусом зазначено додаткову підставу для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме те, що позивачем не подано нотаріусу оригінал договору купівлі-продажу вказаного будинку від 07.03.1974 року. Позивач зазначає, що серед документів після смерті матері вказаний документ був відсутній знайдений не був, а є лише його копія. У зв`язку із викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, 21.11.2017 р. справа № 398/3949/17 (провадження № 2/398/2921/17) розподілена судді Соколовій Р.І. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.11.2017 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2018 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Додатко [PERSON] [PERSON] , задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з Олександрійської районної державної нотаріальної контори та з КП «Олександрійське МБТІ», а також закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду від 02.05.2018р. № 211-р щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ та протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, 02.05.2018р. справа № 398/3949/17 (провадження № 2/398/689/18) розподілена судді Голосеніній Т.В. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2018 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Приютівську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду від 24.10.2018р. № 491-р щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ та протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, 24.10.2018р. справа № 398/3949/17 (провадження № 2/398/689/18) розподілена судді Ніколаєву М.В. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.11.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.01.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення співвідповідачем у справі визнаного безвісно відсутнім [PERSON] , відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, закрито підготовче провадження у справі, та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.04.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.05.2018 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено [PERSON] та [PERSON] . В попередніх судових засіданнях представник позивача [PERSON] та сам позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, в подальшому позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Судом встановлено наступне. Стаття 321 ЦК України\~визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~- спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою Статтею 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241\~ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. За приписами ст. ст.\~1233\~-\~1236\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно зі ст.\~1247\~ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251\~-\~1252\~ЦК України. Згідно зі ст.\~1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у постанові від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у п.19 зазначив, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. У відповідності зі ст.\~1223\~ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 2\~ст. 1274 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~- спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Статтею 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23 жовтня 2012 року, виданого Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 26 (том 1, а.с. 12). [PERSON] відповідно до копії договору купівлі-продажу від 07 березня 1974 року, посвідченого секретарем Войнівської сільської ради Павловською Л.М., та зареєстрованого Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації 20 березня 1989 року за № 488/3, є власником будинку [ADDRESS] (том 1, а.с. 7-8). Вказаний факт підтверджується також архівною довідкою № 230 від 27.02.2018 року, виданою начальником КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до якої право власності на майно по [ADDRESS] за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Войнівською сільрадою 07.03.1974 року № 34 (том 1, а.с.72). Відповідно до довідки № 1104 від 04.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області встановлено, що згідно розпорядження Войнівського сільського голови № 18-р від 27.01.2016 року вулиця Леніна [ADDRESS] (том 1, а.с. 22). Відповідно до довідки № 1106 від 04.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] , померлий [INFO] , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з ним спільно постійно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , 1938 року народження. Крім того, з померлим [PERSON] на момент смерті був зареєстрований, але фактично не проживав син [PERSON] , 1962 року народження (том 1, а.с. 20). З інформації, наданої суду завідувачем Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 05.03.2018 року № 234 вбачається, що 22.03.2013 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом заведена спадкова справа № 106/2013 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (том 1, а.с. 108-141). З матеріалів спадкової справи 106/2013, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що дружиною [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 18.07.1957 року відділом ЗАГСУ Павлівської сільської ради. Згідно ст.\~60\~СК\~України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно частини третьої\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, будинок [ADDRESS] належав подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Крім того, з матеріалів спадкової справи № 106/2013, заведеної після смерті [PERSON] , встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.03.1968 року, а також: копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] 28438 від 06.08.1988 року, відповідно до якого [PERSON] при укладенні шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 22.11.1991 року, відповідно до якого після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище « [PERSON] », копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29.04.1994 року, відповідно до якого [PERSON] при укладенні шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на «Додатко». Відповідно до копії заповіту [PERSON] від 22.05.2008 року, який посвідчено секретарем Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що знаходиться в матеріалах спадкової справи № 106/2013, встановлено, що [PERSON] належну йому земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,33 га, що розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, заповів [PERSON] . 22 березня 2013 року [PERSON] подала до Олександрійської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, а саме земельної ділянки, що розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, а також заяву про відмову про прийняття спадщини за законом. Крім того, дружина померлого, [PERSON] , [INFO] березня [INFO] року подала нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині, а саме частки земельної ділянки. В результаті розгляду вищевказаних заяв, на підставі заповіту [PERSON] та заяви Додатко Т. [PERSON] . державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,33га, кадастровий номер [NUMBER] , яке зареєстроване у спадковому реєстрі за № 57627698. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 грудня 2015 року у справі № 398/5317/15-ц [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , визнано безвісно відсутнім. Згідно рішення суду початком безвісної відсутності [PERSON] , [INFO] слід вважати 01 січня 2007 року. Даний факт знайшов своє підтвердження в ході дослідження в судовому засіданні судової справи № 398/5317/15-ц (провадження 2-о/398/192/15) за завою [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім (том 1, а с. 29-30). Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки № [NUMBER] та Ѕ частини будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги майна померлого були: дружина [PERSON] , та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У спадщину за заповітом щодо земельної ділянки вступила донька спадкодавця [PERSON] , яка одночасно відмовилася від прийняття спадщини за законом, що включає у себе право на частку в Ѕ частині будинку [ADDRESS] . Син спадкодавця [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. При цьому, остання відмовилася від обов`язкової частки у спадщині стосовно земельної ділянки, яка належала померлому, і яку він заповів дочці [PERSON] . Також, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] разом з ним окрім дружини був зареєстрований і його син [PERSON] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 грудня 2015 року у справі № 398/5317/15-ц [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2007 року. Спадкодавець помер [INFO] , таким чином [PERSON] не прийняв спадщину, так як був на момент її прийняття безвісно відсутнім. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] Ѕ частину будинку [ADDRESS] у повному обсязі успадкувала дружина померлого [PERSON] , таким чином стала власником будинку [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12 серпня 2013 року, виданого Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 18 (том 1, а с. 13). Відповідно до довідки № 1105 від 04.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з нею спільно постійно проживав та був зареєстрований син [PERSON] , 1962 року народження (том 1, а с. 21). Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 28.02.1959 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого являються [PERSON] та [PERSON] (том 1, а с. 14). З інформації наданої суду завідувачем Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 05.03.2018 року № 234 вбачається, що 09.01.2014 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини заведена спадкова справа № 2/2014 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (том 1, а с. 76-107). Відповідно до копії заповіту [PERSON] від 02.08.2013 року, який посвідчено секретарем Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що надійшов до суду разом з матеріалами спадкової справи № 2/2014, [PERSON] належну їй земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,66 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, заповіла [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного заповіту та заяви [PERSON] про видачу свідоцтва державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб.В.В. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,66 га, кадастровий номер [NUMBER] , яке зареєстроване у спадковому реєстрі за № 58078982. 03.09.2017 року [PERSON] звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON] , а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На дану заяву завідувачем Олександрійської районної державної нотаріальної контори надано відповідь № 894/0214 від 03.10.2017 року. Згідно даної відповіді [PERSON] для оформлення права власності на Ѕ частину вказаного вище будинку необхідно надати до нотаріальної контори ряд документів, в тому числі і оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Іншу Ѕ частку спадкового будинку прийняв фактично, шляхом спільної реєстрації з [PERSON] на момент її смерті син померлої [PERSON] (том 1 а.с. 15-17). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки [ADDRESS] [NUMBER] та будинку [ADDRESS] . З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Олександрійської районної державної нотаріальної контори згідно матеріалів спадкової справи звернувся лише син померлої [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [ADDRESS] . Хоча на момент смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований її син [PERSON] , вважати його таким, що прийняв спадщину суд не може, так як на момент смерті спадкодавця, тобто на момент відкриття спадщини, судовим рішенням його було визнано безвісно відсутнім. Тому суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] є позивач [PERSON] . Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, суд вважає, що відповідно до ст.\~16\~ЦК\~України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір у справі виник не з вини відповідача, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved