Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 21.04.2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 35). Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти зареєстровані та проживають з позивачем, відповідач про цього не заперечує. Крім того, щодо визначення місця проживання дітей він також звернувся до служби у справах дітей та сім'ї при Таращанській РДА. Причиною розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачем різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, тому в своїх інтересах та в інтересах їхніх дітей вирішив розірвати шлюб. На даний час, вони проживають окремо один від одного. Дітей після розірвання шлюбу просить залишити з ним. Всі судові витрати бере на себе. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 21.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 35 (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане 01.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 41 (а.с.11) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане 06.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 87 (а.с.12). Діти зареєстровані та мешкають з позивачем. Крім того, розпорядженням голови Таращанської районної державної адміністрації Київської області від 30.07.2015 року № 263 (а.с.22), визначено місцем проживання малолітніх дітей сім'ю батька [PERSON], який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на розірванні шлюбу наполягають, наміру зберігати сім'ю не мають. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статтей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved