Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що відповідно до умов укладеного договору №DNС0GK00000059 від 28.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 32500,00 доларів США строком до 27.11.2026 року, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, та видав відповідачці кредит у розмірі 32500,00 доларів США. Відповідачка, в свою чергу, зобов'язання не виконала, не здійснювала погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 19.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 28129,00 доларів США, яка складається з наступного: -23837,15 доларів США - заборгованість за кредитом; -2833,33 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -650 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -808,52 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога що пред'явлена до поручителя щодо виконання зобов'язання, залишена без задоволення. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості по кредиту та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечували в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 28.11.2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №DNС0GK00000059. Відповідно до умов укладеного договору відповідачка [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредит у розмірі 32500,00 доларів США на придбання квартири, а також у розмірі 5850,00 доларів США на оплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,20% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору (п. 1.1 договору) , строком до 27.11.2026 року. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період сплати (з 21 до 28 число кожного місяця), позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 426,64 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії (п. 1.1 договору). Банк свої обов'язки за вказаним договором виконав в повному обсязі. Кредитні кошти відповідачкою були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідачка зобов'язання за договором щодо повернення їх банку належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 19.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 28129,00 доларів США, яка складається з наступного: -23837,15 доларів США - заборгованість за кредитом; -2833,33 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -650 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -808,52 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобов'язання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати комісії, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості за тілом кредиту та комісією, і відсотками. Згідно укладеного договору поруки №DNC0GK00000059 від 28.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, сплати відсотків за користування ним, плати винагороди за надання фінансового інструменту, сплати пені, а також сплати інших винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодувати збитки, втрати у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, виникла за договором сума заборгованості підлягає солідарному стягнення з відповідачів. На підставі п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, якою визначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки позика позивачем надавалася у доларах США, заборгованість, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, підлягає стягненню у грошовій одиниці України - гривні. Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару станом на час ухвалення судового рішення становить 25,32 грн. за 1 долар США. Таким чином сума заборгованості по кредиту в гривневому еквіваленті у загальному розмірі складає 712507,57 грн. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] та її представника щодо того, що позивач в даному спорі не являється належною стороною на підставі укладеного договору з «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1Пі-ЕЛ-Сі» про відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором №DNС0GK00000059 від 28.11.2006 року, оскільки відповідно до наданої «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1Пі-ЕЛ-Сі» довіреності від 04 серпня 2015 року (а.с. 80-99) ПАТ КБ «ПриватБанк» наділений правом представляти їх інтереси в будь-яких і всіх судах, підписувати всі документи та здійснювати всі необхідні дії для звільнення від зобов'язань позичальника. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved