overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів 1984,65 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі неналежно проводили оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого за період з 01.03.2009 р. по 01.12.2013 р. утворилася заборгованість на загальну суму 1984,65 грн., яку і просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився; подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України повідомлялися про час та місце розгляду справи, а тому згідно із ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у їх відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого представник позивача не заперечив. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] та позивачем ПАТ "Львівобленерго" в особі Галицького району електричних мереж Львівських міських електричних мереж їм надаються послуги з електропостачання, що згідно із ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносяиться до комунальних послуг. Згідно із п.п.19, 20, 23 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оплата за спожиту електроенергію здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на розподільчий рахунок енергопостачальника в уповноваженому банку. З представленого позивачем розрахунку /довідки/ вбачається, що відповідачі належним чином не проводять оплату за надані послуги з електропостачання, внаслідок чого за період з 01.03.2009 р. по 01.12.2013р. утворилася заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 1984,65 грн., яка і підлягає до стягнення в судовому порядку. Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, на відповідачів слід покласти документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позову та заяви про видачу судового наказу (ст.99 ЦПК УКраїни) до суду, а саме 243,60 грн. судового збору. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування електричною енергією для населення та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 10 грудня 1992 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ковель Волинської області, актовий запис №550. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1992 року. Спільних дітей сторони не мають. Незважаючи на реєстрацію шлюбу, сторони так і не створили сім'ю. З 1993 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, відповідач виїхала за межі Волинської області і будь-яких стосунків сторони не підтримують. Позивач має намір одружитися з іншою жінкою, однак у зв'язку з тим, що формально позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, зареєструвати шлюб з іншою жінкою він позбавлений можливості. Позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Будучи у відповідності до вимог ч.9 ст. 74, ч.9 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи (оголошення про виклик відповідача в судове засідання опубліковане у газеті "Урядовий кур'єр" від 14 березня 2015 року №47). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи наведене суд розглядає справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 10 грудня 2010 року у відділі запису актів громадського стану м. Ковель Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 грудня 1992 року. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж двадцяти років не проживають разом, не підтримують подружні стосунки. Обставини, якими позивач обґрунтував позовні вимоги, підтверджуються довідкою Ковельського РВ УДМС України у Волинській області №0717/280 від 23.02.2015 року згідно якої [PERSON] 31.05.1993 року вибула з м. Ковеля в АР Крим. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, вказавши, що 20.09.2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинились рік тому. Сторони проживають разом, але спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.12,15,18,22,23,26,27), про причини неявки не повідомила. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2003 року в Інгулецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, під актовим записом № 275 (а.с.5). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони проживають разом, але спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім,я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала до суду заяву про залишення чи відновлення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який вподальшому уточнив та остаточно просив визнати такою, що не підлягає оплаті заборгованість [PERSON] з утримання будинку та прибудинкової території, холодної води, центрального опалення в розмірі 3094 (три тисячі дев'яносто чотири) грн. 85 (вісімдесят п'ять ) коп. по особовому рахунку № [NUMBER] нараховану Львівським комунальним підприємством «Господар» за період 01.07.2012 по 30.09.2014 та зобов'язати ЛКП «Господар» здійснити перерахунок оплати житлово-комунальних послуг по особовому рахунку № [NUMBER] за період 01.07.2012 по 30.09.2014 та повідомити [PERSON] рекомендованим листом про перерахунок оплати житлово-комунальних послуг по особовому рахунку № [NUMBER] за період 01.07.2012 по 30.09.2014. У судовому засіданні позивач уточнені вимоги пітримав, представник відповідача такі вимоги визнала у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свілоцтва про право на спадщину від 30.09.2014, та з цієї дати відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є споживачем житлово-комунальних послуг за цією адресою, які надає відповідач. До моменту набуття позивачем права власності на квартиру у попереднього власника квартири виникла заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території, холодної води, центрального опалення в розмірі 3094,85 грн., вимога щодо оплати якої безпідставно заявлялась відповідачем до позивача за період до моменту набуття ним права власності на квартиру. Згідно зі ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо законності визнання позову та достовірності обставин чи добровільності визнання їх представником відповідача, а тому позов суд задовольняє у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом який в подальшому уточнив та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що відповідач з початку 2012 року не проживає у квартирі, не користується нею, не приймає участі в оплаті комунальних послуг. Відповідач систематично перебуває в місцях позбавлення волі. Оскільки відповідач зареєстрований в [ADDRESS], то позивач змушений оплачувати додаткові комунальні послуги за нього. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спірна квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS], складається з двох житлових кімнат площею 29,70 кв.м., загальна площа квартири становить 43,6 кв.м. Згідно договору дарування частки квартири від 22.12.2009р. [PERSON] обдарила [PERSON] 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем померлого [PERSON] став [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності номер витягу - 24838437 від 18.12.2009 року. Таким чином, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. У квартирі зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що вбачається з довідки ЛКП "Сонячне" № 2119 від 20 червня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником чи законом. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше встановленого строку, жодної домовленості щодо користування житлом між ним та позивачем не було, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом у спірному будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , який мотивує тим, що за договором про надання ломбардом фінансового кредиту від 17.10.2013р. відповідач отримав кредит в сумі 408500 грн. строком до 14.04.2014р. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,17 % за добу від суми кредиту. Однак, відповідач своїх зобов»язань за договором не виконує, у зв»язку з чим, станом на 10.12.2014р. утворилась заборгованість в сумі 8150 726 грн. 14 коп., з яких : 408500 грн. по тілу кредиту, 236193 грн. 87 коп. по відсотках та 7506032 грн. 27 коп. штрафні санкції ( п.4.1 договору). З урахуванням заяв про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача вищевказану суму 8150 726 грн. 14 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав повністю, Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих причин, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути заочно при наявних доказах. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та зібрані докази, а саме : договір про надання ломбардом фінансового кредиту відповідачу від 17.10.2013р. згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 408500 грн. строком до 14.04.2014р. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,17 % за добу від суми кредиту; розрахунок ціни позову, відсотків, пені; вимогу позивача до відповідача про усунення порушень зобов»»язань по кредиту, вважає, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення , оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов"язань щодо своєчасного повернення 408500 грн. по тілу кредиту, 236193 грн. 87 коп. по відсотках за його користування, а тому у відповідності із ст. 549 ЦК України та умовами укладеного договору несе відповідальність перед кредитором у вигляді неустойки за прострочення платежів. Проте, враховуючи, що сума нарахованих штрафних санкцій за порівняно незначний період нарахування значно перевищує заборгованість по тілу кредиту та відсотках, що має істотне значення, суд вважає, що слід на підставі ст. 551 ч.3 ЦК України зменшити розмір неустойки до 1000000 грн. та стягнути з відповідача загалом 1644693 грн. 87 коп. В решті позову відмовити. На підставі викладеного та ст. 509, 526,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив, до відповідача, і в уточненому позові просить про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживають з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Позивач перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини не надає. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач уточнені позовні вимоги підтримала повністю, відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю та беззаперечно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю та беззаперечно, що, на думку суду, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за невиконання обовязків за договором купівлі-продажу косметичної продукції, а також сплату неустойки, 3% річних та інфляційних витрат, всього на загальну суму в розмірі 11\~193,62 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка сплатила за отриманий товар лише 3000 грн., а інша частина боргу залишається неповернутою. Представник позивача у судове засідання, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 30 вересня 2015р. між ТОВ «Грація плюс» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № ДА 0709, за яким позивач передав відповідачці комплекс косметичної продукції під товарним знаком «Desheli», а відповідачка зобовязалась прийняти товар згідно акту приймання передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму. За умовами Договору вартість товару складає 18 880,00 грн. та сплачується Покупцем відповідно до п.п. 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 Договору у розстрочку наступним чином: перший платіж складає 4\~880,00 грн. покупець сплачує шляхом оформлення споживчого кредиту протягом 14 місяців; залишок товару в розмірі 14\~000 грн. покупець сплачує продавцеві рівними платежами в сумі 1\~000 грн. протягом 14 місяців. Оплата залишку вартості Товару здійснюється не пізніше 30 числа кожного місяця, а повний розрахунок за Товар не пізніше 30 листопада 2016 р. Відповідно до акту приймання-передачі, засвідченого підписом сторін, відповідачка отримала косметичну продукцію на загальну суму 18\~880,00 грн. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦПК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до статті 549 ЦК України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За розрахунком позивача, сума заборгованості [PERSON] складає 11\~193,62 грн., серед якої основний борг 11\~000 грн., пеня 45,69 грн., 3 % річних 22,93 грн., інфляційні витрати 125,00 грн. З урахуванням наведеного, позовні вимог обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю на суму 11\~193,62 грн. У відповідності до довідки відділу адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області від 21 вересня 2016р., [PERSON] з 13 квітня 2016р. вибула на прізвище "Пархоменко". Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved