Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд із вказаним позовом, де вказала, що 2 вересня 2010 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» та громадянкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 14/10-560/2010, згідно якого ПАТ «БАНК КІПРУ» надав [PERSON]ГІ. кредит на придбання автомобіля в сумі 130 060,00 грн. (сто тридцять тисяч шістдесят) гривень 00 копійок на умовах повернення кредиту до 1 вересня 2015 року та сплати відсотків за користування кредитними коштами. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 14/10-560/2010 2 вересня 2010 року між останньою та ПАТ «БАНК КІПРУ» було укладено договір застави майна (транспортного засобу), за умовами якого заставодержатель (ПАТ «БАНК КІПРУ») отримав право задовольнити в повному обсязі не сплачені боргові зобов'язання заставодавця ([PERSON]П.) за кредитним договором за рахунок заставленого майна, а саме автомобіля, марки Ford Focus Trend, 2010 року випуску, шасі, кузов, рами № WF0XXGCDPAS22034, тип - легковий комбі - В, колір - сірий, реєстраційний номер - АМ8747ВВ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 937937, видане [PERSON] ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 1 вересня 2010 року. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору ПАТ «БАНК КІПРУ» звернулося до суду з позовом щодо стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором. 27.02.2013 Корольовський районий суд м. Житомира ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «БАНК КІПРУ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 117 975,77 грн. 20.05.2013 Корольовським районним судом м. Житомира було видано виконавчий лист № 296/3739/12-ц про стягнення заборгованості з [PERSON], на підставі якого державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у подальшому було відкрито виконавче провадження № 39357701. У зв'язку з невиконанням рішення у строк, встановлений для самостійного його виконання, 16.08.2013 державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заставлений автомобіль. З 10.05.2016 по 12.05.2016 Державним підприємством «СЕТАМ» були проведені електронні торги з реалізації вищевказаного заставленого автомобіля, переможцем яких стала позивач [PERSON] Однак, при зверненні до уповноважених органів з приводу державної реєстрації права власності на авто, позивач дізналася, що вчинити такі дії неможливо у зв'язку з тим, що 19.05.2011 у рамках розслідування кримінальної справи № 410 по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] у вчиненні ними злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.366 КК України з метою забезпечення відшкодування завданих державі збитків, слідчим слідчого відділу УСБУ в Житомирській області [PERSON] було винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке на праві власності належало громадянці [PERSON], в тому числі й на автомобіль марки «Форд Фокус», 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Посилаючись на те, що вона набула право власності на майно на електронних торгах відповідно до вимог чинного законодавства, а ПАТ «БАНК КІПРУ» мав пріоритет обтяження і переважне право відносно прав інших осіб на предмет застави, позивач просила: «Звільнити з-під арешту транспортний засіб, а саме автомобіль марки Ford Focus Trend, 2010 року випуску, шасі, кузов, рами № WF0XXGCDPAS22034, тип - легковий комбі - В, колір - сірий, реєстраційний номер - АМ8747ВВ, накладений постановою про накладення арешту на майно старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області [PERSON] від 19.05.2011 в кримінальній справі № 410». В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] Служби безпеки України в Житомирській області проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що УСБУ не є належним відповідачем по справі, оскільки кримінальна справа, по якій було накладено арешт на автомобіль знаходиться на розгляду в суді. Представник притягнутої до участі в справі у якості відповідача [PERSON] Житомирської області заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що питання скасування арешту на вказаний автомобіль повинно вирішуватись в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом України. Представник відповідача [PERSON] обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи ПАТ «БАНК КІПРУ» в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 2 вересня 2010 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» та громадянкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 14/10-560/2010, згідно якого ПАТ «БАНК КІПРУ» надав [PERSON]ГІ. кредит на придбання автомобіля в сумі 130 060,00 грн. (сто тридцять тисяч шістдесят гривень 00 копійок) на умовах повернення кредиту до 1 вересня 2015 року та сплати відсотків за користування кредитними коштами. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 14/10-560/2010 2 вересня 2010 року між останньою та ПАТ «БАНК КІПРУ» було укладено договір застави майна (транспортного засобу), за умовами якого заставодержатель (ПАТ «БАНК КІПРУ») отримав право задовольнити в повному обсязі не сплачені боргові зобов'язання заставодавця ([PERSON]П.) за кредитним договором за рахунок заставленого майна, а саме автомобіля, марки Ford Focus Trend, 2010 року випуску, шасі, кузов, рами № WF0XXGCDPAS22034, тип - легковий комбі - В, колір - сірий, реєстраційний номер - АМ8747ВВ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 937937, видане [PERSON] ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 01 вересня 2010 року (а. с. 7,8). У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору ПАТ «БАНК КІПРУ» звернулося до суду з позовом щодо стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором. 27.02.2013 Корольовський районий суд м. Житомира ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «БАНК КІПРУ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 117 975,77грн. 20.05.2013 Корольовським районним судом м. Житомира було видано виконавчий лист № 296/3739/12-ц про стягнення заборгованості з [PERSON], на підставі якого державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у подальшому було відкрито виконавче провадження № 39357701. У зв'язку з невиконанням рішення у строк, встановлений для самостійного його виконання, 16.08.2013 державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заставлений автомобіль. З 10.05.2016 по 12.05.201 Державним підприємством «СЕТАМ» були проведені електронні торги з реалізації вищевказаного заставленого автомобіля, переможцем яких стала позивач [PERSON], що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 176703 та актом Корольовського ВДВС [PERSON] міського управління юстиції про проведені торги від 05.07.2016 (а. с. 9,13). Згідно квитанцій № 332, 333 від 21.06.2016 позивачем було сплачено 40 850,00 грн. за придбання на СЕТАМ протокол № 176703 лоту № 141747, 564,95 грн. - додаткову винагороду організатору торгів та інші комісійні доходи (а. с. 10-12). Також судом встановлено, що 19.05.2011 у рамках розслідування кримінальної справи № 410 по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] у вчиненні ними злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.366 КК України з метою забезпечення відшкодування завданих державі збитків, слідчим слідчого відділу УСБУ в Житомирській області [PERSON] було винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке на праві власності належало громадянці [PERSON], в тому числі й на автомобіль марки «Форд Фокус», 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а. с. 15-16). Вказаний арешт перешкоджає позивачу в державній реєстрації права власності на автомобіль, що в свою чергу позбавляє її можливості розпоряджатися належним майном. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про заставу» реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів). Згідно ст.62 ЗУ "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій ст.57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Згідно п.п.8,9 Наказу Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігання. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права, чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом. Отже, в даному випадку підтвердження права власності здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння майном на праві власності. Юридичний факт - це обставини реального життя, з яким закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення права власності. Такі юридичні факти називаються підставами виникнення права власності. Всі юридичні факти прийнято поділяти на дії та події. Дії в свою чергу поділяються на правомірні не правомірні. Найчастіше право власності виникає саме із правочинів - правомірних дій суб'єктів цивільних правовідносин, націлених на виникнення, зміну або припинення відносин власності. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у відповідності до ст.328 ЦК України позивач [PERSON], набула право власності на спірне майно, яке було предметом застави, на підставах, що не заборонені законом, а саме: шляхом придбання на аукціоні (електронних торгах), що підтверджується юридичними фактами (перемога в аукціоні, сплата коштів та отримання акту про проведення електронних торгів). В свою чергу, у відповідності до положень п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, яким передбачено припинення права власності у випадку звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника, право власності боржника - [PERSON] на спірне майно правомірно припинилося у зв 'язку із його відчуженням на аукціоні в порядку погашення заборгованості перед кредиторами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в звязку з чим задовольняє їх у повному обсязі. Суд не приймає до уваги посилання представників відповідачів в судовому засіданні на те, що вказаний спір не підвідомчий суду цивільної юрисдикції виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 15 травня 2013 року по справі № 6-26цс13 вимоги особи, яка не є учасником кримінального провадження, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці відносини. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться і роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6. Враховуючи викладене та те, що [PERSON], не є учасником кримінального провадження, зазначений спір є цивільно-правовим оскільки виникає із цивільних правовідносин щодо права власності на арештоване майно і відповідно до ст.15 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного,

Outcome: approved