Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в інтересах споживача [PERSON] до відповідача про захист прав споживачів, в якому просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] 9500 грн за оплачений товар, пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення у розмірі 105690 грн та моральну шкоду у розмірі 12500 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 20.02.2020 р. [PERSON] було придбано у магазині «Цех №17», діяльність в якому здійснює ФОП [PERSON] ліжко вартістю 12500 грн. Однак придбаний товар виявився з недоліками, тому 26.03.2020 р. ліжко було повернуто відповідачу для виправлення недоліків. 14.08.2020 р. на адресу позивача надійшла скарга від [PERSON] 21.08.2020 р. Держпродспоживслужба надала погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині захисту споживачів на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] . На підставі наказу №1404 від 07.09.2020 р. та направлення №1617 від 07.09.2020 р. працівниками Головного управління було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів під час повернення коштів на ліжко. Відповідно до акту № 0179 від 08.09.2020 р. встановлено, що між ФОП [PERSON] та споживачем [PERSON] погоджено графік повернення сплаченої зі споживачем суми до 14.10.2020 р. Станом на момент перевірки споживачу було сплачено 2000 грн, та 23.08.2020 р. 1000 грн. Отже станом на 23.08.2020 р. сума заборгованості становила 9500 грн. З метою припинення порушень прав споживачів 08.09.2020 р. відповідачу надано припис до акту перевірки № 0179, яким зобов`язано останнього повернути споживачу оплачені кошти за ліжко. 17.12.2020 р. на підставі наказу №2299 від 14.12.2020 р. та направлення № 2467 від 14.12.2020 р. працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) на предмет виконання вимог припису до акту перевірки №0179. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено акт № 0244 від 17.12.2020 р., згідно якого встановлено, що ФОП [PERSON] на час перевірки не виконав вимог припису в частині повернення споживачу коштів за ліжко, чим порушено ч.9 ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також порушено умови договору між споживачем і виконавцем та повернення коштів за ліжко, чим порушено ч.11 ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів». [PERSON] 15.12.2020 р. звернулася до позивача із заявою з проханням подати позов в її інтересах як споживача та стягнути неповернуту суму коштів у розмірі 9500 грн та моральшу шкоду у розмірі 12500 грн. Також позивач вважає, що з відповідача слід стягнути пеню у розмірі 3% відповідно до ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів» за неналежне виконання зобов`язання у розмірі 105690 грн. Крім того, відповідач своїми діями щодо неналежного виконання зобов`язання наніс [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у перенесених переживаннях, незручностях, витрачання часу для відновлення своїх законних прав та інтересів, яку остання оцінює у 12500 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві представник позивача просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місцязнаходження, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] придбала у відповідача ФОП [PERSON] ліжко вартістю 12500 грн, що підтверджується копією накладної № 85 від 20.02.2020 р. (а.с.90). Однак 26.03.2020 р. [PERSON] повернула ліжко відповідачу, у зв`язку із виявленими недоліками для їх усунення. Однак ані ліжко, ані кошти в сумі 12500 грн відповідач не повернув. У зв`язку з порушенням її прав [PERSON] 14.08.2020 р. звернулася із скаргою до Головного управління Держпродспоживслужби. 21.08.2020 р. Держпродспоживслужба надала погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині захисту прав споживачів на підставі зазначеної скарги. На підставі наказу №1404 від 07.09.2020 р. та направлення №1617 від 07.09.2020 р. працівниками Головного управління було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ФОП [PERSON] на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів під час повернення коштів на ліжко (а.с.86). 08.09.2020 р. позивачем видано припис відповідачу про виконання законних вимог про усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, яким зобов`язано останнього повернути споживачу сплачені кошти за ліжко (а.с.84). Даний припис залишився невиконаним. 08.09.2020 р. відповідач на ім`я начальника ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області надав графік повернення несплаченої суми за повернуте ліжко, який погоджено з [PERSON] . В даному графіку відповідач зазначив, що станом на 08.09.2020 р. повернув споживачу 2000 грн та зобов`язався решту суми повернути до 14.10.2020 р. (а.с.47). Згідно даного графіку відповідач 23.08.2020 р. повернув [PERSON] 1000 грн. 17.12.2020 р. на підставі наказу №2299 від 14.12.2020 р. (а.с.46) та направлення № 2467 від 14.12.2020 р. (а.с. зв.ст.46) працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) на предмет виконання вимог припису до акту перевірки №0179. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено акт № 0244 від 17.12.2020 р., згідно якого встановлено, що ФОП [PERSON] на час перевірки не виконав вимог припису в частині повернення споживачу коштів за ліжко (а.с.7-8). Станом на 23.08.2020 р. відповідачем не повернуто [PERSON] кошти у сумі 9500 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, регулює\~Закон України «Про захист прав споживачів», яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно до\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ст. 627 ЦК\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. При вирішенні спорів про захист прав споживача слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на продавцеві. Відповідно до\~ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Згідно до ч.1\~ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1\~ст. 672 ЦК України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Відповідно до ч. 1\~ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1\~ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до ч. 1\~ст. 688 ЦК України, покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. Як судом встановлено, що після виявлення недоліків, [PERSON] повідомила ФОП [PERSON] про наявність недоліків у придбаному ліжку. Проте, відповідач дані недоліки не усунув та не повернув сплачену [PERSON] суму за товар. Згідно до\~ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлено, що у разі наявності недоліків споживач має право на їх безоплатне усунення. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно ч. 5\~ст.\~8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживача» встановлено, що продавець, виробник зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача - 9500 грн в якості повернення сплаченої за товар неналежної якості грошової суми є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь [PERSON] пені за неналежне виконання зобов`язання, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 22 ч. 1ст. 1\~ЗУ "Про захист прав споживачів", споживач це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно ч. 5\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком неустойки (пені) за неналежне виконання відповідачем зобов`язання за період з 04.04.2020 р. до 23.08.2020 р. у розмірі 44415 грн, та за період з 24.08.2020 р. до 26.03.2021 р. у розмірі 61275 грн. Згідно даного розрахунку загальна сума пені у розмірі 3% за кожний день прострочення виконання зобов`язання складає 105690 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9\~постанови від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з наступними змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий та зазнав у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди. Судом встановлено, що в результаті неналежного виконання зобов`язання відповідачем, [PERSON] зазнала певних душевних страждань у зв`язку з тим, що протягом тривалого часу була позбавлена можливості отримати подібний товар належної якості і використовувати його для своїх потреб, перенесла чимало негативних емоцій та переживань у зв`язку з неповерненням сплачених коштів, суд враховує також неодноразові звернення [PERSON] до відповідача, звернення за захистом свого права до Держпродспоживслужби. Виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань [PERSON] , суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 2000 грн. Згідно ч. 1 ст.141ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача слід стягнути 1171,90 грн судового збору в дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 23, 627, 655, 672, 673, 678, 688, 1167 ЦК України,

Outcome: approved