overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути на користь Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) надміру виплачені кошти в розмірі 3891 грн. 93 коп., у зв"язку з виплатою цієї суми переплати разом з пенсією відповідачу внаслідок рахункової помилки за період з 01.05.2012 року по 30.11.2014 року. Позивач просив задовольнити позов. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проаналізувавши наведені дані, дослідивши всі матеріали справи, суд вважає встановленим, що Управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва на користь відповідача були надміру виплачені кошти в розмірі 3891 грн. 93 коп. у зв"язку з помилковою виплатою цієї суми переплати відповідачу внаслідок рахункової помилки за період з 01.05.2012 року по 30.11.2014 року, що зокрема вбачається з рішення комісії позивача по відшкодуванню коштів №9 (а.с.8). Відповідно до положень ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до положень ст.1215 ЦК України - не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Враховуючи викладене, вважаю, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі не проживають квартирі позивача, відповідача, як повнолітня особа, не несе витрат по утриманню квартири, а тому відповідач має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву де позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу слухати без його участі та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач в засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, просив розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: Україна, [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що є власником квартири за адресою: Україна, [ADDRESS]. В цій же квартирі всупереч волевиявленню позивача та вимогам діючого законодавства зареєстрований відповідачі даний факт порушує право власності позивача, при цьому відповідач не проживає у вказаній квартирі понад 6 місяців. У письмовій заяві представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позовну заяву. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: - в квартирі за адресою: Україна, [ADDRESS], всупереч волевиявленню позивача, зокрема зареєстрований відповідач (згідно з копією довідки Комунального концерну "Центр комунального сервісу" від 17.02.2016 року, яка міститься в матеріалах справи), який не є її співвласником (згідно з даними, які містяться у копіях довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 07.07.2016 року та договору купівлі-продажу вказаної квартири від 10 жовтня 2001 року, які містяться в матеріалах справи); - згідно з даними, які містяться у копії довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 07.07.2016 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем, що узгоджується з даними щодо неї як покупця, які містяться в копії договору купівлі-продажу вказаної квартири від 10 жовтня 2001 року . Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить: судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та вселення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він і відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS]. Дана квартира складається з двох кімнат, загальною площею 49,40 кв.м., жилою 30, 40 кв.м. ( кіминати розміром 19,70 та 10,7 кв.м.). Згідно договору дарування від 02.09.2013 року, [PERSON] подарувала [PERSON] 66/100 часток квартири [ADDRESS]. Згідно з договором дарування від 06.04.1999 року, власником кімнати 10,7 кв.м. є відповідач - [PERSON]. Відповідачем чиняться перешкоди [PERSON] у користуванні своєю часткою в спірній квартирі. В зв»язку з чим, позивач звернувся до суду і просить зобов"язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні вищезазначеною квартирою та вселити його в кімнату розміром 19,70 кв.м., квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, оскількив в кімнаті, яка належить позивачу, на підстааві договору дарування від 2013 року, наявні меблі, які належать онуци попередньої власниці і він є відповідальною особою за їх збереження. Представник відповідача в судове засідання 02 липня 2015 року не з»явився, надіславши до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в зв"язку з перебуванням поза межами міста Києва. Суд, на підставі ст.169 ЦПК України, визнав причину неявки представника відповідача не поважними, оскільки представником не надано жодного доказу щодо підтвердження його перебування у відпустці поза межами міста Києва. Неявка представника в судове засідання згідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об»єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання не зявились. Надали до суду заяви. Позивач просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (повторно) виданого 20 жовтня 2017 року серія 1-ВЛ № 352099 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області сторони вступили в зареєстрований шлюб 20 липня 1991 року, актовий запис 18. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім"ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання не заявились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно. Надали суду заяви, де просили суд розглядати справу за їх відсутності. Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги, відповідачка не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 17 листопада 1990 року Дзержинським ЗАГС м. Харкова сторони вступили в зареєстрований шлюб 17 листопада 1990 року, актовий запис 1241. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім"ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від вказаного шлюбу неповнолітню дитину- доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно. Надали суду заяви, де просили суд розглядати справу за їх відсутності. Позивач просив задовольнити позовні вимоги, відповідачка не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 24 квітня 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 160, сторони вступили в зареєстрований шлюб 24 квітня 2010 року. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім"ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, та пояснює що, шлюб зареєстрований 01.10. 2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1976. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сім'ї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Позивач в судове засідання не з"явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до положень ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 01 жовтня 2010 року, виданного відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1976 сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сім'єю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сім'я. Враховуючи все вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.07.1986 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають повнолітню дитину. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними відбувались непорозуміння та сварки. Подружні відносини між ними припинились. З вересня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з'їявились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно. Позивач надав до суду заяву, де просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб повторно виданого 03.07.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, сторони вступили в зареєстрований шлюб 19 липня 1986 року, актовий запис 914. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім"ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна», [PERSON] , ФОП [PERSON] , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн., та матеріальну шкоду в розмірі 75 000 грн.; Стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» 529, 07 грн. матеріальних збитків; Стягнути на його користь з ФОП [PERSON] 529, 07 грн. матеріальних збитків. Вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.2019 року об 08:02 год мало місце ДТП за адресою м. Київ, Наддніпрянське шосе, 8, за участю автомобілів «Шкода», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Пежо» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відносно водія автомобіля Шкода», д/н [NUMBER] було складено протокол про адміністративне правопорушення та рішенням Печерського районного суду по справі № 757/37159/19-п від 06.11.2019 року було встановлено вину [PERSON] , та провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності з посланням на п.7 ст.247 КУпАП. Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди власник транспортного засобу «Пежо» д/н [NUMBER] поніс значні матеріальні витрати, які полягають в наступному, а саме: вартість завданих збитків пошкодженням автомобіля становить - 158171,31 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят одна гривня 31 копійка), що підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №21734/19-54 від 30.08.2019 року; кошти на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 4710,00 грн.; кошти на транспортування автомобіля із місця ДТП до місця зберігання авто в с. Гора, Бориспільського р-н. в розмірі 1600,00 грн.; кошти на оплату послуг адвоката за підготовку процесуальних документів та представництво інтересів власника автомобіля [PERSON] в адміністративному процесі для захисту його прав, як потерпілого в розмірі 11141,80 грн (одинадцять тисяч сто сорок одна гривня 80 копійок). Всього вартість завданих збитків становить 175 623,11 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять три гривні 11 копійок). Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу «Шкода», д/н [NUMBER] була забезпечена за полісом ОЦПВВНТЗ серії АМ № 8194678 від 18.01.2019 року в ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ", то

Outcome: approved