Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

позивач звернувся з даним позовом до суду, обгрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №399 від 30.08.2012 року позивач надав відповідачу [PERSON] як позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії на суму 15 000 грн. на строк 24 місяці (до 30.08.2014 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних. Порядок погашення заборгованості за кредитом передбачений відповідним графіком, який міститься в Додатку №1 до договору і є його невід'ємною частиною. Проценти нараховуються за фактичний строк користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між кредитною спілкою "Станіславська" (кредитором) та відповідачкою [PERSON] (поручителем) того ж дня укладено договір поруки, відповідно до якого відповідачка [PERSON] зобов'язалася відповідати усім своїм майном за зобов'язаннями [PERSON], які випливають із вказаного кредитного договору. Однак, уклавши з позивачем договір про отримання кредиту, позичальник [PERSON] порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами, розмір якої станом на 27.02.2015 року становить 12 697,42 грн. Останню позивач просить стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку, а також судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. 22.04.2015 року представник позивача Тарновський Г.М. факсом надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання, про що свідчать поштові повідомлення про одержання відповідачами судових повісток-викликів. Про причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили та не звернулася до суду із заявами про розгляд справи в їх відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 30.08.2012 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №399, відповідно до якого позивачем надано [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 15 000 грн. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячними платежами в розмірі, порядку та строки, що встановлюються Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (Додаток №1, що є невід'ємною частиною договору). Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - 30.08.2014 року на умовах, визначених договором (а.с.3-5). Відповідно до заяв на видачу траншів 30.08.2012 року, 21.09.2012 року та 21.01.2014 року відповідачу [PERSON] видано відповідно 9 000 грн., 6 000 грн. та 4 000 грн., що стверджується видатковими касовими ордерами (а.с. 6-11). Відповідно до п.2.1 кредитного договору проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 36 % річних. Відповідно до п.2.3 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом, а позичальник сплачує ці проценти щомісячно, не пізніше 25 числа. Згідно з п.4.2 позичальник зобов'язався повністю повернути кредит не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого п.1.2 договору (до 30.08.2014 року). Відповідно до п.5.2.2 вказаного договору позичальник зобов'язався своєчасно здійснювати всі платежі за цим договором. Однак, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, допустивши виникнення значного розміру заборгованості, який станом на 27.02.2015 року складає 12 697,42 грн. та складається із заборгованості за кредитом - 9 450,43 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом - 3 246,99 грн. (а.с.17). Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором позивач 30.08.2012 року уклав з відповідачкою [PERSON] як з поручителем договір поруки (а.с.13). Відповідно до п.1.1 цього договору поручитель зобов'язалась перед позивачем відповідати усім своїм майном за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з кредитного договору №399 від 30.08.2012 року. Відповідно до п.2.1 договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за вказаним кредитним договором. Відповідно до п.2.2 договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 07.08.2014 року позивачем направлялись позичальнику [PERSON] претензія, а поручителю [PERSON] - вимога щодо сплати заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с.15-16). Враховуючи подальше пред'явлення даного позову, суд вважає, що зазначені претензія та вимога залишились відповідачами без задоволення. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] як позичальник належно та своєчасно не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, суд вважає, що з нього та з відповідачки [PERSON] як з поручителя необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 12 697, 42 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., що стверджується платіжним дорученням від 26.02.2015 року (а.с.1). Вказані судові витрати підлягають присудженню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача в зв'язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст.526, 530, 543, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved