Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис №39113, виданий 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною на користь стягувача АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 225046 гривень 90 копійок таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. знаходиться виконавче провадження ВП №64255356, яке відкрито 25 січня 2021 року на підставі виконавчого напису №39113 від 01 грудня 2020 року винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.. Згідно з отриманої при ознайомленні з провадженням копії виконавчого напису №39113 від 01 грудня 2020 року встановлено, що нотаріус пропонує АТ «Перший Український Міжнародний Банк» стягнути заборгованість за кредитним договором №1001376142401 від 09 серпня 2019 року зі [PERSON] \~ в розмірі 225046 гривень 90 копійок. Зазначений напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки : нотаріусом не визначено безспірність заборгованості; здійсненню виконавчого напису не передувало звернення відповідача до позивача з письмовою вимогою про добровільну сплату заборгованості.\~ Зазначені обставини й стали підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій\~ зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за їх відсутністю. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання\~ не з`явився,\~ повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з підписом, який засвідчує отримання судової повістки. Надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутністю представника банку. Третя особа приватний виконавець Київського виконавчого округу Клітченко О. А. в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з підписом, який засвідчує отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві. На адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат відсутній». Крім того, Наказом МЮУ №931/5 від 12 березня 2021 року свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю [PERSON] №6685 від 17 січня 2008 року анульовано (а.с.143). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. 09 серпня 2019 року між ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування\~ фізичних осіб № 1001376142401 на суму 190000 гривень строком на 36 місяців. [PERSON] кошти за Договором комплексного банківського обслуговування\~ фізичних осіб № 1001376142401 від 09 серпня 2019 року отримала, що підтверджується копією меморіального ордеру № TR.36846497.42172.8810 від 09 серпня 2019 року. 29 вересня 2020 року за вихідним №1551 АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою про виконання зобов`язання перед АТ «Перший Український міжнародний банк» за Договором комплексного банківського обслуговування\~ фізичних осіб № 1001376142401 від 09 серпня 2019 року, а саме негайно погасити заборгованість в загальному розмірі 224796 гривень 90 копійок в строк до 06 жовтня 2020 року. 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №39113 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний банк», що є правонаступником ПАТ «Перший Український міжнародний банк», боргу за Кредитним договором № 1001376142401 від 09 серпня 2019 року, а саме грошових коштів у сумі 224796 гривень 90 копійок\~ за період з 10 січня 2020 року по 29 вересня 2020 року з урахуванням: простроченої заборгованості у розмірі 45385 гривень 97 копійок; простроченої заборгованості за комісією у розмірі 51129 гривень; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 11 гривень 16 копійок; строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 121365 гривень 49 копійок; строкової заборгованості за комісією у розмірі 3787 гривень 20 копійок; строкової заборгованості за процентами у розмірі 87 копійок; неустойки за порушення зобов`язань по кредиту у розмірі 3117 гривень 21 копійка. За заявою представника АТ «Перший Український міжнародний банк», 25 січня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста київ Клітченко Оксани Анатоліївни було відкрито виконавче провадження ВП №64255356 по виконанню виконавчого напису №39113 від 01 грудня 2020 року про стягнення зі [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» боргу за Кредитним договором № 1001376142401 від 09 серпня 2019 року, а саме грошових коштів у сумі 224796 гривень 90 копійок\~ . Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат»), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем АТ «Перший Український міжнародний банк» на адресу позивача було направлено письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором № 1001376142401 від 09 серпня 2019 року, однак відмітки позивача на письмовому повідомленні про його отримання або відмітки поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу матеріали справи не містять. Зазначене свідчить про те, що доказів того, що повідомлення вважається надісланим, як це передбачено Порядком, суду не надано. Крім того, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем було пред`явлено виписку/особовий рахунок без зазначення суми заборгованості та строків її погашення та без відмітки стягувача про непогашення заборгованості. Вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає суду підстави вважати, що надана відповідачем виписка/особовий рахунок\~ заборгованості, з огляду на вимоги пункту 2 вищевказаного Переліку, не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу. Тож, судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. виконавчий напис був вчинений 01 грудня 2020 року з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначено уст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Суд вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, не звернула уваги на наявність обставин, передбачених п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу та сплаченого нею судового збору, суд прийшов до наступного. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З квитанції №0.0.2017004434.1 від 16 лютого 2021 року (а.с.41), вбачається, що за надання професійної правничої допомоги позивачка [PERSON] сплатила 5000 гривень. Тож, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, що підтверджується оригіналом квитанції\~ № ПН646 від 26 лютого 2021 року (а.с.5). Таким чином, оскільки позов задоволено в повному обсязі, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved