overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.09.2002 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Подружжя втратило почуття любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені два роки тому, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 28 вересня 2002 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 401 /а.с.3/. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося після народження дітей. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Два роки тому шлюбні відносини остаточно припинені, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дітей, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.05.2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв'язку з постійними конфліктами, що призвели до втрати почуттів любові та поваги. З 2005 року шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила повернути дівоче прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 30 травня 2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 274. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з 2005 року, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. На даний час у позивача фактично інша сім'я. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28.12.2010 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають, але відповідач за згодою не бажає оформити розірвання шлюбу, тому, у відповідності до ст. 110 СК України, позивач була змушена звернутися з позовом до суду. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з 30.02.2011 року у зв'язку з втратою почуттів, взаєморозуміння та любові, на даний час відповідач проживає з іншою родиною. Ведення спільного господарства припинено, проживають окремо, майнового спору немає. Позивач вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без ведення технічного запису, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладено в позові та просила їх задовольнити. Після розрання шлюбу просила повернути дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 28.12.2010 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Бабаєвському територіальному відділі реєстрації актів цивільного стану управління РАЦС у Вологодській області, актовий запис № 188 /а.с.3/. Спільне життя у подружжя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та несхожістю характерів. Подружжя втратило почуття взаєморозуміння та любові. Проживання з відповідачем припинено з 30.02.2011, шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна, набутого в шлюбі, між сторонами відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.10 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Останнє відоме місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2019 року. Дітей від шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, просить змінити прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". Оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, суд відповідно до вимог частини десятої статті 187 ЦПК України здійснив виклик відповідачів через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомленими про місце, день і час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.10.2013 року у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 20.02.1993 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в будинку урочистих подій м.Дрогобича Львівської області, актовий запис за № 90. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Вказує на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Відповідач не турбується про сім»ю, не забезпечує належним чином, зарплату приховує. Одного разу вона вже подавала на розлучення, відповідач запевняв її, що змінить своє ставлення до сім»ї і вона відкликала позов. Однак, це не дало позитивного результату. Вони стали чужими людьми, сім»я їхня розпалася, примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Додала, що два рази викликала міліцію, коли відповідач був п»яний та вчиняв конфлікти. Одного разу перебив їй ніс і вона знімала побої. Відповідач постійно підозрює її у подружній зраді, обзиває нецензурними словами, надалі не хоче з ним жити. Також зазначила, що аліменти на утримання дитини третій місяць не платить. Заходи для примирення вживав, а саме просив вибачення, однак за 20 років це вибачення не має жодного змісту. Вони проживають в однокімнатній квартирі і відповідач живе лише в своє задоволення - до півночі дивиться телевізор, а дитина після цього йде невиспана до школи. Просила розірвати шлюб, оскільки у їхньої сім»ї немає майбутнього та стягнути з відповідача на її користь сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо розірвання шлюбу, вказав, що зробив ремонт в квартирі, їздив на заробітки, зіпсував собі здоров»я. Позивач не дає йому їсти. Коли між ними був конфлікт, то він також був побитий. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я «[PERSON]» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має. Сімейні відносини вони припинили, з моменту припинення яких жодна із сторін не ставила питання про збереження сім'ї. На даний час сім'я існує формально. Кожен з них живе своїм життям, тому позивач прийшла до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Майновий спір вони будуть вирішувати окремо. Так як позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, його подальше збереження не доцільне, тому просить розірвати її шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, до початку судового засідання подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, дану справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача, на підставі матеріалів, які є в справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення в газеті "Сумщина" (а.с.26,32), а отже, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 13 вересня 2008 року у відділу РАЦС по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1935 сторони зареєстрували шлюб (а.с.4), від якого дітей не мають. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що будь-яких інших даних чи заперечень стосовно позову від відповідача не надано, суд вважає за можливе покласти в основу рішення обставини зазначені позивачем в позовних вимогах, а саме те, що сімейні та шлюбні відносини припинені, з моменту припинення яких жодна з сторін не ставила питання про збереження сім'ї, кожен живе своїм життям. Враховуючи вищевикладене, думку позивача, яка в письмовій заяві просить розірвати її шлюб, суд вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження недоцільне, тому необхідно розірвати даний шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має. Причиною розпаду сім'ї стали сварки та бійки. В квітні 2009 року відповідач залишив її та виїхав до своїх батьків. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Спір про майно між ними відсутній. З вищезазначених підстав звернулася позивач до суду з позовом, в якому просила розірвати її шлюб та після розірвання шлюбу бажає іменуватися "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився,подав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. За таких обставин, суд вважає за можливе постановити рішення у відсутність сторін, на підставі матеріалів,які є в справі, про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 14 лютого 2009 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 14.02.2009 року (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, в зв'язку з визнанням відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне розірвати шлюб, т.я. шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, а тому суд вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження недоцільне. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 22.05.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, в період якого, 08.08.1999 року, в них народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працює та має можливість надавати таку допомогу. З вищезазначених підстав позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~\~ Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви, згідно яких позивач свої вимоги підтримує, а відповідач згоден на стягнення аліментів на утримання сина. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України, постановивши рішення, на підставі матеріалів справи, про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. \~\~ Матеріалами справи встановлено, що 22.05.1999 року у виконкомі Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області за актовим записом №9 сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). \~\~ В період шлюбу, 08.08.1999 року, у сторін народився син [PERSON] (а.с.7), який є дитиною-інвалідом 3 групи (а.с.5,6), та який проживає разом з позивачем (а.с.8) та перебуває на її утриманні. \~\~ Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя\~ та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~ Зважаючи на визнання відповідачем предявленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи, матеріальне становище позивача, на утриманні якої та разом з нею проживає дитина, матеріальне становище відповідача, який працює, утриманців та інших виплат по виконавчим листам не має, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в частці від його заробітку щомісячно на утримання дитини до її повноліття.\~ \~\~ Крім того, суд, відповідно до ст.88 ЦПК України, при ухваленні рішення вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн.20 коп., оскільки згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. На підставі викладеного та керуючисть ст.ст.10,11,60,88,197, 209,212,214,215 ЦПК України та ст.ст.180,182,183 Сімейного кодексу України, суд- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі склалися протиріччя у відносинах та виникла несумісність характерів, в зв»язку з чим виникають часті сварки. Сім"я фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач присутній не був та надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач також не з»явився в судове засідання, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Однак в матеріалах позову міститься нотаріально засвідчена заява відповідача [PERSON], в якій зазначено, що справу просить розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м.Харкова, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 393. Прізвище позивача після одруження - " [PERSON] ». Реєстрував позивач шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, припинили шлюбні стосунки, мають різні погляди на життя, відповідач вчиняє сварки, спільного господарства не ведуть, та бажають розірвати шлюб, а тому збереження сім'ї протирічить інтересам сторін та дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved