Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який під час розгляду справи уточнював, в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнії дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на користь державного закладу або особу, яка буде призначена законним представником дітей кошти на їх утримання ( аліменти ) до досягнення дітьми повноліття в розмірі по ? частини від заробітку ( доходу) матері на кожну дитину. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає , що з 16.12.2014 року на профілактичному обліку служби у справах дітей перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. , у зв ' язку з тим , що відповідач протягом тривалого часу систематично , злісно не виконує встановлені законом обов' язки по догляду за своїми малолітніми доньками. . Відповідач [PERSON] -одинока мати, відомості про батька дітей записані відповідно до ст..135 ч.1 СК України . З початку постановки на облік з боку служби у справах дітей та Центру соціальних служб проводилась робота та контроль за виконанням матір'ю своїх батьківських обов'язків. З пояснень відповідача вона не мала можливість виконувати свої батьківські обов'язки у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. З 26.01.2015 року за заявою матері та рекомендацією служби у справах дітей діти влаштовані до Центру допомоги дітям «Місце щасливих дітей» для проходження соціально-психологічної реабілітації, тим сам гр..[PERSON] надана можливість знайти роботу. За 6 місяців , що діти перебувають в центрі допомоги дітям «Місце щасливих дітей» , відповідач влаштувалась на роботу , але дітей відвідала тільки 2 рази- на початку влаштування та перед викликом на міжвідомчу нараду для розгляду клопотання щодо подальшої долі дітей. Зі слів бабусі дітей [PERSON], у якої проживала її онука відповідач по справі зі своїми дітьми, мати дітей завжди вела аморальний спосіб життя, вживала алкогольні напої та залишала дітей на тривалий час, на 10-15 днів з нею , не залишаючи ні їжі, ні грошей. Під час перебування дітей у Центрі допомоги дітям «Місце щасливих дітей» з відповідачем неодноразово проводились бесіди , роз'яснення щодо виконання батьківських обов'язків. Однак зі слів [PERSON] мати продовжує вживати алкогольні напої , не ночує вдома влаштовує сварки, вдарила [PERSON] телефонним апаратом по голові. Відповідач таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей. Зі слів соціального педагога [PERSON] у обох малолітніх [PERSON] та [PERSON] спостерігається педагогічна занедбаність різного ступеню складності. У разі повернення дітей у попереднє оточення може призвести до затримки психічного розвитку та соціальної дезадоптованості., а тому дітям рекомендовано продовження соціально- психологічної реабілітації у Центрі допомоги дітям «Місце щасливих дітей» у постійні сприятливі умови сімейного виховання. У судове засідання представник позивача не з'явився , подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності , наполягає на задоволенні позовних вимог та про те , що проти заочного розгляду справи не заперечує . Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст..224 ЦК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування розглянуте подання Служби у справах дітей Печерською районною в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та був зроблений висновок №105/01-2074/в-12 від 24.06.2015 року , у зв'язку з зловживанням [PERSON] алкоголю , ухиленням від виконання батьківських обов'язків відносно до її малолітніх дітей [PERSON], та [PERSON] про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно її дітей і це буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] народилась [INFO] , [PERSON] -[INFO] і в графі мати зазначена [PERSON] Згідно довідки Управління охорони здоров'я Печерської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] та [PERSON] мають захворювання опорно-рухового апарату ,а [PERSON] вади фізичного розвитку. Відповідно до матеріалів приєднаних до позову відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків, не утримує їх матеріально та передала своїх дітей до центру допомоги дітям «Місце щасливих дітей» Згідно психологічного висновку Центру допомоги дітям «Місце щасливих дітей» у обох малолітніх [PERSON] та [PERSON] спостерігається педагогічна занедбаність різного ступеню складності. У разі повернення дітей у попереднє оточення може призвести до затримки психічного розвитку та соціальної дезадоптованості., а тому дітям рекомендовано продовження соціально- психологічної реабілітації у Центрі допомоги дітям «Місце щасливих дітей» у постійні сприятливі умови сімейного виховання. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати о може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від доньок з січня 2015 р. не займається їх вихованням и, не надає коштів на їх утримання. Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей , не турбується про них, , тому суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому відповідач повинний бути позбавлений батьківських прав. В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Суд застосовує крайню міру, позбавивши [PERSON]. батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньок, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні. Суду не надано доказів про дохід відповідача або про отримання ним доходу у натурі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу згідно вимог ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито за розгляд позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved