Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у будинку [ADDRESS]; зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказала, що є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договорами купівлі - продажу від 03.10.1978 року та 26.05.1989 року, технічним паспортом Харківського міського бюро технічної інвентаризації на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Відповідно до копії домової книги у вказаному житлі зареєстровані, окрім позивача, члени сім'ї: [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук та ще один мій син - [PERSON], який був зареєстрований ще 19.06.1998 року. Однак, Відповідач з 2000 року добровільно виїхав з вказаного житла та не повертається вже протягом 14-ти років, комунальні платежі не сплачує, кореспонденцію не отримує, у приміщенні відсутні його особисті речі і взагалі будинком він не цікавився. Відповідач не повідомляв про причини своєї відсутності у вказаному житловому приміщені, йому не перешкоджали у доступі до вказаного житла. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то позивач та інші зареєстровані члени сім'ї змушені сплачувати за все самі. Враховуючи те, що у зв'язку із тяжкою економічною ситуацією в країні тарифи на комунальні послуги будуть підвищуватися, необхідно буде оформлювати субсидію, чого позивач не зможе зробити у зв'язку із фактом реєстрації відповідача, який давно вже не проживає. Між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок, встановлений законом. У судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, надали судові аналогічні пояснення. Позивач додатково пояснила, що відповідач до 2005 року періодично з'являвся, а потім взагалі перестав приїжджати. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] за правом власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується що підтверджується договорами купівлі - продажу від 03.10.1978 року та 26.05.1989 року. Право власності позивача належним чином зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно, про що мається відмітка Харківського міського бюро технічної інвентаризації на договорах купівлі-продажу. Також, право власності на квартиру належним чином зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить копія технічного паспорту від 22.12.2011 року. Відповідно до копії домової книги будинку [ADDRESS], в будинку зареєстрований [PERSON] з 19.06.1998 року. Згідно довідки вуличного комітету №17 Червонозаводського району м. Харкова від 09.04.2014 року за №72, [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS], однак з 2000 року не проживає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Відповідач у вказаному будинку не проживає, його речей не має, зв'язок з батьками не підтримує, витрат по утриманню будинку не здійснює. Останній раз приїжджав близько 5 років назад, 10 років не проживає у будинку. Згідно частини 4 статті 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивача порушує його право власності на даний будинок, створює додаткові перешкоди у розпорядженні майном, зумовлює несення додаткових витрат з оплати комунальних послуг. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сем"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, який є власником спірного будинку, не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися домоволодінням, оскільки в ньому зареєстрований відповідач, який з 2000 року не проживає. Відповідач не несе ніяких витрат по утриманню житла, проведенню ремонтних робіт та оплаті комунальних послуг, добровільно виїхав із спірного будинку, але свою реєстрацію не припинив. Тому суд вважає за необхідне усунути перешкод у здійсненні позивачем права власності на належний їй будинок, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в спірній квартирі та зняти з реєстраційного обліку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved