Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовували \~тим, що 03.05.2014 померла їхня матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку, загальною площею 0,516 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 737352 від 28.10.2002, а також земельну ділянку площею 4,011 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 663735 від 28.10.2002. Як спадкоємці за законом першої черги позивачі прийняли спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 188/2014, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно\~ відмовлено в зв'язку з наявністю виправлень\~ у державних актах. Посилаючись на зазначене, просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, по 1/2 частці за кожним, на вказане спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1556 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0037, земельну ділянку, площею 0,0475 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0034, земельну ділянку, площею 0,3129 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0036, надані для ведення особистого селянського господарства на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, а також на земельну ділянку, площею 4,0112 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0258, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території цієї ж сільської ради. Витрати по справі просили покласти на них. Позивачі в попереднє судове засідання не зявилися, їх представник надав на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач\~ також не зявився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, 03.05.2014 в с. Волинцеве Путивльського району Сумської області померла [PERSON], матір позивачів, після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка, загальною площею 0,516 га, надана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 737352 від 28.10.2002, а також земельна ділянка площею 4,011 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 663735 від 28.10.2002. Будучи спадкоємцями першої черги за законом, позивачі прийняли спадщину, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 188/2014 від 28.10.2014. При цьому, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказані земельні ділянки позивачі не можуть, в звязку з наявністю виправлень\~ у державних актах, що вбачається з листів нотаріуса. З наявного у справі оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 737352 від 28.10.2002 вбачається, що\~на підставі розпорядження голови Путивльської райдержадміністрації від 27.09.2002 № 266 [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 0,516 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, хоча в цьому правовстановлюючому документі і мається виправлення у номері його реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Крім того, з наявного у справі оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 663735 від 28.10.2002 вбачається, що\~на підставі розпорядження голови Путивльської райдержадміністрації від 27.09.2002 № 266 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 4,011 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області, хоча в цьому правовстановлюючому документі також мається виправлення у номері його реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Водночас, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2017 підтверджується те, що за померлою [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 737352 від 28.10.2002 рахується: земельна ділянка «сіножаті», площею 0,1556 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0037, земельна ділянка «сіножаті», площею 0,0475 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0034, земельна ділянка «сіножаті», площею 0,3129 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0036, надані для ведення особистого селянського господарства на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.217, за померлою [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 663735 від 28.10.2002 рахується земельна ділянка «рілля», площею 4,0112 га з кадастровим № 5923888200:06:002:0258, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області. Пунктами 9-10\~розділу VII\~Закону\~України "Про Державний земельний кадастр"\~визначено, що державна\~реєстрація\~земельних ділянок,\~які передаються\~ у\~власність\~із\~земель\~державної чи комунальної\~власності,\~здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною\~ділянкою,\~видані\~до\~набрання чинності цим Законом, є дійсними. При цьому\~ видача нового державного акта\~ замість втраченого чи зіпсованого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою\~ в зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ Відповідно до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може\~ належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються,\~ враховуючи відповідне клопотання позивачів. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved