Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № NKH3FB09500053 від 31.12.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2060 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам, правилами надання кредиту та користування платіжною карткою складає між ним і банком кредитний договір. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином. У звязку з цим, у період з 09.02.2013р. по 09.02.2018р.виникла заборгованість 13571,80 гривень, яка складається з наступного: 2060грн.- розмір проточеної заборгованості. Сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку 2060грн. х 0,361% х1825 днів прострочення/ 100=13571,80грн. Представник позивача до суду не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не зявився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (умови і правила надання банківських послуг, копію кредитного договорувід 31.12.2006року; анкету-заяву позичальника; розрахунок заборгованості), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2060 грн. В порушення умов договору відповідачзобовязання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість в сумі13571,80 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривень.

Outcome: approved