Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогами про скасування рішень Васильківської міської ради Київської області № 03.28-27-УІ від 17 серпня 2012 року та № 07.03-23-УІ від 4 квітня 2012 року, якими відповідачеві [PERSON] було затверджено проектну документацію щодо відведення їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,10 га, кадастровий № 3210700000:11:006:007, по [ADDRESS]. Іншим рішенням органу місцевого самоврядування був наданий дозвіл на виготовлення державного акту та на ім'я відповідача [PERSON] та розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по [ADDRESS], орієнтовною площею 0,05 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд. Заявники також просили скасувати державний акт серія ЯЇ № 943951на право власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є мешканцями [ADDRESS], яка є односторонньою для руху транспортних засобів та тупиковою, у зв'язку з чим, в кінці вулиці відведено місце для їх розвороту, що є виключно необхідним, проте оскаржуваними рішеннями відповідачам були надані земельні ділянки, саме на місці відведеному для розвороту транспорту, чим порушуються їх цивільні права та інтереси. Під час розгляду справи, позивачами були подані уточнення позовних вимог про виключення як позивачів по зазначеній цивільній справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки вони не мають права користування та власності на майно по [ADDRESS]. Крім того, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] Представник позивача [PERSON] та позивачі в судовому засіданні вимоги позову, з урахуванням їх уточнення підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] вимоги позову не визнав, вважаючи їх безпідставними та не обґрунтованими. Представник Васильківської міської ради в судове засідання не з'явився, від керівництва органу місцевого самоврядування до суду надійшов лист про слухання справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог вони не заперечують. Представник Управління Держземагенства у Васильківському районі в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положення ст.ст.1 та 3 ЦПК України передбачають, що завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом. Зазначені права гарантовані ст.41 Конституції України. Цивільне законодавство України зазначає право власності, як право особи на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Закон захищає право власності. Відповідно до положень ч.3 ст.393 ЦК України та п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», правовий акт органу місцевого самоврядування, що не відповідає Закону, визнається незаконним та скасовується судом. У відповідності до положень ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Як вбачається з положень ст. 391 ЦК України, ст.ст.152 і 155 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як встановлено в судовому засіданні, у відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577500 від 6 березня 2008 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON], є відповідно власниками земельних ділянок по [ADDRESS], та [ADDRESS], та побудованих на них житлових будинків. На підставі рішення Васильківської міської ради Київської області від 17 серпня 2012 року № 03.28-27-УІ [PERSON] затверджено проектну документацію щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS], та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку (кадастровий № 3210700000:11:006:007) загальною площею 0,10 га, надано дозвіл на виготовлення державного акту серії ЯИ № 943951-8453 від [ADDRESS] грудня 2012 року. У відповідності до рішення Васильківської міської ради Київської області від 04 квітня 2012 року № 07.03-23-УІ, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за адресою [ADDRESS], орієнтовною площею 0,05 га, для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд. З огляду відміток в паспортах [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], останні є зареєстрованими по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], а [PERSON] - мешканець будинку [ADDRESS]. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №17/13-14 від 10 червня 2014 року, розташування земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] по відношенню до земельних ділянок, що перебувають у користуванні мешканців [ADDRESS] - [PERSON], ([ADDRESS]), [PERSON], ([ADDRESS]), [PERSON] та [PERSON] [ADDRESS]), [PERSON] [ADDRESS]) та [PERSON] ([ADDRESS]), а також по відношенню до всіх садибних забудов розташованих на [ADDRESS], ліквідує єдино існуючий роз'їзний майданчик, який ще виконує функції майданчику розвороту транспортних засобів. Цей існуючий майданчик обов'язково необхідно залишити на цій вулиці з односмуговим проїздом в садибній забудові, який виконує функції роз'їзду (роз'їзний майданчик) та поворотного майданчику (майданчик розвороту) розмірами, якого мають бути не меншими 12 м. на 12 м. При розташуванні земельної ділянки, наданої у власність відповідачу [PERSON] на [ADDRESS] порушуються вимоги приписів п. 3.11, 3.[ADDRESS] ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських і селищних поселень» щодо необхідності розміщення майданчиків розвороту та роз'їздів для транспортних засобів. Також, не можливо розміщувати частини земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, належних [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS], та [ADDRESS] на території існуючого яру, схил якого фактично більше 15%, що є несприятливими умовами для будівництва, як це вимагають приписи т. 9 п. 9.1* ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських і селищних поселень". Таким чином, з огляду на зазначене та на підставі зібраних по справі матеріалів, суд приходить до висновку про доведеність порушення цивільних прав та інтересів позивачів, щодо вільного користування вулицею Червонофлотською, на якій розташовані їх земельні ділянки та будинки, наданням органом місцевого самоврядування відповідачеві [PERSON] земельної ділянки та державного акту права власності на нього, які можуть бути поновлені лише шляхом скасування відповідного рішення та правовстановлюючого документу. Суд задовольняє вимоги позову частково лише через відсутність у позивача [PERSON] прав власності або користування відповідною земельною ділянкою. Разом з тим, суд зазначає, що питання скасування державної реєстрації правовстановлюючого документа відповідача [PERSON] не може розглядатися в порядку цивільного судочинства. Одночасно з ухваленням рішення, в порядку ст.88 ЦПК України, суд також вирішує питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] понесені позивачем [PERSON], судові витрати у справі, що складаються з оплати вартості судової будівельно-технічної експертизи. На підставі наведеного,

Outcome: approved