Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 11 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох спільних дітей. Протягом останніх кількох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що фактично призвело до припинення між ними шлюбних відносин. З 15 січня 2017 року позивач проживає окремо від сім'ї. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між сторонами постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають їхні діти. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у позивача та відповідача на ґрунті сімейно - побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в наданій до суду 04.04.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 04.04.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у без його участі. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.02.2006 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32 (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких записані та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.5,6). Подальше спільне життя подружжя, ведення спільного господарства і збереження шлюбу неможливе, так як сторони шлюбні відносини припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved