Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено 19.11.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 245. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, донька [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Після припинення спільного проживання відповідач не піклується про дитину, кошти на її утримання не надає, матеріально не допомагає. Відповідач є молодою за віком людиною, фізично здоровий, виїжджає на заробітки, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі по 2000 грн., щомісячно і до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоч належно повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом публікації в газеті «Новини Закарпаття» №22 (4733) від 24.03.2018 р. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення, відновлення провадження, тощо) судом не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.11.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції в З/о за а/з № 245 ( а.с. 6). Від спільного проживання у них народилася одна дитина донька [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с. 7). Відповідач зобовязання по утриманню неповнолітньої доньки належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач офіційно не працює, та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для належного її розвитку, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, інших утриманців не має та відсутність відомостей про реальні доходи відповідача, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в сумі по 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved