Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №3226511357-025845 від 25.07.2018 року відповідач отримав кредит. Договір було укладено в електронній виді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Платіжним дорученням підтверджується, що ТОВ "ФК Є ГРОШІ" було перераховано на картковий рахунок позику в розмірі 3000 грн. Датою повернення позики є 24.08.2018 р. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою 1062 грн. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 % річних. Фіксована процента ставка становить 2%. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином. У зв`язку з цим, станом на 01.11.2018 року виникла заборгованість: 3000 гривень заборгованість за кредитом, 5202 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, грн. борг за пенею - 6210 грн. Представник позивача до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до закону, про що свідчить наявність оголошення на офіційному сайті судової влади в матеріалах справи. Відзиву на позов суду не надав. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі матеріали (договір про надання фінансових послуг факторингу №0111/1, витяг з акту прийому-передачі від 01.11.2018 р., копію договору про надання позики від 25.07.2018 р., розрахунок заборгованості від 25.07.2018 р., платіжне доручення №5033 від 25.07.2018 р., копія повідомлення №1351 від 14.12.2018 р., договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19.02.2018 р., копія правил про надання коштів у позику, завірена належним чином), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість 3000 гривень заборгованість за кредитом, 5202 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, грн. борг за пенею - 6210 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн.

Outcome: approved