Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому вказує, що 14 лютого 2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № КФ 147-08/С. Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Кредитного договору Відповідачу було надано грошові кошти у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 50 000,00 дол. США (Пятдесят тисяч дол. США 00 цент.) для проведення ремонту нежитлового приміщення, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних, в подальшому 17 % річних, та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 13 лютого 2018р. згідно графіку який є невідємною частиною Кредитного договору. Проте Відповідачем порушені зобовязання за Кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. 17 червня 2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі №0814/13593/2012 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вищезазначеного рішення суду з відповідачів солідарно було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 476100 (чотириста сімдесят шість тисяч сто) грн. 00 коп., яка закладається з заборгованості по поверненню кредиту 42128,85 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 14334,80 доларів США, сума нарахованої та несплаченої комісії за розрахунково-касове обслуговування - 5655,96 грн. сума штрафу 19130,09 грн. Дане рішення суду не виконано. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору розмір невиконаних зобовязань Відповідача перед Позивачем станом на 22.02.2016 року становить -заборгованість за кредитом - 42128,85 доларів США; -заборгованість за відсотками - 37719,70 доларів США, -заборгованість за комісією - 15074,20 грн.; -штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 57 663,90 грн. Таким чином розмір невиконаних зобовязань Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором станом на 22.02.2016 року, з вирахуванням суми заборгованості стягнутої з боржника рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2013 року становить: -заборгованість за кредитом - 0,00 доларів США; -заборгованість за відсотками - 23 384,90 доларів США, що в еквіваленті по курсу (по НБУ 26,86 на 22.02.2016 р.) становить 628 118,41 грн. -заборгованість за комісією - 9 418,24 грн.; -штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 57 663,90 грн. Всього 695 200,55 (Шістсот дев'яносто п'ять тисяч двісті гривень) 55 копійок. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором 14 лютого 2008 року укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 726. Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем [PERSON] передано в іпотеку Банку, наступне нерухоме майно: нежитлову Будівлю літ. А зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 141,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шушенська, буд. 22. Згідно з п. 2.12 Іпотечного договору та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель. Заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога Банку не виконаною, в звязку з чим позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № КФ 147-08/С від 14.02.2008р. звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору від 14.02.2008р. наступне нерухоме майно: нежитлову Будівлю літ. А зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим не рухомим майном, загальною площею 141,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шушенська, буд. 22 шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (04119, м. Київ. вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлявся. З довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України від 13.05.2016 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою м. Запоріжжя, бул. Бельфорський[ADDRESS] куди йому направлялась судова повістка про виклик до суду, проте останній не отримував її та не повідомив суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63, було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», [PERSON] строком па два роки до 19.03.2018 включно. Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює повноваження органів управління банку. Судом установлено, що 14 лютого 2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № КФ 147-08/С. Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Кредитного договору Відповідачу було надано грошові кошти у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 50 000,00 дол. США (Пятдесят тисяч дол. США 00 цент.) для проведення ремонту нежитлового приміщення, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних, в подальшому 17 % річних, та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 13 лютого 2018р. згідно графіку який є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1.2. Договору кредит надається траншами в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника у Банку, наступним чином: -Перший транш у розмірі 13 000,00 дол. США; -37 000,00 дол. США протягом 6 місяців з моменту отримання кредиту, при цьому сума траншу повинна бути не менш 3 000,00 дол. США. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 610 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Проте Відповідачем порушені зобовязання за Кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини Кредиту та процентів, встановлених в графіку. Відповідно до п. 2.5.2. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється відповідно до умов, зазначених в п. 2.5.6. Кредитного договору, шляхом договірного списання Банком коштів з Поточного рахунка Позичальника щомісяця в дату, зазначену в графіку. У відповідності до ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті ст. 1054 ЦК України до кредитного договору застосовуються положення ст. 1046 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідач належним чином свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконав, в звязку з чим виникла заборгованість 17 червня 2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі №0814/13593/2012 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вищезазначеного рішення суду з відповідачів було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 476100 (чотириста сімдесят шість тисяч сто) грн. 00 коп., яка закладається з заборгованості по поверненню кредити 42128,85 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 14334,80 доларів США, сума нарахованої та несплаченої комісії за розрахунково-касове обслуговування - 5655,96 грн. сума штрафу 19130,09 грн. Дане рішення суду не виконано. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору(додається) розмір невиконаних зобовязань Відповідача перед Позивачем станом на 22.02.2016 року становить -заборгованість за кредитом - 42128,85 доларів США; -заборгованість за відсотками - 37719,70 доларів США, -заборгованість за комісією - 15074,20 грн.; -штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 57 663,90 грн. Таким чином розмір невиконаних зобовязань Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором станом на 22.02.2016 року, з вирахуванням суми заборгованості стягнутої з боржника рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2013 року становить: -заборгованість за кредитом - 0,00 доларів США; -заборгованість за відсотками - 23 384,90 доларів США, що в еквіваленті по курсу (по НБУ 26,86 на 22.02.2016 р.) становить 628 118,41 грн. -заборгованість за комісією - 9 418,24 грн.; -штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 57 663,90 грн. Всього 695 200,55 (Шістсот дев'яносто п'ять тисяч двісті гривень) 55 копійок. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором 14 лютого 2008 року укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 726. Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем [PERSON] передано в іпотеку Банку, наступне нерухоме майно: нежитлову Будівлю літ. А зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 141,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шушенська, буд. 22. Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з п. 2.12 Іпотечного договору та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель. Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання або шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Пунктом 7.3. Іпотечного договору закріплено право вибору Іпотекодержателем способу задоволення своїх вимог в межах переліку, визначеного п. 7.2. Іпотечного договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до Розділу 7 Іпотечного договору Сторони погодились, що умови цього розділу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та вважаються повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно п. 7.4.2. Договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством. Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова пленуму) передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Станом на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога Банку не виконаною. Таким чином ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на іпотечне майно Відповідача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] позовні вимоги є законними та обгрунтованими, доведені належними і допустимими доказами, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк»з відповідача підлягають стягненню судові витрати у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved