Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій з врахуванням змінених позовних вимог, просили суд, визнати за [PERSON], та [PERSON], в порядку спадкування за заповітом за померлою [INFO] року [PERSON] право на завершення приватизації на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,1231га, для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3223188000:01:042:0045. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачі зазначили, що 18.08.2010 року на підставі рішення Трипільської сільської ради №4-8 було передано у власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,1231га, для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3223188000:01:042:0045, але за життя [PERSON], державний акт на право власності на земельну ділянку виготовити не встигла. Спадкоємцями майна померлої за заповітом є позивачі по даній справі, спадкоємців за законом чи за заповітом у померлої немає. Позивачі як спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON], звернулися до державного нотаріуса Української державної нотаріальної контори, та подали заяви про прийняття спадщини, однак на спадкову земельну ділянку площею 0,1231га, для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3223188000:01:042:0045, свідоцтво про право на спадщину за заповітом отримати не можуть, оскільки державний акт на земельну ділянку не видавався. Так як іншим чином захистити своє право вони не можуть та не мають змоги отримати у власність вказану земельну ділянку, тому звернулися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації на землю. Позивачі в судове засідання не з"явився на адресу суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач Трипільська сільська рада до суду не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності їх представника. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа Управління Держземагенства в Обухівському районі в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини: 18.08.2010 року на підставі рішення Трипільської сільської ради [PERSON], було передано у власність земельну ділянку 0,1231га, для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується вказаним рішенням. Державний акт померла [PERSON], за життя оформити не встигла, що підтверджується листом Управління Держземагенства в Обухівському районі від 08.12.2014 року. [INFO] року [PERSON], померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 17 жовтня 2011 року. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Позивачі звернулися до Української державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини за померлою [PERSON], та була відкрита спадкова справа №2/2012. Позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом, про що свідчить копія спадкової справи № 2/2012 від 10.01.2012 року. Також судом встановлено, що до складу спадщини увійшло і право спадкодавця на завершення приватизації на земельну ділянку яка розташована в [ADDRESS] розміром 0,1231га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка була передана спадкодавцю [PERSON], на підставі рішення Трипільської сільської ради № 4-8 від 18.08.2010 року. За життя, правовстановлюючого документу, а саме держаного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1231 га. яка розташована в [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON], так і не отримала. Відповідно до довідки завідувача Української державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], №1307/01-16 від 14.11.2014 року позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку яка розташована по [ADDRESS], площею 0,1231га, для будівництва та обслуговування житлового будинку - відмовлено, в зв'язку з відсутністю державного акту та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за заповітом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачі вчасно звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняли спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 392 цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, про те розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації на нерухоме майно на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як встановлено судом, спадкодавець не набув права власності на спірну земельну ділянку, але розпочав процедуру приватизації, отже позивачі будучи єдиними спадкоємцями за заповітом мають право в порядку спадкування на завершення приватизації по ? частині кожний на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,1231 га., що розташована в [ADDRESS], яку було передано у власність [PERSON], для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3223188000:01:042:0045, а тому позов [PERSON], та [PERSON], є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved