Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] прийняла спадщину після померлої 01 листопада 1999 року [PERSON], яка була власницею земельної частки (паю) загальною площею 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123123 від 23.12.1996 року, зареєстрованого 16.08.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 245. 20 квітня 2006 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті фактично прийняла [PERSON] за заповітом, шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном та речами померлої, оскільки позивач на час її смерті постійно проживала разом з нею та була зареєстрованою за однією адресою з [PERSON] Але для можливості оформити свої спадкові права їй потрібно визнати право власності на вказану земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючі документи втрачені. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) після померлої [PERSON], пояснивши, що [PERSON] є спадкоємицею майна померлої за заповітом та прийняла спадщину, але не змогла нотаріально оформити вказану земельну частку (пай) через відсутність оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши представника позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 01 листопада 1999 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 117680 від 19.02.2004 року померла [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті на території Стецівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. [PERSON] являлася власницею земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123123 від 23.12.1996 року, зареєстрованого 16.08.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 245, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.11.2017 року № 15-06/11-17 (а.с.21). Оригінал вказаного Сертифіката на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 42 (12780) від 14.10.2017 року. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] була її дочка [PERSON], оскільки на час її смерті проживала разом з нею та була зареєстрованою, а протягом шести місяців після її смерті користувалась майном та речами померлої, будинком, обробляла земельну ділянку, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном померлої. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-СР № 028707 від 20.04.2006 року, 20 квітня 2006 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла позивач, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.08.2005 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР № 058882 від 04.05.2011 року (а.с.8,10-11). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.12.2017 року № 50159044, державний нотаріус Чигиринської державної нотаріальної контори завів спадкову справу № 250/2017, номер у спадковому реєстрі № 61683899 (а.с.17). Позивач є спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом від 31.01.2006 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с.15). Крім того, за позивачем рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2014 року, справа № 708/1427/14-ц, було визнано право власності на земельну частку (пай), належну померлій 20.04.2006 року [PERSON]М.(а.с.16). Крім того, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 06.12.2017 року № 1101/02-31, гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що залишилася після померлої 01.11.1999 року [PERSON], спадкоємцем якої була її дочка [PERSON]М, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.23). Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 13.12.2017 року № 1132/01-16, після смерті 20.0.2006 року [PERSON], із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON], що діяв від імені [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.32). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити визнавши за позивачем право власності на вказану земельну частку (пай). На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved