overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, сторони проживали разом, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з серпня 2011 року і до січня 2015, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO] який проживає з позивачкою. Сторони з січня 2015 року мешкають окремо, матеріальної допомоги відповідач сім'ї не надає, чим ставить її та дітей в тяжке матеріальне становище. Оскільки відповідач ухиляється від добровільної допомоги, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали разом та не перебували в шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Виходячи з позовних вимог позивача розмір аліментів визначається судом в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 04.02.2015 року. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена позивач при зверненні до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON] 07.03.1997р.н. в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), мотивуючи свій позов тим, що відповідач, як батько дитини, згідно зі ст.199 Сімейного кодексу України, зобовязаний утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але свої обовязки не виконує, тому вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінила позовні вимоги, та просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] після розлучення не припиняв матеріально забезпечувати сина, та не заперечує проти фіксованої суми 500 грн., але просить перераховувати на картку дитини, який може самостійно розпоряджатись коштами. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.01.1999р.(а.с.43) Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO](а.с.3) Згідно довідки Коледжу геологорозвідувальних технологій Київського національного університету ім.Тараса Шевченка [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання на бюджетній основі, дата закінчення навчального закладу 30.06.2017р.(а.с.9) [PERSON] перебуває на обліку в Світловодському МРЦЗ як безробітна (а.с.27) Відповідно довідки відділу ДВС Світловодського МРУЮ заборгованості по аліментам станом на 29.04.2015р. відсутня(а.с.56)[PERSON] з 10.06.2015р. прийнятий в МПП "Лад" на посаду рибалки прибрежного лову (а.с.58,60) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В звязку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з"явилася, нада до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив. Суд на місці ухвалив, проводити розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідкуючих підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виник спір, який регулюється нормами СК України, зокрема ст.ст. 180, 182, 183, 191. Від спільного проживання сторони мають одну дитину, яка відповідно до свідоцтва про народження є неповнолітньою і її батьком є [PERSON]. Дитина проживає разом з матір"ю і перебуває на повному її утриманні. Батько дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на відповідача. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому\~просить стягнути\~з останнього\~аліменти на\~її користь\~на утримання\~дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому\~просить стягнути\~з останнього\~аліменти на\~її користь\~на утримання\~дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач являється батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач являється батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що дитина проживає разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Також позивачка зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Оскільки відповідач являється батьком дитини та може надавати матеріальну допомогу, проте достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання дитини та на своє утримання. Позивач надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють.. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] Надір огли про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 18.12.2015 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, їх сімейне життя не склалось, вони втратили почуття взаємопорозуміння і взаємоповаги один до одного, мають різні погляди на життя. В даний час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарстава і не мають спільного бюджету, шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві; відповідач до суду не з"явився, причини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.12.2015 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 624. Від спільного життя дітей не мають. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування зазначеного позову вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач за позовом є колишнім власником цієї квартири, однак з моменту продажу квартири за даною адресою не проживає, хоча є зареєстрованою. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, будь - яких заяв суду не надавав. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування квартирою, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі відомостей договору про купівлю - продаж від 08 квітня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування належною йому квартирою порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved