Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 12.12.2011 року між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є позивач, та відповідачем, останній отримав кредит у сумі 9094,40 грн. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 11 660,24 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 12.12.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 152/4693 АСLАРТ, відповідного до якого ПАТ «Платинум Банк» надав відповідачу до 13.03.2012 року кредит в сумі 9094,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних від непогашеної суми кредиту, а в разі порушення зобов'язань за укладеним договором - зі сплатою 0,3 % пені за кожний день прострочення від суми простроченого платежу. 08.10.2012 року між новим кредитором ТОВ «ФК Бізнесфінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" були передані права вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору, в т.ч. і прао вимоги за вищевказаним кредитним договором № 152/4693 АСLАРТ. За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Проте, як встановлено судом та перевірено доказами, відповідач [PERSON] в період дії договору свої зобов'язання за договором виконувала невчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 05.10.2012 року має заборгованість в сумі 11 660,24 грн. з них: заборгованість за кредитом - 8718,44 грн.; заборгованість по процентам - 1744,54 грн., пеня - 1197,26 грн. Розмір вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідача доказів не надала. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved