overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16 березня 2013 року у виконкомі Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 02, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 березня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 02. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька - [PERSON], яка на даний час проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною тому стали різні характери, погляди на життя. Фактично вони разом не проживають, кожен має особисте життя. Подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберегти шлюб між ними вже немає ніякої можливості і тому його необхідно розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 16 березня 2013 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного проживання мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.6). Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22 січня 2000 року у Непедівській сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 1, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 січня 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Непедівській сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 1. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька - [PERSON], [INFO] народився син - [PERSON], які на даний час проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною тому стали різні характери, погляди на життя. Фактично вони разом не проживають, кожен має особисте життя. Подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберегти шлюб між ними вже немає ніякої можливості і тому його необхідно розірвати. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать розписки, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги заяву позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 22 січня 2000 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Непедівській сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного проживання мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою (а.с. 6-7). Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Кірова в с.Данилівка Березанського району Миколаївської області, розміром 10,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі; на даний час земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ "Південь АгроІнвест" Миколаївської області. За життя [PERSON] за виділенням в натурі на місцевості земельної ділянки звернутися не встиг, тому акта на право власності на земельну ділянку не отримував. Позивачка на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем та відповідно до ст.529 ЦК України, як донька спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину через втрату оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданного Березанською РДА 13 вересня 1996 року на ім'я [PERSON] Тому позивачка просила визнати за нею у порядку спадкування право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Кірова с.Данилівка Березанського району Миколаївської області та знаходиться в невитребуваних паях земель запасу Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, розміром 10,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належну спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Березанською РДА 13 вересня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16 вересня 1996 року №1572. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивачки надала суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та розгляд справи. Оскільки відповідач визнав позов, що, відповідно до матеріалів позовної заяви, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за відсутності заперечень третьої особи, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, зважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно дост.ст..525, 529, 553 ЦК УРСР (1963 року) свідчать про обгрунтованість вимог позивачки як дочки спадкодавця [PERSON] та спадкоємця першої черги, що прийняв спадщину, щодо визнання за нею права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про втрату права на житло, покликаючись на те, що позивачка та її діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є власниками квартири за адресою [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований та не є співвласником [PERSON] - колишній чоловік позивачки, шлюб між ними розірвано 08.04.2010 року відповідно до рішення Сокальського районного суду. Відповідач більше п'яти років не проживає на спірній житловій площі. Відповідач ухиляється від оплати комунальних послуг та матеріально не допомагає. Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому не в змозі оплачувати за відповідача комунальні послуги. На підставі наведеного позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця с. Цебрів Сокальського району Львівської області таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі в обґрунтування навів обставини вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7907553 виданого ДКП "Червоноградським МБТІ" 28.07.2005 року вбачається, що квартира за адресою квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до будинкової книги для прописки громадян що проживають за адресою квартира [ADDRESS], вбачається, що [PERSON] зареєстрований за даною адресою. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 23.04.2010 року актовий запис № 59. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця оживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-1V зняття з реєстрації місця оживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] Звернулась до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькі області, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 серпня 2009 року, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя у них з відповідачем не склалось через те, що вони мають надто різні характери і діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та різні морально-етичні цінності. Протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними фактично припинені, на сьогоднішній день вони проживають окремо і спільного господарства не ведуть, а тому подальше спільне проживання та збереження сім»ї і шлюбу є неможливим. Позивачка в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву, якою просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими доказами доведено, що під час спільного проживання між сторонами виникали постійні сварки, скандали, сторони не бажають проживати разом і тому подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2015 р., але не більше як до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] р. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати матеріальну допомогу сину, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився надав письмову заяву у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Третіособи[PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, кожен окремо надавписьмову заяву у якій просять справу розглядати без їхучасті, позовні вимоги підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Позивачка є матір»ю, а відповідач батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 2), який навчається на ІІІ курсі в Політехнічному технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету денного відділення за спеціальністю 5.06010108 "Будівництво, обслуговування і ремонт залізничних колій" (а.с. 3). Термін закінчення навчання 30.06.2015 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що з відповідача на користь позивачки, у відповідності зі ст. 182 СК України, необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2015 р., але не більше як до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] р. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 14 червня 2017 року позовні вимоги позивачки [PERSON] були задоволені. З ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору. В судове засідання [PERSON] не зявилась, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд питання про винесення додаткового рішення щодо стягнення судового збору без її участі, проти винесення додаткового рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч.4 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо стягнення судового збору, оскільки, згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільняється від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постановити додаткове рішення щодо стягнення судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 28 квітня 2007 року Відділом РАЦС Володимирецького РУЮ в Рівненській області, за актовим записом №29. В обґрунтування заявлених вимог позивачка [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки виникають часті сварки та непорозуміння, на даний час та шлюбні відносини фактично припинені, постійні сварки впливають на виховання та розвиток дитини, тому подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримку позовних вимог, де також зазначила, що не потребує строку для примирення. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримку позовних вимог, де вказав, що не потребує строку на примирення. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд встановив, що згідно наданої світлокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 28 квітня 2007 року Відділом РАЦС Володимирецького РУЮ в Рівненській області, за актовим записом №29 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження набула прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами часто виникають сварки та непорозуміння. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Сім'я розпалася та існує формально. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки та відповідача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини , що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не просить суд відновити їй дошлюбне прізвище, їй слід залишити прізвище набуте у шлюбі "[PERSON]". Дитину слід залишити проживати з матір'ю. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 07 червня 2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №877. В обґрунтування заявлених вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона проживала спільно однією сім`єю із відповідачем [PERSON] , але спільне життя з ним не склалось і на даний час спільно не проживають. Позивачка вказує, що з відповідачем немає порозуміння та поваги, відповідач не цікавиться сімейними справами, нехтує сімейними цінностями. З ініціативи відповідача часто виникають сварки та непорозуміння. Дітей від шлюбу немає. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву де зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву де зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд встановив, що згідно наданої світлокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , встановлено, що 07 червня 2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №877, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після одруження набула прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами немає порозуміння. Сім`я розпалась та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, приймаючи до уваги відсутність волі сторін на примирення, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому слід залишити прізвище " [PERSON] " позивачці після розірвання шлюбу. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved