Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей: син- [PERSON], [INFO], син- [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, з часу подачі заяви до суду та до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. оскільки наявних у неї грошей на утримання дочки [PERSON] не вистачає, так як вона є інвалідом ІІІ групи, не працює та як здійснює постійний догляд за дитиною, яка є інвалідом з дитинства. Відповідач ухиляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає. Не заперечує, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштовв повідомлення про вручення судових повісток(а.с.12,20). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Нормами статті 48 Основного Закону України встановлено, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами шлюб розірвано (а.с.8). Батьками неповнолітньої дочки [PERSON] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Дитина [PERSON] знаходться на обліку в Болехівській центральній міській лікарні, як дитина-інвалід з діагнозом: вроджені вади кінцівок у вигляді олігобрахісиндактилії (а.с.18). Позивачка [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] від 18.08.2009 року (а.с.5) Суд визнав, що в даний час відносини між сторонами ускладнилися; відповідач припинив надання матеріальної допомоги, дитина хвора є інвалідом з дитинства та потребує значної матеріальної допомоги, діти знаходяться на утриманні позивачки (а.с.19) Суд вважає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Нормами ч.1 ст. 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 у Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановивши, що доходи відповідача мають мінливий та нерегулярний характер суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Підставою для такого висновку є те, що в судовому засіданні здобуто докази того, що відповідач не має постійного місця праці, має мінливий дохід, суд вважає, що інтересам малолітньої дитини відповідатиме присудження з [PERSON] коштів на її утримання у твердій грошовій сумі, що не порушить конституційних прав відповідача достатній життєвий рівень. Виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дитини такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць з 1 січня 2014 р. встановлений у розмірі 1176 грн. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобов'язаний утримувати і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання неповнолітньої дочки- [PERSON], [INFO], досягнення дитиною повноліття. Позивачка звернулася до суду з вимогами - 14.02.2014 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.ст. 81,84,88 ЦПК України. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.ст.48,51 Конституції України, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved