Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, не проявляє батьківської турботи, аліментів на утримання дітей не сплачує. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Позивач зауважила, що відповідач не турбується про дітей належним чином, не займається їх розвитком, не забезпечує нормальні умови існування дітей, починаючи з вересня 2014 року не відвідує дітей. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Наслідки заочного розгляду справи роз`яснені та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Від представника третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представник третьої особи, позов та наявний в матеріалах справи висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримали. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради позов підтримала, погодилась з висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Подали заяву про розгляд справи за відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від укладеного між [PERSON] та [PERSON] шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.12.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із матір`ю. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.09.2018 року розмір стягуваних за рішенням цього ж суду від 03.12.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей змінено із 500 грн. щомісячно на кожну дитину на 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.11.2018 року. Після розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] дітьми не цікавиться, від виховання дітей ухиляється, не бажає бути поряд із дітьми. Окрім цього відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, від сплати аліментів ухиляється, в результаті чого існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 68000 грн. Конвенцією про права дитини передбачено забезпечення державами-учасницями умов, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.(ст.9) Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. (ст.27 Конвенції). Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. (ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради визначено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , оскільки вказаний захід відповідатиме інтересам дітей. Суду не представлено та судом не здобуто в ході судового розгляду доказів на підтвердження піклування відповідача про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідачем не спростовано представлені позивачем докази, не доведено відсутність вини у свідомому нехтуванні батьківськими обов`язками, в тому числі і спілкуванні з дітьми. Суд, виходячи з інтересів дітей, вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Outcome: approved