Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом у грудні 2014 року, та в своєму позові представник позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на наступне. 21.08.2014 року під час рейду на території РЛП «Тилігульський» Одеської області між оздоровчими базами відпочинку Комінтернівського міжколгоспбуду та базою відпочинку заводу «СОМ» біля стовпа електропостачання № 16 виявлене сміттєзвалище загальною площею 20 кв.м. До урізу води Тилігульського лиману 15 м. По факту виявлення сміттєзвалища голові Кордонської сільської ради було направлено письмовий припис № 134 та надано строк для усунення сміття. Даний припис [PERSON] проігнорував, сміттєзвалище ліквідоване не було. 20.10.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина [PERSON], та винесено постанову по справі 504/3207/14-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КпроАП України. Постанова набрала законної сили 30.10.2014 року. Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачем заподіяна шкода державі територія РЛП «Тилігульський» Одеської області забруднена сміттям. Розмір заподіяної шкоди складає 9 600 грн. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач надав суду заперечення, в яких позов не визнав, зазначивши, що до повноважень сільського голови не входить функція вивезення та утилізації відходів, тому вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Частина 3 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд» зазначає, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних або історико-культурних комплексів та обєктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про відходи», органи місцевого самоврядування наділені організаційними функціями збирання і видалення побутових відходів, ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ. Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. Згідно п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції сільської ради відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території Згідно пп. 3 п. а ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів про оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням обєктів тваринного світу Згідно пп. 12 п. б ч. 2 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи. В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2014 року під час рейду на території РЛП «Тилігульський» Одеської області між оздоровчими базами відпочинку Комінтернівського міжколгоспбуду та базою відпочинку заводу «СОМ» біля стовпа електропостачання № 16 виявлене сміттєзвалище загальною площею 20 кв.м. До урізу води Тилігульського лиману 15 м. На кожному квадратному метрі смітника знаходиться не менше ніж по 30 одиниць сміття: пластикові пляшки, каністри, банки з під фарби, целофанові пакети зі сміттям, та інше подібне сміття. РЛП «Тилігульський» Одеської області знаходиться на території Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Сільський голова [PERSON]. По факту виявлення сміттєзвалища голові Кордонської сільської ради було направлено письмовий припис № 134 та надано строк для усунення сміття. Даний припис [PERSON] проігнорував, сміттєзвалище ліквідоване не було. 20.10.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина [PERSON], та винесено постанову по справі 504/3207/14-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КпроАП України. На постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.10.2014 року по справі № 504/3207/14-п [PERSON] було подано апеляційну скаргу. 11.02.2015 року постановою Апеляційного суду Одеської області клопотання [PERSON] про поновлення строку не апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.10.2014 року залишено без задоволення. Постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.10.2014 року по справі № 504/3210/14-п набрала законної сили 30.10.2014 року. Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачем заподіяна шкода державі територія РЛП «Тилігульський» Одеської області забруднена сміттям. Розмір заподіяної шкоди складає 9 600 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України підстави звільнення від доказування, зазначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позовна заява про відшкодування шкоди за порушення законодавства про природно-заповідний фонд є цивільно-правовим наслідком притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення правил охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved