Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності. На підставу своїх вимог спирається на те, що [PERSON], [INFO], проживає постійно в селі Кислин Маньківського району Черкаської області в житловому будинку по вул. Садова, 21. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Садова, 21 в селі Кислин Маньківського району Черкаської області належить позивачу на праві приватної власності на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20.11.2013 року у справі №701/1246/13-ц, яке вступило в законну силу 01.12.2013 року. Вищевказаним рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з усіма прибудовами, надвірними будівлями та спорудами №21 по вулиці Садова в селі Кислин Маньківського району Черкаської області. Також, визнано недійсними підстави для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 21 по вулиці Садова в селі Кислин Маньківського району Черкаської області, скасовано право власності за [PERSON] на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену 20.06.2013 року Реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції, номер запису про право власності: 1368703, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 87214271231, визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.06.2013 року, індексний номер: 5122569, Серія САК №053676. Крім того, визнано недійсними підстави для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,6 га вулиці Садова в селі Кислин Маньківського району Черкаської області, скасувати право власності за [PERSON] на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену 17.06.2013 року. Реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції, номер запису про право власності: 1322005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 84225171231, визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.06.2013 року, індексний номер: 4941157, Серія САК № 053667. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №21931535 від 21.05.2014 року. Разом з тим, фактично встановлено, та підтверджено, що будинок з надвірними будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,6 га, переданої [PERSON] у приватну власність та належної згідно Державного акту серії ЧР-11-12-5 від 11.09.1996 року, кадастровий номер земельної ділянки 7123182801:01:002:0034. В процесі судового розгляду цивільної справи №701/1246/13-ц, відповідач по справі, спадкоємець гр. [PERSON], повністю визнав вимоги позивача як стосовно права власності на житловий будинок, так і стосовно скасування реєстрації прав на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований, земельна ділянка пов'язана з будинком цільовим призначенням (особисте підсобне господарство), зі смертю формальної власниці земельної ділянки припинились її права на землю, і до складу спадщини не ввійшли, що визнано та підтверджено відповідачем. Оскільки позивач набула право власності на житловий будинок, відбулось припинення права власності попереднього формального власника [PERSON], яка померла 14.05.2013 року, і до позивача переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщені будинок з надвірними будівлями та спорудами, без зміни її цільового призначення. Оскільки згідно Державного акту на право приватної власності на землю визначено власником попереднього власника житлового будинку, та в Державному земельному кадастрі також значиться вона власником земельної ділянки, дані обставини є самі по собі підтвердженням відсутності іншої можливості оформлення прав позивача на землю, ніж в судовому порядку, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник Кислинської сільської ради, в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: як дійсно встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], проживає постійно в селі Кислин Маньківського району Черкаської області в житловому будинку по вул. Садова, 21. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Садова, 21 в селі Кислин Маньківського району Черкаської області належить позивачу на праві приватної власності на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20.11.2013 року у справі №701/1246/13-ц, яке вступило в законну силу 01.12.2013 року(а.с.6-9). Крім того, визнано недійсними підстави для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 21 по вулиці Садова в селі Кислин Маньківського району Черкаської області, скасовано право власності за [PERSON] на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену 20.06.2013 року Реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції, номер запису про право власності: 1368703, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 87214271231, визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.06.2013 року, індексний номер: 5122569, Серія САК №053676, а також, визнано недійсними підстави для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,6 га вулиці Садова в селі Кислин Маньківського району Черкаської області, скасувати право власності за [PERSON] на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену 17.06.2013 року. Судом встановлено, що реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції, номер запису про право власності: 1322005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 84225171231, визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.06.2013 року, індексний номер: 4941157, Серія САК № 053667. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №21931535 від 21.05.2014 року. (а.с.10). Разом з тим, фактично встановлено, та підтверджено, що будинок з надвірними будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,6 га, переданої [PERSON] у приватну власність та належної згідно Державного акту серії ЧР-11-12-5 від 11.09.1996 року, кадастровий номер земельної ділянки 7123182801:01:002:0034. (а.с.12). Також в судовому засіданні встановлено, що в процесі судового розгляду цивільної справи №701/1246/13-ц, відповідач по справі, спадкоємець [PERSON], повністю визнав вимоги позивача як стосовно права власності на житловий будинок, так і стосовно скасування реєстрації прав на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований. Дана земельна ділянка пов'язана з будинком цільовим призначенням (особисте підсобне господарство). Позивач набула право власності на житловий будинок, в зв"язку з чим відбулось припинення права власності попереднього власника [PERSON], яка померла 14.05.2013 року, і до позивача переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщені будинок з надвірними будівлями та спорудами, без зміни її цільового призначення. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю визначено власником попереднього власника житлового будинку, та в Державному земельному кадастрі також значиться вона власником земельної ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 120 ЗК України визначено поняття та підстави переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦКУ, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.6 Закону України «Про особисте селянське господарство», до майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, належать земельні ділянки, жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім'ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. За ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст.14 ЦКУ. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved