Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини. Між ним та відповідачем 13.05.2017 року було укладено шлюб, від якого вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . З березня 2018 року вони припинили подружні стосунки, за взаємною згодою дитина залишилась проживати разом з матір`ю. У провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. На підставі судового наказу, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07.02.2019 року у справі № 182/245/19 на користь відповідача на утримання малолітньої доньки з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , відповідач приховала від суду той факт, що у нього на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей від попереднього шлюбу. Так він має двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Їх мати [PERSON] заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 14.11.2012 року у справі №182/10812/2012 позбавлена батьківських прав у відношенні синів. Він не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від його доходу, адже сплата аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частики його доходу ставить його у скрутне матеріальне становище. Враховуючи викладене, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до наказу Нікопольського міськрайонного суду від 07.02.2019 року по справі №182/245/19 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходів), на 1/6 частину його заробітку (доходів), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 21.05.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.21,22). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвалу судді від 21.05.2019 року направлено відповідачу за місцем реєстрації. До суду повернувся дублікат повідомлення з відміткою про вручення відповідачу [PERSON] поштового відправлення (а.с.26). Від відповідача у встановлений строк заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надійшло. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги на підставі ст.192 СК України підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 13.05.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , від цього шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Як вбачається з судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 року по справі №182/245/19, провадження № 2-н/0182/39/2019, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 14.01.2019 року (а.с.10). Також судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). У свідоцтвах про їх народження батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набуло чинності 11.02.2011 року (а.с.9,9-на звороті). Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволено; позбавлено [PERSON] , [INFO] батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення набуло чинності 09.12.2012 року (а.с.14,14-на звороті). Вказаним рішенням встановлено, що в червні 2010 року відповідач покинула позивача з дітьми і пішла з будинку. Після припинення спільного проживання діти залишилися проживати з позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання. Позивач утримує та виховує дітей. З часу припинення шлюбних відносин відповідач самоусунулася від виховання дітей, не цікавиться життям дітей, не відвідує їх та не спілкується з ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зовсім не виявляє інтересу до них. Аліменти на утримання дітей відповідач не сплачує. Згідно довідки №11 від 28.03.2019 року, виданої головою квартального комітету №41 О.М. Куцик (а.с.11), [PERSON] мешкає в [ADDRESS] разом з синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи (а.с.15,16,17) [PERSON] з 09.01.2018 року працює в ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» бригадиром по переміщенню сировини, напівфабрикатів та готової продукції, загальна сума його доходу за період з березня 2018 року по лютий 2019 року становить 145762,03 грн. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає доведеним той факт, що на утриманні позивача [PERSON] знаходяться сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що сплата позивачем аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) дійсно ставить його у скрутне матеріальне становище. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, слід зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 року у справі № 182/245/19, провадження № 2-н/0182/39/2019 у розмірі 1/4 частини на 1/6 частину та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказане буде відповідати положенням ч.1 ст.192 СК України.

Outcome: approved