Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з травня 2005 року тобто більше 10 років, проживає в житловому будинку по вул.Шевченка,50 с.Богданове Ульяновського району Кіровоградської області. Даний житловий будинок [PERSON] купила у [PERSON] що належав останньому на праві приватної власності, що підтверджується розпискою від 20 травня 2005 року. [PERSON] пообіцяв дану угоду посвідчти в нотаріальному порядку але через рік виїхав до родичів в м.Одеса. Оформити дану угоду купівлі-продажу будинку належним чином [PERSON] не встигла так як [PERSON] 02.06.2008 року помер. На даний час [PERSON] продовжує проживати у вказаному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується даним нерухомим майном, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Інших осіб, які б мали право або претендували на дане нерухоме майно немає. А тому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з"явилась про день і час розгляду справи належним чином повідомлена, направила до суду заяву в якій просить позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив до суду заяву в якій просить позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживає в житловому будинку, що знаходиться по вул.Шевченка,50 с.Богданове Ульяновського району Кіровоградської області. ( а.с.9). Даний житловий будинок позивач купила у [PERSON] що підтверджується розпискою про купівлю житлового будинку ( а.с.8). Оформити дану угоду купівлі-продажу будинку належним чином позивачне встигла, так як [PERSON] помер. 02.06.2008 року( а.с.9). На сьогоднішній день [PERSON] продовжує проживати у вказаному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Інших осіб, які б мали право або претендували на дане нерухоме майно немає. Згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Отже, оскільки позивач протягом більше десяти років відкрито, безперервно володіє житловим будинком, то за нею може бути визнано право власності на житловий будинок за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК. відсутніс ть державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Дане стверджується довідкою Богданівської сільської ради №211 від 28.09.2015 р. ( а.с.9). А тому, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою вул.Шевченка,50 с.Богданове Ульяновського району Кіровоградської області за набувальною давністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved