Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ML-707/169/2008 від 03 вересня 2008 року в загальному розмірі 1239809,17 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Пономаренки, вул. Підгірна, буд. 9, Харківського району Харківської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, шляхом надання йому права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу, для чого надати йому всі повноваження продавця, а саме: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки в органах нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної раєстраційної служби України, нотаріату, також стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 03 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір ML-707/169/2008, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 29676,00 доларів США. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] уклала із позивачем іпотечний договір, за умовами якого передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Пономаренки Харківського району Харківської області, вул. Підгірна, 9. 29 липня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до фактора переходять всі права клієнта як сторони у забовязаннях, що виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (включаючи звернення стягнення на предмет іпотеки). Відповідач належним чином не виконувала покладені на неї за кредитним договором забовязання, внаслідок чого, станом на 19 листопада 2013 року виникла заборгованість: за тілом кредиту - 29552,00 доларів США, що в перерахунку на гривню складає 236213,85 грн.; за процентами за користування коштами - 3084,80 доларів США, що в перерахунку на гривню складає 30411,76 грн., за пенею за період з 19 листопада 2012 року по 19 листопада 2013 року - 973183,56 грн., що в загальному розмірі становить 1239809,17 грн. Позивач вживав заходи позасудового врегулювання спору, направляв відповідну вимогу про дострокове повернення боржником всієї суми боргу та про можливе звернення стягнення на заставлене майно в разі його неповернення. У зв'язку з ігноруванням відповідачем вимог позивача, він просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок вимог за основним зобов'язанням. В судове засідання представник позивача Дідоха І.З., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення у газеті "Слобідський край", причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 03 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» в особі бухгалтера-експерта операційного сектору відділення «Протон» [PERSON] та експерта з обслуговування приватних клієнтів сектору обслуговування приватних клієнтів відділення «Протон» [PERSON], які діють спільно на підставі Статуту, а також довіреності за № 807, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 26 грудня 2007 року та за реєстровим № 808, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 26 грудня 2007 року та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-707/169/2008 відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 29676,00 доларів США, на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення 04 вересня 2023 року, а позичальник, у свою чергу зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки у розмірі 5,99% річних за користування кредитом у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. (а.с. 6-10) Як засіб забезпечення виконання зобов'язання відповідача з повернення позивачеві боргу за вказаним кредитним договором, 03 вересня 2008 року між відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладений і нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 2728 іпотечний договір № РML-707/169/2008, за яким відповідач [PERSON] передала позивачеві в іпотеку земельну ділянку, кадастровий номер 6325183003:00:001:0074, ринковою вартістю 205350,00 грн., розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,1480 га, яка належить відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ№ 515136, виданого 13 серпня 2008 року Державним агентством земельних ресурсів України головним управлінням земельних ресурсів у Харківській області відділом земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, реєстр. № 1145 від 28 вересня 2007 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300142. (а.с. 34-42) 07 липня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 червня 2010 року між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитним договором, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору, що забезпечений іпотекою за договором іпотеки, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору, укладеними між клієнтом та боржником. Згідно п. 1.1 клієнт передає та відступає фактору сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно. Відповідно до застереження 2 в разі, якщо у зв'язку з невиконанням Боржником зобов'язань за Кредитним договором, щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, Клієнтом було вручено або направлено Боржнику письмову вимогу про усунення порушення, яка має містити стислий зміст порушених зобовязянь, вимогу про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги, до Фактора переходять всі права Клієнта, що виникли у Клієнта в зв'язку з направленням такої письмової вимоги про усунення порушень (включаючи, але не виключно, право звернення стягнення на предмет застави). Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Статтею 514 цього ж кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, до позивача перейшли усі права щодо вимоги до Відповідача з виконання зобов'язання за Кредитним договором, що забезпечений договором іпотеки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов Кредитного договору відповідач не здійснювала погашення кредиту та відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором у зв'язку з чим, станом на 19 листопада 2013 року заборгованість [PERSON] становить: за тілом кредиту - 29 552,00 доларів США., що в перерахунку на гривню складає 236 213,85 гривень; за процентами за користування коштами - 3084,80 доларів США, що в перерахунку на гривню складає 30 411,76 грн., заборгованість за пенею в період з 19 листопада 2012 року по 19 листопада 2013 року - 973 183,56 грн., що в загальному розмірі складає - 1 239 809,17 грн. 02 червня 2011 року позивачем була направлена вимога відповідачу про погашення заборгованості за кредитним договором, із пропозицією виконати боргові забовязання за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарниєх днів з моменту отримання вимоги, а також з попередженням про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначена вимога була направлена відповідачу цінним, рекомендованим листом, який відповідач отримала 01 липня 2011 року, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки позивач має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таки, обставин: несплати відповідачем будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням його зобов'язань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у зв'язку із реалізацією його права (п.6.1 іпотечного договору). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку розташовану за адресою: с. Пономаренки, вул. Підгірна, 9, Харківський район, Харківська область, що належить [PERSON] Згідно ст. 39 Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. У договорі іпотеки від 03 вересня 2008 року сторони визначили позасудовий порядок звернення стягнення на іпотечне майно шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В позові позивач просить звернути стягнення на іпотечне майно шляхом надання йому як іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі в порядку процедури згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 2 ст. 36 Закону, визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до умови п. 6.4.1 іпотечного договору, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя належить останньому. Визначені договором способи задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджають застосувати інші встановлені законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК, ст. ст. 3 і 4 ЦПК України). Тому, суд приходить до висновку про законність вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» із застосуванням визначеної ст. 38 Закону процедури продажу шляхом надання позивачу як іпотекодержателеві права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцю та вчинення всіх необхідних юридично значимих дій, пов'язаних з таким продажем. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, резолютивна частина рішення суду, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, має відповідати як вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, а саме в ній повинна бути зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 7, 33, 36, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved