Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 47 487, 40 гр. збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідача. Посилається в позові на те, що 29 квітня 2015 року близько 11 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Солом'янській, 17 на території Київської міської клінічної лікарні №4 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, яка, здійснюючи виїзд з парковочного місця, не змінила положення керма та не вирівнявши колеса свого транспортного засобу, здійснила зіткнення, а саме в'їхала у припаркований поруч транспортний засіб марки «BMW» , д.н. [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року встановлено, що відповідач перед зміною напрямку руху не переконалась у безпечності маневру та здійснила зіткнення з автомобілем марки «BMW», що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Цією ж постановою відповідач була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди належний товариству автомобіль марки «BMW», д.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Зазначений автомобіль перебуває у володінні та користуванні товариства на підставі Договору фінансового лізингу №150311-1/ФЛ-Ю-А від 11 березня 2015 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг». Умовами даного договору передбачено, що при настанні страхового випадку лізингоодержувач повинен відшкодувати в повному обсязі суму збитків лізингодавця у розмірі франшизи, яка складає 1% від вартості предмету лізингу і становить 9 994 грн. 32 коп. Також між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» та Акціонерним Товариством «Страховою компанією «АХА Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №03/12/2014 від 03 грудня 2014 року. Страховою компанією товариству «ВіЕйБіЛізинг» було відшкодовано вартість відновлювального ремонту транспортного засобу за мінусом франшизи. Відповідно до Звіту №108 від 23 червня 2015 року про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «BMW» 318 D д.н. [NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, становить 76 988 грн. 36 коп., з яких вартість відновлюваних робіт становить 44 444 грн. 69 коп., а величина втрати товарної вартості транспортного засобу після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 35 543 грн. 68 коп. Виходячи з цього, вважає, що відповідач, як винна особа в ДТП, внаслідок якої був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль, має відшкодувати 9 994, 32 гр. франшизи, 1394, 40 гр.- витрати, понесні по складанню попереднього кошторису, 35 543, 68 гр.- втрати товарної вартості транспортного засобу внаслідок ДТП, 555,00гр. послуг експертної оцінки, а всього 47 487, 40 гр. Зазначив також, що під час оформлення ДТП відповідач надала Поліс серії АІ № 3302605 від 25.12.2014 року, виданого ПрАТ »Український страховий дім». В той же час, при перевірці даного полісу було встановлено, що дана страхова компанія з 03.10.2014 року позбавлена права укладати договори страхування, а бланк полісу, наданий відповідачем, у Централізованій базі Моторного/транспортного/страхового бюро значиться як «бланк не використаний». Крім того, відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті МТСБУ, дана страхова компанія втратила статус асоційованого члена МТСБУ з 03.10.2014 року. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Представники позивача вимоги останнього в судовому засіданні підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що в порушення вимог закону потерпіла сторона в ДТП не звернулася у визначений термін до страховика, а тому відповідач є неналежним у даній справі. Виходячи з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, вона не повинна відшкодовувати збитки та шкоду потерпілої сторони в дорожньо-транспортній пригоді, винуватцем якої вона була визнана. Також підкреслив, що відповідачем було здійснено всі необхідні заходи для врегулювання зазначеної події, а саме викликано працівників ДАІ, повідомлено страховика та надано поліс потерпілій стороні. Виходячи з цього, просить у позові відмовити. В подальшому, після оголошеної в справі перерви, представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. Виходячи з того, що підстави, передбачені ст.169 ЦПК України, для її відкладення або оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи в його відсутності. Представники 3-х осіб у судове засідання також не з»явилися, про час розгляду справи повідомлені належними чином, про причину неявки суд до відома не поставили. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Судом встановлено, що 29 квітня 2015 року близько 11 год. 30 хв. на території Київської міської клінічної лікарні №4 по вул. Солом»янській, 17 в м. Києві відповідач, здійснюючи виїзд з парковочного місця, не змінила положення керма та не вирівнявши колеса свого транспортного засобу, здійснила зіткнення, а саме в'їхала в припаркований поруч транспортний засіб марки «BMW» д.н.[NUMBER]. За даними обставинами відносно відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП серії АП1 №584295. Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року винною в даній дорожньо-транспортній пригоді була визнана відповідач, на яку було накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340, 00 гр. /а.с.8 - 9 / Встановлено, що автомобіль марки «BMW», д.н.[NUMBER], перебуває у володінні та користуванні позивача на підставі Договору фінансового лізингу №150311-1/ФЛ-Ю-А від 11 березня 2015 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг». На підставі п.п. 6.5.1 даного договору у випадку, передбачених п.6.1.1-6.1.4 загальних умов, лізингоодержувач набуває право власності на предмет лізингу на умовах ст. 9 загальних умов. Згідно з п.п.8, 9 додатку «Страхування» до даного договору у разі настання страхового випадку з предметом лізингу, лізингоодежувач зобов»язаний негайно проінформувати про це лізингодавця та страховика. В будь-якому випадку лізингоодежувач за власний рахунок та в повному обсязі зобов»язаний відшкодувати суму збитків лізингодавця у розмірі франшизи по страхуванню ризиків, у тому числі пошкодження предмету лізингу. Згідно п. 6 договору розмір франшизи при ДТП складає 1% від вартості предмету лізингу- 999 432, 00гр., тобто 9 994 грн. 32 коп. Встановлено також, що 03 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту №03/12/2014. /а.с.11 - 16; 20 - 25 / Відповідно до ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Лізингоодержувач (сублізингоодержувач) має право вимагати, у тому числі й від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на предмет лізингу. Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз»яснено, що підповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді за наявності вище приведеної постанови суду, доказуванню не підлягає. Відповідно до Звіту №108 від 23 червня 2015 року про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «BMW» 318 D, д.н.[NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на 05 травня 2015 року складає 76 988 грн. 36 коп., з яких вартість відновлюваних робіт становить 44 444 грн. 69 коп., а величина втрати товарної вартості транспортного засобу, після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 35 543 грн. 68 коп. Представник позивача суду пояснив і це підтверджується Актом виконаних робіт роботи по відновлювальному ремонту автомобіля були проведені позивачем на АВТ Баварія. / а.с. 29 - 41 / Представник позивача також пояснив, що послуги АВТ Баварія з ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту №03/12/2014 від 03 грудня 2014 року в розмірі 44 444, 69гр. були відшкодовані Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» за вирахуванням франшизи та величини втрати товарної вартості автомобіля. Відповідно до платіжного доручення №244 від 11 червня 2015 року 9994, 32гр. франшизи були перераховані позивачем. Крім того, з квитанції від 07 травня 2015 року вбачається, що позивачем було сплачено 1394, 40 гр. за Актом виконаних робіт № 343456 від 07 травня 2015 року по складанню попереднього кошторису кузовних пошкоджень та здійсненню додаткових робіт, а також 555,00 гр. за надання послуг з експертної оцінки транспортного засобу. / а.с. 34; 42 - 43 / В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Виходячи з викладеного вище, вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої належний позивачу автомобіль був пошкоджений, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного. Так, судом встановлено і не спростовується представником відповідача, сума відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відшкодована страховиком - АТ«Страхова компанія «АХА Страхування». З наданої представником відповідача копії Поліса АІ/3302605 вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ »Український страховий Дім». В той же час, за повідомленням Моторно/транспортного/страхового бюро України від 26 жовтня 2015 року в Центральній базі даних, яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків-членів МТБСУ, відсутній договір обов»язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3302605. Оригінал договору представник відповідача суду також не надав. Крім того, з наданої позивачем інформації, отриманої з офіційного сайту МТСБУ, ПрАТ»Український Страховий Дім» з 03.10.2014 року позбавлено права укладати договори страхування, а бланк полісу, наданий відповідачем, у Централізованій базі Моторного/транспортного/страхового бюро значиться як «бланк не використаний». Дана страхова компанія втратила статус асоційованого члена МТСБУ з 03.10.2014 року. / а.с. 62; 102 / Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або майну потерпілого. Статтею 22.1. даного закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В пунктах 1.4, 1.6, 1.7 ст.1 Закону зазначено, що особи, відповідальність яких застрахована - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування, або будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, свідків, третіх осіб, письмових доказів та ін. В п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Будь-яких доказів, які б спростовували твердження представників позивача, а також інформацію МТСБУ на запит суду щодо чинності Полісу АІ 3302605, та відповідали вимогам ст. 57 ЦПК України, представником відповідача не надано, як і не надано оригіналу самого Полісу. В свою чергу твердження представників позивача в цій частині та право вимоги до відповідача підтверджені належними та допустимими доказами. За таких обставин, недоведеності представником відповідача відсутності обов»язку відповідача перед позивачем по відшкодуванню шкоди, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Крім того, суд при цьому враховує також, що відповідно до ст.9, п.32.7 ст.32 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» збитки в вигляді франшизи та величини втрати товарної вартості автомобіля страховиком не відшкодовуються, як і витрати, понесені в зв»язку з проведенням експертних досліджень, які покладаються на винну особу в дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 474 грн. 87 коп..

Outcome: approved