Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0032/82/45437, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 187 100 доларів США, зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення 21 березня 2018 року. 31 березня 2010 року до Кредитного договору укладено додаткову угоду № 014/0032/82/45437/Д2, якою було збільшено строк надання кредиту на 70 календарних місяці, тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу по кредиту, капіталізовано прострочену заборгованість по відсотках. Крім того, посилається на те, що із відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0032/82/45437/П від 21 березня 2008 року, за яким остання поручилася перед ним за виконання [PERSON] його кредитних зобовязань, а з відповідачем [PERSON] договір іпотеки № 001/0032/24339 від 21 березня 2008 року за яким в іпотеку передано житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по вул.. Т. Шевченка (вул.. Чапаєва) № 7-А в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує станом на 24 лютого 2014 року заборгованість становить 210 859,37 доларів США, що еквівалентно 1 884 661,05 гривень, в тому числі 175 772,56 доларів США - заборгованість за кредитом, 10 992,15 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 24 094,66 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Зважаючи на викладене просив стягнути із відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 210 859,37 доларів США, що еквівалентно 1 884 661,05 гривень та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на будинок загальною площею та земельну ділянку згідно іпотечного договору, а також та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та пояснили, що у звязку із погіршенням економічної ситуації вони неспроможні були сплачувати гроші за кредитним договором. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Із змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до положень ст.ст.546,1048,1049,1054,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі; за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] «[PERSON] Аваль», яке є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль» 21 березня 2013 року та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0032/82/45437, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 187 100 доларів США, зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення 21 березня 2018 року. 31 березня 2010 року до Кредитного договору укладено додаткову угоду № 014/0032/82/45437/Д2, якою було збільшено строк надання кредиту на 70 календарних місяці, тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу по кредиту, капіталізовано прострочену заборгованість по відсотках. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У справі встановлено і це визнається сторонами, що 21 березня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0032/82/45437/П від, за яким остання поручилася перед банком за виконання [PERSON] його кредитних зобовязань. Так, Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" (п.24) роз'яснив, що предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. 21 березня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № 001/0032/24339 за яким в іпотеку передано житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по вул.. Т. Шевченка (вул.. Чапаєва) № 7-А в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області та належать останньому на праві власності. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами нього боржника в порядку, встановленому цим законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] припинив виконувати свої грошові зобовязання, в наслідок чого ПАТ «[PERSON] Аваль» на підставі ст. 16 кредитного договору надіслав відповідачам листи вимоги про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] дані вимоги отримали, що підтверджується матеріалами справи, однак, залишили їх без виконання. Заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 24 лютого 2014 року становить 210 859,37 доларів США, що еквівалентно 1 884 661,05 гривень, в тому числі 175 772,56 доларів США - заборгованість за кредитом, 10 992,15 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 24 094,66 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Згідно ч.1 ст.33 «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. При цьому вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу. А тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст..88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554, 555, 590, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved