Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5361220, згідно якого останньому було встановлено ліміт кредитування в сумі 1945 грн. 56 коп. в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок. Відповідно до п. 1.16 договору за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30,00% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.17 договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий) визначений у п. 1.1 договору. Також відповідно до п. 1.30 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню, в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 цього договору, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 03 лютого 2017 року виникла заборгованість за договором в загальній сумі 2538 грн. 88 коп., з яких 1945 грн. 56 коп. неповернута сума кредиту, 437 грн. 31 коп. прострочені відсотки, 44 грн. 18 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту та 111 грн. 83 коп. - пеня від сплати яких відповідач ухиляється, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 67) у судове засідання не зявився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 68). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с.\~60, 66) в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між ПАТ "КРЕДОБАНК", як позикодавцем та відповідачем [PERSON], як позичальником 28 жовтня 2015 року був укладений договір про встановлення ліміту кредитування № 5361220 (а.с. 6-7), відповідно до якого останній отримав ліміт кредитування в розмірі 20000 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок, з яких відповідач використав 1945 грн. 56 коп. 06 січня 2017 року грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, в сумі 1945 грн. 56 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 881818 від 06 січня 2017 року (а.с. 13). Відповідно до п. 1.16 договору за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30,00% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.17 договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий) визначений у п. 1.1 договору. Також відповідно до п. 1.30 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню, в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 цього договору, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Встановлено, що відповідачем не виконувались в повному обсязі зобов'язання за договором, у зв'язку з чим 26 жовтня 2016 року на його адресу було направлено повідомлення-вимогу щодо погашення заборгованості (а.с. 21), проте виконана вона не була і станом на 03 лютого 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 2538 грн. 88 коп., з яких 1945 грн. 56 коп. неповернута сума кредиту, 437 грн. 31 коп. прострочені відсотки, 44 грн. 18 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту та 111 грн. 83 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання, що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 14), і від сплати яких відповідач ухиляється, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за договором про встановлення ліміту кредитування №5361220 від 28 жовтня 2015 року заборгованості у загальній сумі 2538 грн. 88 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с. 1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved