Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в Львівському національному аграрному університеті, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 27.04.2018 року і до закінчення [PERSON], [INFO] навчання, а саме, до 30.06.2021 року, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Окрім цього просить стягуватиз [PERSON] в користь [PERSON] пеню від суми несплачених аліментів, в розмірі - 16 274 грн. 06 коп Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу [INFO] в них народився син - [PERSON]. У зв'язку з тим, що [PERSON] протягом 2003-2005 років припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 08 серпня 2005 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 100 грн. 00 коп. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. В січні 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 грудня 2008 року змінено розмір аліментів, стягуваних за рішенням суду від 08.08.2005 в користь [PERSON] на утримання [PERSON], який визначено в частині від доходів, а саме - 1/4 частини всіх доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі виконавчого листа, виданого Жовківським районним судом, 30.01.2009 року державним виконавцем відповідного підрозділу ДВС було відкрито виконавче провадження. З цього часу з [PERSON] стягувались аліменти. У зв'язку з досягненням сином в листопаді 2017 року повноліття з грудня 2017 року нарахування аліментів було припинено. Зазначає, що сплата відповідачем аліментів на утримання сина здійснювалась нерегулярно та не в повному обсязі внаслідок чого за період з червня 2005 року по грудень 2017 року утворилася заборгованість по їх сплаті в розмірі 53 674,46 гри., яку [PERSON] остаточно сплатив в березні 2018 року. Крім цього зазначає, що у вересні 2017 року син [PERSON] був зарахований на навчання до Львівського Національного аграрного університету на засадах повної оплати освітніх послуг. Згідно з довідкою Львівського Національного аграрного університету, [PERSON] на теперішній час є студентом 1 курсу Львівського Національного аграрного університету денної форми навчання на контрактній основі. Термін закінчення навчання червень 2021 року. Вказує, що навчаючись в цьому закладі син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. В свою чергу матеріальні можливості позивача є недостатніми для забезпечення на мінімальному рівні потреб, пов»язаних з навчанням [PERSON], розвитком його здібностей. Крім цього вказує, що є особою з інвалідністю за загальним захворюванням, та не має офіційного місця праці.Постійним доходом є щомісячні пенсійні виплати по інвалідності, розмір яких становить 1452 грн. Сукупний дохід одержаний за рахунок пенсійних виплат за 2017 рік становив менше 18 000 грн. Значну частину коштів доводиться витрачати на лікування епілепсії, на яку страждаю з 2007 року. Зважаючи на рівень цін на продукти харчування, комунальні послуги, промислову продукцію та інші послуги, та враховуючи свій дохід є очевидним, що самостійно забезпечити належні умови проживання, навчання та розвитку сина [PERSON] позивачу важко. Сам [PERSON] у зв'язку з високою інтенсивністю навчання обмежений в можливості заробляти собі на життя. Крім цього вказує, що батько [PERSON] є підприємцем і має дохід, який з огляду на специфіку підприємницької діяльності є мінливим і не стабільним. Зважаючи на положення Сімейного кодексу та ураховуючи те, що [PERSON] є підприємцем, - в позивача є достатні правові підстави порушити питання про стягнення з [PERSON] в свою користь аліментів на утримання [PERSON] в частці від всіх його доходів. Разом з тим позивач вважає за необхідним стягнути з відповідачапеню від суми несплачених аліментів, в розмірі - 16 274 грн. 06 коп. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з»явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 29.08.1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу [INFO] в них народився син - [PERSON]. У зв'язку з тим, що [PERSON] протягом 2003-2005 років припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 08 серпня 2005 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 100 грн. 00 коп. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що в січні 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 грудня 2008 року змінено розмір аліментів, стягуваних за рішенням суду від 08.08.2005 в користь [PERSON] на утримання [PERSON], який визначено в частині від доходів, а саме - 1/4 частини всіх доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі виконавчого листа, виданого Жовківським районним судом, 30.01.2009 року державним виконавцем відповідного підрозділу ДВС було відкрито виконавче провадження. З цього часу з [PERSON] стягувались аліменти. У зв'язку з досягненням сином в листопаді 2017 року повноліття з грудня 2017 року нарахування аліментів було припинено. Згідно з довідкою Львівського Національного аграрного університету, [PERSON] на теперішній час є студентом 1 курсу Львівського Національного аграрного університету денної форми навчання на контрактній основі. Термін закінчення навчання червень 2021 року. Виходячи з наведеного, позов ґрунтується на вимогах ст. 199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз»яснення щодо підстав виникнення обов»язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Обов»язком батьків, зокрема, відповідача є надання посильної матеріальної допомоги своїй дитині для отримання освіти, що в подальшому дозволить їй забезпечити своє життя матеріально. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. А тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в Львівському національному аграрному університеті, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 27.04.2018 року і до закінчення [PERSON], [INFO] навчання, а саме, до 30.06.2021 року, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені від суми несплачених аліментів, в розмірі - 16 274 грн. 06 коп., то суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов»язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що з відповідача в користь посивача слід стягнути пеню від суми несплачених аліментів, в розмірі - 16 274 грн. 06 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved