Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що вона є власником буд. № 136 по вул. Антона Лисечка (Жовтнева) в смт. Широке, у належному їй будинку зареєстровані відповідачі, але останні ніколи не проживали в будинку. Місце проживання їх невідоме. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням, розташованим за адресою: вул. [PERSON] (Жовтнева), буд. 136, смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивач не з'явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с. 33,40). Відповідачі, що належним чином за місцем реєстрації повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі, клопотань не надходило (а.с. 29-30,52). Представники третіх осіб про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд за їх відсутності, проти задоволення вимог позивача щодо малолітнього [PERSON] заперечують (а.с. 54,55). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку № 136 по вулиці Антона Лисечка (Жовтнева) в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер запису 1530 в книзі: 11-71, на підставі договору довічного утримання від 30.11.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, та зареєстровано в реєстрі за № 4018 (а.с.13,14). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з довідкою № 1249 від 14.04.2017 року в будинку № 136 по вулиці вул. Антона Лисечка (Жовтнева) в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області зареєстровані такі особи: позивач, [PERSON], [INFO] а [PERSON], 10.05.2011(а.с. 50). Відповідно до актів обстеження домоволодіння від 08.04.2017 року, що складені комісією у складі депутата Широківської селищної ради [PERSON] та сусідів, встановлено, що відповідач [PERSON] - співмешканка сина позивачки та її малолітній син - [PERSON], 10.05.2011року з 2013 року за зазначеною адресою не проживають та жодного відношення до зазначеного будинку не мають, оскільки офіційно свої відносини з сином позивачки не реєстрували (а.с.51). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла може бути визнаний таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи в цьому приміщені понад один рік без поважних причин. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. За згодою власника член його сім"ї вправі вселяти в займане ним приміщення інших членів сім"ї (ч.1,2 ст.156 ЖК). До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Норми ст.64 ЖК встановлюють, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітня особа), визнається місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Малолітня дитина не є самостійним субєктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом залежить від наявності цього права у її батьків. Органами опіки та піклування Широківської районної державної адміністрації та Широківської селищної ради надані висновки про недоцільність визнання втраченим права користування житловим приміщенням малолітнім [PERSON] (а.с.46,49). Суд, на підставі ч.6 ст. 19 СК України, не погоджується з висновками органу опіки та піклування вважаючи їх не недостатньо обґрунтованими, оскільки встановлено, що [PERSON] та її малолітній син залишили спірну кімнату у 2013 році, тобто більше ніж за 4 роки до звернення позивача до суду із відповідним позовом, відповідачам не чинилося жодних перешкод у користуванні житлом, вони не приймають участь в утриманні житла, не ведуть с господарем чи наймачем спільне господарства, не сплачують комунальних послуг, їх речей у квартирі не має, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що вони добровільно втратила правовий звязок із приміщенням. Беручи до уваги викладене, а також те, що відповідачка \~\~не є співвласником спірного будинку за вищезгаданою адресою, більше одного року в ньому без поважних причин не проживає, \~домовленість про порядок користування спірним будинком у неї з позивачем відсутня, суд вважає за можливе визнати відповідачку та її малолітнього сина такими, що втратили право користування вказаним будинком унаслідок їх відсутності понад встановлені \~\~терміни, без поважних причин та законних підстав. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст. 29, 325, 382, 391, 405 ЦК України, ст.. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved