Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 07 лютого 2009 року шлюб із [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], а сімейне життя з відповідачем не склалось через зловживання чоловіком спиртних напоїв, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та побутові конфлікти, під час яких останній погрожує їй фізичною розправою та знищенням майна. На даний час вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені і збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем не можливе і суперечитиме їхнім інтересам. Так як дитина проживає разом з нею, а останній всупереч ст. 180 СК України допомоги на її утримання надає нерегулярно, тому також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, пояснивши, що вона з відповідачем не проживають разом з 24 березня 2014 року. Протягом останніх двох років вона декілька разів зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але залишала його без розгляду на прохання відповідача, таким чином надавала йому можливість виправитись, однак, цього не сталось і він продовжує зловживати спиртними напоями, що негативно впливає на атмосферу у сім»ї. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». Так як відповідач надає матеріальну допомогу на дитину не регулярно, тому просить стягнути з нього також аліменти. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, визнавши його в частині стягнення з нього аліментів, у частині розірвання шлюбу заперечував з посиланням на те, що він надасть згоду позивачу на розірвання шлюбу тільки після того як вона віддасть йому половину коштів за проданий автомобіль, який їм належав, при цьому зазначив, що зберегти сім»ю не бажає. Заслухавши сторін, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2009 року (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] року народилась дочка [PERSON] (а.с. 5). Так як сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, налагодити стосунки та проживати разом не бажають, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам і їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Посилання відповідача на те, що він заперечує на розірвання шлюбу через те, що позивач не віддає йому половину коштів за продаж автомобіля, який їм належав, не заслуговує на увагу, так як це не може бути підставою для відмови у розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], при цьому не утримує її матеріально у достатній мірі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, який працює і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 243,60 грн та 243,60 грн судового збору на користь держави.

Outcome: approved