Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що 17 лютого 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж належного йому домоволодіння [ADDRESS], а також земельної ділянки, площею 0,639 га, яка надана для будівництва та обслуговування вказаного жилого будинку. При укладанні договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки між позивачем та відповідачем були погоджені всі належні умови даної угоди купівлі-продажу, а саме; була досягнута згода про ціну домоволодіння та земельної ділянки, оформлення договорів в нотаріальній конторі та сплаті належних платежів, передачу домоволодіння у власність. На підтвердження укладеного між нами договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки 17 лютого 2011 року позивачем було сплачено відповідачу [PERSON] грошові кошти, в сумі 25000 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] не заперечував оформити вказані договори в нотаріальній конторі, однак, постійно відмовляється, вказуючи на велике навантаження та зайнятість, у зв'язку з чим позивач просить визнати укладеними договори купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], та земельної ділянки, площею 0,639 Га, що знаходиться в селищі [ADDRESS], які укладені між ним та [PERSON]. Відповідач [PERSON] просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17 лютого 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж належного йому домоволодіння [ADDRESS], а також земельної ділянки, площею 0,639 га, яка надана для будівництва та обслуговування вказаного жилого будинку. Домоволодіння [ADDRESS] належало відповідачу на підставі договору дарування жилого будинку, посвідченого 22 вересня 2003 року Державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори та зареєстрованого комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] на підставі вказаного договору дарування на праві приватної власності, та зареєстрованого в книзі КП "КБТІ" №1 за реєстровим № 64. Придбана позивачем земельна ділянка, площею 0,639 га, що знаходиться по [ADDRESS] належала відповідачу на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 22 вересня 2003 року державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори та визнати за ним право власності на вказане майно. При укладанні договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки між позивачем та відповідачем були погоджені всі належні умови даної угоди купівлі-продажу: досягнута згода про ціну домоволодіння та земельної ділянки, оформлення договорів в нотаріальній конторі та сплаті належних платежів, передачу домоволодіння у власність. На підтвердження укладеного між сторонами договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки 17 лютого 2011 року позивачем було сплачено відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] не заперечував оформити вказані договори в нотаріальній конторі, однак, постійно відмовляється, вказуючи на велике навантаження та зайнятість. У зв'язку з чим порушується право позивача на вільне користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, цо не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його дійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Тому суд, на підставі ст. 219 ЦК України, вважає можливим визнати укладеними договори купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,639 га, що знаходиться в селищі [ADDRESS] укладені між [PERSON] і [PERSON], визнати право власності на вказане домоволодіння та земельну ділянку за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved