Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № CSXRRC05790310 від 02.09.2008 року в сумі 26024 (двадцять шість тисяч двадцять чотири) гривні 62 коп. та судові витрати із сплати судового збору в розмірі 260 грн. 24 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, пояснив, що відповідач в 2008 році звернулась із заявою про отримання кредиту в сумі 791 грн.57 коп. для купівлі мобільного телефона. В заяві дала згоду із умовами та правилими надання споживчого кредиту. Проте, після покупки кредит фактично не погашала, лише один раз у 2009 році кошти в сумі 134 грн., як це було передбачено Умовами надання споживчого кредиту, були списані із її карткового рахунку, на який зараховувалась державна допомога на дітей. Банк вів з відповідачем переписку з метою позасудового врегулювання спору, проте борг до цього часу не погашений. Відповідач заявлені позовні вимоги не визнала, подала письмову заяву, в якій підтвердила факт отримання нею споживчого кредиту та просила суд застосувати позовну давність і відмовити позивачеві в позові. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02.09.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №CSXRRC05790310, згідно якого їй було надано кредит в розмірі 791,57 грн. на 12 місяців із процентною ставкою у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагород за надання фінансового інструменту на Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі Умови). Договір було укладено шляхом підписання відповідної заяви до банку, в якій відповідач підтвердила свою згоду та вказала про ознайомлення із Умовам, що в цілому складає кредитний договір. Згідно п.2.1 Умов, банк зобов»язувався надати Позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісного підприємства в обмін на зобов»язання Позичальника по поверненню кредита, сплати відсотків, винагороди в обумовлені в Заяві строки. Відповідно п.3.2.2,3.2.3,3.2.4 Умов, клієнт зобов»язувався погашати заборговансть по кредиту у порядку і строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування в тому ж порядку, але не пізніше дати повного погашення кредиту, та винагороди у строки та розмірі згідно Тарифів,заяви та Умов. Згідно п.5.1 Умов, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25 % від суми заборгованості за кожний день просрочки, але не менше 1 грн. Відповідно п.5.3 Умов, при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Із наданого суду розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач отримала кредит на загальну суму 791, 57 грн., проте погашення платежів по договору було вчинено лише один раз 12.03.2009 року в сумі 134,06 грн., в результаті станом на 12.06.2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 26024,62 грн., із яких 791,57 грн. заборгованість за кредитом, 56,87 заборгованість за відсотками, 139,37 заборгованість по комісії, 23321,35 заборгованість по пені, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1215,46 грн. -штраф(відсотки). Таким чином, судом встановлено, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] свої зобов"язання по вказаному кредитному договору належним чином не виконала, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п.1.3. ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. На думку суду, підстав для застосування позовної давності, про що просить відповідач, у цій справі немає з наступних підстав Відповідач в заяві до банку від 02.09.2008 року виразила свою згоду з тим, що вказана Заява із запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає кредитно-заставний договір. Згідно п.5.5 Умов, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Із змісту вказаного положення вбачається, що початок строку позовної давності у конкретних правовідносинах між сторонами пов»язаний із моментом виникнення права вимоги у банка стягнути кредит в повному обсязі, відсотків за користування ним, інших передбачених Умовами платежів, в тому числі неустойки, тобто із датою закінчення дії кредитного договору - 02.09.2009 року. Тому позивач строк позовної давності не пропустив.

Outcome: approved