Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на ті обставини, що відповідно до умов Кредитного договору №014/12/1517 від 21.08.2007 року, [PERSON], було надано кредит в сумі 64 960,00 дол. США з кінцевим строком погашення до 21.08.2027 року зі сплатою 13 % відсотків річних за користування кредитними коштами. Надання кредитних коштів проводилося Херсонською ОД «Райффайзен Банк Аваль» згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми кредиту на поточний рахунок Позичальника. З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника, Банк та [PERSON], досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та уклали Додаткову угоду № 1 від 06.04.2009р. до кредитного договору. Згідно Додаткової угоди - 1 тимчасово на період з 06.04.2009р. до 06.04.2010р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу відповідача до розміру, визначеного в графіку погашення, строк кредиту було збільшено на 79 - календарних місяців до 21.03.2034р. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору та п. 4 Додаткової угоди № 1 відповідач зобов'язався щомісячно, встановленими платежами повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 21.03.2034р. Крім того, Відповідач зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами щомісячно із розрахунку 13 % річних. Однак, Відповідач не виконував умови договору в результаті чого утворилась заборгованість яка станом на 23.12.2013р. становить - 158530,55 доларів США еквівалентно - 1 267134,67гривень) в томі числі: заборгованість по сплаті відсотків - 35773,37 дол. США (еквівалентно - 285936,55 грн.); пеня за порушення строку повернення кредиту та сплати відсотків - 122757,18 дол. США (еквівалентно - 981198,14 грн.); 28.01.2014р. Дніпровським районним судом м. Херсона було винесено рішення, яким вимоги банку було задоволення у повному обсязі. Однак до теперішнього часу рішення суду не виконано . В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором № 014/12/1517 від 21.08.2007р. в іпотеку банку 22.08.2007р. останнім було передано нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно належить на праві приватної власності - [PERSON] У зв'язку з наведеним позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності житловий будинок, загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 73,0 кв.м., з господарськими будівлями: гараж літ. «Б» цегляний, літня кухня "В" черепашник обкладений цеглою, вхід у підвал цегляний, туалет цегляний, водопровід, огорожа, розташований за адресою: [ADDRESS] що належить на праві приватної власності [PERSON] - шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, ж нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» по Кредитному договору № 014/12/1517 від 21.08.2007р. та Додатковою угодою № 1 від 06.04.2009р. яка становить - 158530,55 доларів США (що еквівалентно - 1 267 134,67 гривень) та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву в якій просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступного: Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору №014/12/1517 від 21.08.2007 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], відповідачу було надано кредит в сумі 64 960,00 дол. США з кінцевим строком погашення до 21.08.2027 року зі сплатою 13 % відсотків річних за користування кредитними коштами. Надання кредитних коштів проводилося Херсонською ОД «Райффайзен Банк Аваль» згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми кредиту на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується копіями Меморіальних ордерів №14/12/1517 від 23.08.2007 року та №1 від 23.08.2007 року. З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника, Банк та [PERSON], досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та уклали Додаткову угоду № 1 від 06.04.2009р. до кредитного договору. Згідно Додаткової угоди - 1 тимчасово на період з 06.04.2009р. до 06.04.2010р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу відповідача до розміру, визначеного в графіку погашення, строк кредиту було збільшено на 79 - календарних місяців до 21.03.2034р. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору та п. 4 Додаткової угоди № 1 зобов'язався щомісячно, встановленими платежами повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 21.03.2034р. Крім того, Відповідач зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами щомісячно із розрахунку 13 % річних. Однак, Відповідач не виконував умови договору в результаті чого утворилась заборгованість яка станом на 23.12.2013р. становить - 158530,55 доларів США еквівалентно - 1 267134,67гривень) в томі числі: заборгованість по сплаті відсотків - 35773,37 дол. США (еквівалентно - 285936,55 грн.); пеня за порушення строку повернення кредиту та сплати відсотків - 122757,18 дол. США (еквівалентно - 981198,14 грн.);що підтверджується представленим розрахунком. 28.01.2014р., Дніпровським районним судом м. Херсона було винесено рішення, яким вимоги банку було задоволення у повному обсязі. Однак до теперішнього часу рішення суду не виконано . В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором № 014/12/1517 від 21.08.2007р. в іпотеку банку 22.08.2007р. останнім було передано нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 102,8 кв.м. житловою площею 73,0 кв.м. з господарськими будівлями: гараж літ. «Б» цегляний, літня кухня літ «В» черепашник обкладений цеглою, вихід у підвал цегляний, туалет цегляний, водопровід огорожа . Відомості про іпотеку 22.08.2007 року були внесені до Державного реєстру іпотек за реєстровим №6094 Додаткової угоди від 06.04.20009 року за реєст. №863 до договору іпотеки Вказане нерухоме майно належить на праві приватної власності - [PERSON] [PERSON] зобов'язання щодо погашення боргу за кредитним договором не виконує, в результаті чого Банк набуває права звернутися до суду з проханням про звернення стягнення на іпотечне майно з метою задоволення своїх майнових вимог. Крім того, відповідачу було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №014/12/1517 від 28.08.2007 року, однак дану вимогу відповідач не отримав, що підтверджується поштовим повідомленням(з відміткою за закінченням терміну зберігання). Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу встановленого ч.1 ст.38 цього закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved