Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та припинення права спільної часткової власності, в обґрунтування якого зазначила наступне. Згідно до свідоцтва про право власності на житло № 654, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 22.05.2007 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності Позивачу, Відповідачу та третім особам [PERSON], [PERSON] - в рівних частках по 14 частці. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2003 року, а з вказаного часу постійно й до теперішнього часу проживає за адресою: [ADDRESS], де займає окрему кімнату площею 13,98 кв.м., в якій проводить поточні ремонти та сплачує усі витрати по її утриманню. Всі особисті речі відповідача знаходяться в зазначеній квартирі. Враховуючи те, що частка відповідача в спірній квартирі є незначною та квартиру неможливо поділити в натурі між співвласниками та встановити порядок користування спірною квартирою, а проживання усіх співвласників є неможливим, Позивач вважає, що припинення за рішенням суду права відповідача на частку у спільному майні, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, оскільки він має постійне місце проживання у вигляді окремої кімнати. За вказаних обставин просить суд припинити право спільної власності [PERSON] на 14 частку у квартирі, визнавши право власності на зазначену частку за позивачем, та визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, на підставах, викладених у позові, просила позов задовольнити. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення та пояснив, що квартирою [ADDRESS] не користується, комунальні платежі по ній не сплачує, а з 2003 року проживає в квартирі [ADDRESS], займає окрему кімнату площею 13,98 кв.м., в якій проводить ремонт та сплачує усі витрати по утриманню зазначеної квартири. Також пояснив, що не заперечує проти припинення його права власності на частку у квартирі, компенсацію за свою частку у квартирі отримав від позивача у повному обсязі до судового засідання. Треті особі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, згідно раніше наданих суду пояснень, не мали заперечень до позову, підтвердили зазначені в позові обставини. Представник третьої особи Орджонікідзевського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до суду не з'явився, просить суд розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 654, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 22.05.2007 року - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частці. У зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає з 2003 року [PERSON], що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» від 11.02.2014 року № 1244. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вона є двохкімнатною, загальною площею 63,66 кв.м., жилою площею 32,12 кв.м., де кімната позначена в технічному паспорті під № 1 має площу 18,58 кв.м., кімната позначена в технічному паспорті під № 2 має площу 13,54 кв.м. Судом встановлено, що спірна квартира є двокімнатною і неможливо здійснити її поділ аби кожному зі співвласників виділити відповідну частку у користування. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти припинення його права власності на вказану частку у квартирі та з урахуванням сплати Позивачем на користь Відповідача грошової компенсації, яка рівна вартості 1/4 частини квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України слен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили родинні відносини позивача та відповідача, вказали, що відповідач з 2003 року по теперішній час проживає в квартирі [ADDRESS]. Всі особисті речі відповідача знаходяться в квартирі [ADDRESS]. В зазначеній квартирі відповідач займає окрему кімнату площею 13,98 кв.м., в якій проводить ремонт, сплачує усі витрати по утриманню зазначеної квартири. Враховуючи, що суд дійшов висновку про припинення права власності [PERSON] на 14 частину квартири [ADDRESS], та враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що Відповідач не мешкає в квартирі понад 10 років, суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved