Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку. Свої вимоги мотивував тим, що 28 грудня 2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 «Про надання земельної ділянки Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва» позивачу надано в постійне користування вказана земельна ділянка та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ № 389590). З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16 грудня 2005 року Київською міською радою прийнято рішення № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено і земельну ділянку [ADDRESS] , яка входить до меж площі земель, яка відведена позивачу і знаходиться на території Садівницького товариства «Мічурінець» та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Позивач звертався до відповідача щодо добровільного звільнення земельної ділянки з отриманням компенсації, проте відповідач не надав згоди на добровільне звільнення земельної ділянки, з наданням компенсації, чим порушив права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки. Просить зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 570,82 м2., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати позивачем відповідачу компенсації в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи та стягнути судовий збір. Під час підготовчого судового засідання позивач уточнив позовні вимоги та просить зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 570,83 м2., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS], після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації у розмірі 1 115 181 грн. 00 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 17 січня 2020 року ухвалою суду зупинено провадження по справі у зв`язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи. 14 травня 2020 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 25 червня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 25). 16 грудня 2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену (а.с. 8-17). 28 грудня 2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 надано Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в постійне користування земельну ділянку площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ №389590) (а.с. 33-34, 35). 22 березня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено попередню угоду № 271 (а.с. 21). 12 лютого 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено листи про добровільне звільнення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та отримання відповідної компенсації (а.с. 18-19, 20). Позивач просить зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 570,83 м2., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації у розмірі 1 115 181 грн. 00 коп. Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Згідно ст. 149 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Отже, серед зазначеного переліку вбачається земельна ділянка [ADDRESS] , яка входить до меж площі земель, яка відведена позивачу і знаходиться на території Садівницького товариства «Мічурінець», та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Відповідно технічного паспорту зазначена земельна ділянка знаходиться на території Садівницького товариства «Мічурінець» за адресою: [ADDRESS] , площею 570,82 кв.м. та перебуває у фактичному користуванні [PERSON] (а.с. 25, 26, 27, 28-32). Враховуючи наявність у Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва від 14 лютого 2011 року (ЯЯ № 389590), що підтверджує законне землекористування позивача спірною земельною ділянкою, жодних прав, у розумінні Земельного кодексу України, на вказану земельну ділянку у відповідача немає, оскільки останній здійснює фактичне користування спірною земельною ділянкою виключно на підставі членства в Садівницького товариства «Сад-Будівник». Крім того, судом встановлено, що позивач до подачі позову до суду звертався до відповідача щодо добровільного звільнення земельної ділянки, з отриманням компенсації, однак [PERSON] , яка фактично здійснює постійне користування земельною ділянкою, не надала згоди на таке добровільне звільнення, з наданням компенсації, згідно рішення Київської міської ради, чим порушила права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно висновку експерта № 16/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 05 травня 2020 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 570,82 кв.м, що розміщена на території садівницького товариства «Мічурінець» по [ADDRESS] з урахуванням ринкової вартості земельної ділянки у розмірі 885958,00 грн., збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки у розмірі 93346,00 грн., ринкової вартості садового будинку у розмірі 84 670,00 грн., ринкової вартості інших поліпшень, а саме інших господарчих будівель, паркану, свердловини тощо у розмірі 31 224,00 грн., ринкової вартості зелених насаджень у розмірі 1518,00 грн., ринкової вартості збитків у зв`язку з неотриманням врожаю, що можна було б отримати на земельній ділянці у розмірі 18465,00 грн., становить у загальному розмірі 1 115 181,00 грн. (а.с. 72-96). Отже, оскільки позивачу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві відведено земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку підлягають задоволенню повністю: зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 570,83 м2., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації у розмірі 1 115 181 (один мільйон сто п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 00 коп. Підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 23550,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 45 від 08 травня 2020 року (а.с. 108). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 960,50 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 960,50 грн.

Outcome: approved