Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Веста» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою[ADDRESS], посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] знаходиться в управлінні комунального підприємства «Веста». На даний час у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: позивач [PERSON] - власник квартири, та [PERSON]. Вказана квартира є власністю позивача. З грудня 2013 року в зазначеній квартирі [PERSON] не проживає, участі в утримання житла не приймає та оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. За всі житлово-комунальні послуги сплачує позивач самостійно. Наявність реєстрації відповідача в квартирі порушує право власності позивача, а саме позбавляє його права розпоряджатися власною квартирою на свій розсуд та перешкоджає йому в отриманні державної компенсації (субсидії) на житлово-комунальні послуги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є заява від позивача в якій він просить розглянути за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з наведених у ньому підстав. Просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Комунальне підприємство «Веста» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надала суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутністю представника третьої особи. З позовними вимогами згодні в повному обсязі. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] виданого 30.03.1998 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить громадянці [PERSON], 1/2 частина та [PERSON], 1/2 частина. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.75). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО №719310 виданого 24.12.2013 року виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області [PERSON] померла [INFO] (а.с.74). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1949 року народження, яка померла [INFO], є її син [PERSON], [INFO], податковий номер [NUMBER], що мешкає: [ADDRESS]. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з грошових внесків (а.с.72). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №3372 від 21.07.2016 року виданою Комунальним підприємством «Веста» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним зареєстрований [PERSON], [INFO], який не є родичем позивача (а.с.4). Згідно акту на проживання №4559 від 04.11.2015 року виданого Комунальним підприємством «Веста» [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з грудня 2013 року по теперішній час. Даний акт підтверджують сусіди: [PERSON],[PERSON] (а.с.6). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що [PERSON], який не є родичем позивача, не проживає за адресою: [ADDRESS], з грудня 2013 року по теперішній час, його особистих речей в квартирі не має, місце його проживання на теперішній час не відомо. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК). Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідка, яка повідомила про відомі їй обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не є членом сім'ї власника та не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved