Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09 грудня 2011 року [PERSON] уклала кредитний договір № 010-20001-091211, згідно умов якого отримала картковий рахунок [NUMBER] з кредитним лімітом кредитної лінії у розмірі 7100 гривень, строк лінії кредиту складає 364 дні. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 24.02.2015 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань у розмірі 4579 гривень 40 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 1577 гривень 66 копійок; прострочене тіло кредиту у розмірі 1537 гривень 41 копійки; заборгованість за відсотками у розмірі 1464 гривні 33 копійки. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 4579 гривень 40 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Також в своїй заяві просила раніше надані нею заперечення при винесенні рішення не враховувати, оскільки на даний час нею були проведені розрахунки заборгованості за спірним кредитним договором, з яких вбачається, що суми коштів, сплачені нею, квитанції яких було залучено до матеріалів справи, були враховані позивачем при нарахуванні заборгованості за спірним договором, а тому вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 09 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", який є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010-20001-091211. Відповідно до умов вищевказаного договору Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок [NUMBER] та надав кредитний ліміт у розмірі 7100 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55,65 % річних в обмін на зобов'язання позичальника робити погашення тіла кредиту і відсотків шляхом зарахування на особовий рахунок суми щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. У свою чергу відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 24 лютого 2015 року вона має заборгованість за кредитним договором № 010-20001-091211 від 09 грудня 2011 року у розмірі 4579 гривень 40 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1577 гривень 66 копійок; прострочене тіло кредиту у розмірі 1537 гривень 41 копійка; заборгованість за відсотками у розмірі 1464 гривні 33 копійки, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок на користь держави, оскільки позивач у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved