Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в судовому засіданні підтримав він та його представник та мотивує тим, що 30 квітня 2010 року слідчим відділом прокуратури Сумської області стосовно [PERSON] порушена кримінальна справа № 10800045 по обвинуваченню в злочині, передбаченому ч.2 ст. 368 КК України. З 01 по 07 травня 2010 року [PERSON] перебував у слідчому ізоляторі. Згідно з наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області від 12 липня 2011 року № 29-ОС [PERSON] був звільнений 12 липня 2011 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2013 року позивача було засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на 2 роки. [PERSON] з 06.11.2013 року по 27.02.2014 року знаходився під вартою і перебував у слідчому ізоляторі. 27.02.2014 року ухвалою апеляційного суду Сумської області вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2013 року відносно [PERSON] був скасований, а кримінальна справа повернута до прокуратури Сумської області для проведення додаткового розслідування. 24.04.2014 року відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12014200440001392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. 18.06.2014 року змінено кваліфікацію дій у кримінальному правопорушенні з ч.2 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 368 КК України на підставі змін до Кримінального кодексу України від 04.06.2014 року. 25 червня 2014 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014200440001392 від 24.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення. Постановою від 08 серпня 2014 року заступника прокурора м. Суми радника юстиції [PERSON] скасована постанова слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 25.06.2014 про закриття кримінального провадження № 12014200440001392. Матеріали досудового розслідування № 12014200440001392 направлені начальнику СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області для організації досудового розслідування. Постановою слідчого від 22 жовтня 2014 року змінено у кримінальному провадженні № 12014200440001392 кваліфікацію дій [PERSON] з ч. 1 ст.368 КК України на ч. 1 ст.190 КК України. Постановою слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 18 лютого 2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014200440001392 від 24.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення. Постановою прокурора прокуратури м. Суми юриста 2-го класу [PERSON] від 14 квітня 2015 року постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області [PERSON] від 18.02.2015 про закриття кримінального провадження № 12014200440001392 скасовано. Матеріали досудового розслідування № 12014200440001392 направлені начальнику СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області для організації досудового розслідування. Постановою слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 09 червня 2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014200440001392 від 24.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення. Постановою прокурора прокуратури м. Суми [PERSON] від 14 серпня 2015 року постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області [PERSON] від 09.06.2015 про закриття кримінального провадження № 12014200440001392 скасовано. Матеріали досудового розслідування № 12014200440001392 направлені начальнику СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області для організації досудового розслідування. За наявною у [PERSON] інформацією, кримінальне провадження у відношенні [PERSON] за № 12014200440001392 слідчим було закрите у травні 2016 року у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення. Письмової відповіді про це та постанови про визначення розміру шкоди [PERSON] не надано, що є порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». [PERSON] 15 серпня 2016 року звернувся із заявою до Сумського міського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, в якій просив розглянути заяву у визначений термін та визначити розмір шкоди, завданої за час проведення слідства, а саме втрачений заробіток, плату за надання юридичних послуг тощо. Відповідної постанови [PERSON] у встановлений законом термін не отримав. Просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] втрачену заробітну плату в розмірі 32723 грн. 60 коп., кошти за надання юридичної допомоги під час розслідування та розгляду кримінальної справи в суді в розмірі 24000 грн., та моральну шкоду в розмірі 156800 грн., а всього 213523 грн. 60 коп., а також стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Представник Державної казначейської служби України, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти задоволення позову не надав. Прокурор Сумської місцевої прокуратури в судовому засідання заперечував проти задоволення позову, оскільки на момент ухвалення вироку судом першої інстанції та ухвали апеляційного суду застосовувалися норми КПК України в редакції 1960 року то і норми Закону України «Про порядок відшкодуваня шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» необхідно застосовувати до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Кримінального процесуального кодексу України» від 13.04.2012 № 4652- VI, а саме в редакції від 11.07.2009. Пунктом 1-1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» в редакції від 11.07.2009 право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Тобто, [PERSON] не набув права на відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства, так як ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27.02.2014 кримінальну справу направлено на додаткове досудове розслідування. Зазначив також, що після повернення кримінальної справи №10800045 на додаткове розслідування в силу вимог КПК України (2012 року) відомості про кримінальне правопорушення 24.04.2014 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - СРДР) за № 12014200440001392 за ч. 1 ст. 368 КК України, яке в подальшому перекваліфіковано на ч. 1 ст. 190 КК України. З моменту внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення та до моменту його закриття позивачеві [PERSON] не було визначено статус учасника кримінального провадження, тобто, повідомлення про підозру не предявлялося, обвинувальний акт до суду не направлявся, інші незаконні слідчі дії, які б порушували його права не проводилися. Представник третьої особи - Сумського міського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року слідчим відділом прокуратури Сумської області стосовно [PERSON] порушена кримінальна справа № 10800045 по обвинуваченню в злочині, передбаченому ч.2 ст. 368 КК України.(а.с. 85) З 01 по 07 травня 2010 року [PERSON] перебував у слідчому ізоляторі.(а.с. 86) Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області [PERSON] від 11.05.2010 року [PERSON] був відсторонений від посади головного державного інспектора Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області з 11 травня 2010 року.(а.с. 72) 12 серпня 2010 року вказана кримінальна справа СВ прокуратури Сумської області спрямована до Зарічного районного суду м. Суми. Згідно з наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області від 12 липня 2011 року № 29-ОС [PERSON] був звільнений 12 липня 2011 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с. 13) Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2013 року [PERSON] було засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на 2 роки.(а.с. 67-77) [PERSON] взят під варту в залі суду та з 06.11.2013 року по 27.02.2014 року знаходився під вартою і перебував у слідчому ізоляторі. 27.02.2014 року ухвалою апеляційного суду Сумської області вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2013 року відносно [PERSON] був скасований, а кримінальна справа повернута до прокуратури Сумської області для проведення додаткового розслідування (а.с. 63-66). Прокуратурою Сумської області 24.03.2014 року, через прокуратуру м. Суми, кримінальна справа № 10800045 була передана до слідчого відділу Сумського МВ УМВС України в Сумській області на додаткове розслідування. 24.04.2014 року відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12014200440001392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. 18.06.2014 року змінено кваліфікацію дій у кримінальному правопорушенні з ч.2 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 368 КК України на підставі змін до Кримінального кодексу України від 04.06.2014 року (а.с. 89) 25 червня 2014 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014200440001392 від 24.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення. Постановою від 08 серпня 2014 року заступника прокурора м. Суми радника юстиції [PERSON] скасована постанова слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 25.06.2014 про закриття кримінального провадження № 12014200440001392. Матеріали досудового розслідування № 12014200440001392 направлені начальнику СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області для організації досудового розслідування. Постановою слідчого від 22 жовтня 2014 року змінено у кримінальному провадженні № 12014200440001392 кваліфікацію дій [PERSON] з ч. 1 ст.368 КК України на ч. 1 ст.190 КК України.(а.с. 90) Постановою слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 18 лютого 2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014200440001392 від 24.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення. Постановою прокурора прокуратури м. Суми юриста 2-го класу [PERSON] від 14 квітня 2015 року постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 18.02.2015 про закриття кримінального провадження № 12014200440001392 скасовано. Матеріали досудового розслідування № 12014200440001392 направлені начальнику СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області для організації досудового розслідування. У зазначеній постанові прокурор вказав на те, що слідчим не були допитані свідки та не зясовані інші обставини щодо проведення огляду місця події тощо. Постановою слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 09 червня 2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014200440001392 від 24.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення.(а.с. 5-6) Постановою прокурора прокуратури м. Суми юриста 3-го класу [PERSON] від 14 серпня 2015 року постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції [PERSON] від 09.06.2015 про закриття кримінального провадження № 12014200440001392 скасовано. Матеріали досудового розслідування № 12014200440001392 направлені начальнику СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області для організації досудового розслідування. У постанові прокурора вказано на те, що необхідно додатково допитати деяких свідків, а також допитати інших осіб, які не допитувались раніше. Також вказано на вирішення питання про необхідність зміни кваліфікації зі ст. 190 на ст. 368 КК України. (а.с. 7-8) На звернення [PERSON] до слідчого про надання письмової про стан досудового розслідування надання копій процесуальних рішень (постанов) слідчого, прокурора та письмових повідомлень, які приймалися у період з 14 серпня 2015 року до цього часу в рамках кримінального провадження у відношенні [PERSON] за № 12014200440001392 слідчим було відмовлено.(а.с. 9-10) [PERSON] під час проведення досудового слідства та судового розгляду надавалась юридична допомога адвокатом [PERSON], що підтверджується договорами про надання послуг захисника у кримінальному процесі, додатками до них та актами прийому-передачі гонорару: договір від 03 травня 2010 року, додаток № 1 до договору (акт прийому-передачі гонорару знаходиться у матеріалах кримінального провадження за № 12014200440001392); договір від 19 жовтня 2011 року, додаток № 1 до договору, акт прийому-передачі гонорару від 31 жовтня 2011 року; договір від 11 червня 2012 року, додаток № 1 до договору, акт прийому-передачі гонорару від 11 червня 2012 року; договір від 11 листопада 2013 року, додаток № 1 до договору, акт прийому-передачі гонорару від 11 листопада 2013 року; договір від 02 березня 2014 року, додаток № 1 до договору, акт прийому-передачі гонорару (знаходяться у матеріалах кримінального провадження за № 12014200440001392).(а.с. 22-32) 15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся із відповідною заявою до Сумського міського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, в якій просив розглянути заяву у визначений термін та визначити розмір шкоди, завданої за час проведення слідства, а саме втрачений заробіток, плату за надання юридичних послуг тощо. Відповідної постанови він у встановлений законом термін не отримав. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що врегульовані нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Доводи прокурора про те, що [PERSON] не набув права на відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства, так як ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27.02.2014 кримінальну справу направлено на додаткове досудове розслідування, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки кримінальна справа була закрита під час досудового розслідування, у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Розмір цих сум обчислюється виходячи з середньомісячного заробітку громадянина до вчинення щодо нього незаконних дій з заліком заробітку (інших відповідних доходів), одержаного за час відсторонення від роботи (посади), відбування кримінального покарання або адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт (п. 8 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 р. № 6/5/3/41). Згідно з п. 9 Положення середньомісячний заробіток для визначення розміру відшкодування шкоди для робітників і службовців обчислюється у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», із змінами та доповненнями. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Заробітна плата [PERSON] у березні 2010 року становила 2249,46 грн. Кількість робочих днів у березні 2010 року - 23 дні. Середньоденна заробітна плата у березні 2010 року становить 97,80 грн. (2249,46 грн. : 23 дні). Заробітна плата [PERSON] у квітні 2010 року становила 1569,57 грн. Кількість робочих днів у квітні 2010 року - 21 день. Середньоденна заробітна плата у квітні 2010 року становить 74,74 грн. (1569,57 грн. : 21 день). Середньомісячна заробітна плата за останні 2 календарні місяці (березень-квітень 2010 року) становить 1909,52 грн. (3819,03 грн. : 2 міс.). Середньоденна заробітна плата за останні 2 календарні місяці (березень-квітень 2010 року) становить 86,80 грн. (3819,03 : 44 дні). За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] втрачену заробітну плату в розмірі 32723 грн. 60 коп. Позивачу під час проведення досудового слідства та судового розгляду надавалась юридична допомога адвокатом [PERSON], що підтверджується договорами про надання послуг захисника у кримінальному процесі, додатками до них та актами прийому-передачі гонорару, на загальну суму 24000,00 грн. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] кошти за надання юридичної допомоги під час розслідування та розгляду кримінальної справи в суді в розмірі 24000 грн. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивач вважає, що при визначенні її розміру має враховуватися тривалість перебування його під слідством і судом, що складає 4 роки 1 місяць, кількість незаконних процесуальних дій, спрямованих на обмеження його прав, адже за цей період була проведена значна кількість процесуальних дій, був постановлений вирок, в подальшому скасований апеляційним судом та справа направлена на додаткове розслідування. Працюючи в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області [PERSON] мав відповідну ділову репутацію. З часу порушення кримінальної справи його ділова репутація була втрачена, честь та гідність принижені, оскільки всі співробітники та інші знайомі стали вважати його "хабарником". Нормальні життєві зв'язки були порушені, оскільки позивач не мав можливості працевлаштуватись, так як тільки потенційний працедавець дізнавався, що позивач знаходиться під слідством, він відмовляв у прийомі на роботу. Проведення відповідних численних слідчих та процесуальних дій також не давало можливості працевлаштуватись. Також незаконне перебування під слідством ускладнює працевлаштування позивача у державні органи та органи місцевого самоврядування, оскільки наявність такого факту викликає недовіру у роботодавців. Це викликало і викликає душевні страждання позивача. Всі ці обставини призвели до моральних страждань позивача, негативно вплинули на його нервову систему і вимагають від нього здійснення додаткових зусиль для налагодження свого життя. Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Викладена правова позиція покладена в основу мотивувальної частини постанови ВСУ від 02.12.2015 року по справі №6-2203цс15. Враховуючи, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата встановлена на рівні 3200 грн., а тривалість перебування [PERSON] під слідством і судом, що складає 4 роки 1 місяць, суд вважає необхідним стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 156800 грн. (49 місяців х 3200) У відповідності з ст.88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved