Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 26.01.2015 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньку - [PERSON] в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця. Між тим на сьогоднішній час, відповідно до вимог закону, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв`язку з чим йому кожен місяць нараховуються аліменти в сумі 2218,00 грн. на обох дітей. Станом на 01.12.2019 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10234,32 грн. Він є інвалідом 3 групи по зору, перебуває на обліку в УПФУ Буринського ОУПФУ де отримує пенсію по інвалідності, ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, а тому просить частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на суму 9173,60 грн.. Позивач [PERSON] , позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] , позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Представник третьої особи про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд, враховуючи положення ст.223 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 26.01.2015 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця (а.с.9). На виконання зазначеного рішення суду 10.05.2015 року відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дітей (а.с.8). Між тим на сьогоднішній час, відповідно до вимог закону, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв`язку з чим позивачу кожен місяць нараховуються аліменти в сумі 2218,00 грн. на обох дітей. Станом на 01.12.2019, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 10234,32 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця (а.с.14-16). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст.181 цього ж Кодексу способи виконання обов`язку утримання дитини визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", також, передбачено, що суд може за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити заявника від сплати заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є інвалідом 3 групи по зору, перебуває на обліку в УПФУ Буринського ОУПФУ де отримує пенсію по інвалідності, ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, в зв`язку з чим не має змоги повністю погасити заборгованість по аліментах, що підтверджується копією паспорта позивача, довідкою МСЕК, довідкою центру зайнятості, довідкою УПФ та розрахунком часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами (а.с.4-5,7,10-13,17). Надавши оцінку вищенаведеному в їх сукупності та відповідності нормам матеріального права, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, щодо часткового звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на суму 9173,60 грн., тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved