Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування при Виноградівській районній державній адміністрації. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач являється батьком спільної дитини сторін - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 24.12.2013 року вирішено стягувати із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі по 500,00 грн. щомісячно. Станом на травень 2019 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 35233,00 грн. Батько про дитину матеріально не турбується, не займається її вихованням, не відвідує її. Позивачка просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , 2013 р.н. та визначити місце проживання дитини за місцем реєстрації матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує та просить суд такі задовольнити. Відповідач, будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позивача підтримує повністю. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Дротинці Виноградівського району Закарпатської області. Рішенням Виноградівського районного суду від 24.12.2013 року у справі №299/2669/13, що набрало законної сили, з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання дитини, оскільки суд встановив, що відповідач залишив сім`ю, проживає окремо, добровільно не надає допомоги на утримання дитини. За змістом розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої старшим державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, станом на 04.06.2019 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 35233,00 грн. Батько дитини - відповідач [PERSON] - не спілкується із сином, не бере участі у його вихованні, життям та здоров`ям не цікавиться, матеріально не підтримує. Крім того, за змістом висновку органу опіки і піклування Виноградівської РДА №03-24/2261 від 16.09.2019 року, за результатами проведеної роботи з [PERSON] з`ясовано, що він має іншу сім`ю, приймає нейтральну позицію до ситуації яка склалася, оскільки не вважає себе біологічним батьком дитини. На засіданні органу опіки та піклування відповідач повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , 2013 р.н. Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується із сином, участі у його житті свідомо не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Крім того, у відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення. Згідно з положеннями ст. 160 ч.1 та ст. 161 ч.1, ч.2 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. На підставі наведеного, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, та приймаючи до уваги вік неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] слід визначити з його матір`ю [PERSON] , позивачем по справі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. судових витрат, що сплачений позивачем за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved