Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0517 га кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого на земельній ділянці Чугуївської міської ради розміром 1669 кв.м. у [ADDRESS], та на 1/3 частину присадибної земельної ділянки площею 0,10000га, що розташована в [ADDRESS], на умовах спільної дольової власності з [PERSON], і на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0669 га, що розташована в [ADDRESS] на умовах спільної дольової власності з [PERSON]. 15.01.2008 на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого на земельній ділянці Чугуївської міської ради розміром 1669 кв.м. у [ADDRESS]. На земельні ділянки свідоцтво про право власності або право на спадщину за заповітом не видавалось. Протягом всього часу після смерті [PERSON] позивач користувалась належною їй частиною будинку та вищевказаними частинками земельних ділянок, тобто фактично прийняла спадщину. Позивач звернулась з відповідною заявою до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини щодо вищевказаних земельних ділянок. Однак, у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правових документів на земельні ділянки, що підтверджують належність цього майна спадкодавцю, позивач не може оформити свої спадкові права через нотаріальну контору і вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого мається в матеріалах справи, відкрилась спадщина. Встановлено, що будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 1669 кв.м. Рішенням № 107/22 від 20.06.2001 Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] та [PERSON] присадибну ділянку площею 0,1000 га на умовах спільної дольової власності у розмірі 2/3 та 1/3 частки відповідно кожному згідно з проектом землеустрою, а також передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0669 га на умовах спільної дольової власності у розмірі 2/3 та 1/3 частки відповідно кожному згідно проекту землеустрою. Згідно з записом в технічному паспорті на будинок власника [PERSON], а потім [PERSON] земельна ділянка площею 1669 кв.м. передана в приватну власність [PERSON] і [PERSON] рішенням виконкому Чугуївської міськради № 107/22 від 20.06.2001, про що видані державні акти серії [NUMBER] [NUMBER] від 13.07.2001 та серії [NUMBER] [NUMBER] від 13.07.2001. Також згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за заявами [PERSON] від 30.03.2018: -земельна ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на праві власності на лежать [PERSON] (2/3 частини, державний акт від 13.07.2001 [NUMBER]) та [PERSON] (1/3 частини, державний акт від 13.07.2001 [NUMBER]); -земельна ділянка площею 0,0517 га (на момент внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в зв'язку зі зміною зовнішніх меж за результатами виготовлення технічної документації із землеустрою), кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства на праві власності належить [PERSON] (2/3 частини, держаний акт від 13.07.2001 [NUMBER]) та [PERSON] (1/3 частини, державний акт від 13.07.2001 [NUMBER]). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження, а також свідоцтвом про шлюб, відповідно до якого змінено прізвище позивача, копії яких знаходиться в матеріалах справи. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька та успадкувала будинок [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.01.2008, однак в нотаріальному порядку прийняти спадщину на земельні ділянки позбавлена можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тобто оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельні ділянки підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки від 13.07.2001 [NUMBER], від 13.07.2001 [NUMBER], копії яких знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] та до спадкового майна входять земельні ділянки. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом після смерті батька - [PERSON], має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved