Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 20 липня 2017 року та зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 242. А також просить стягнути з відповідача судовий збір. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що після укладення шлюбу відносини між ними були нормальними, подружнє життя було добрим. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак згодом відносини між ними почали погіршуватись. Почали виникати систематичні конфлікти у зв`язку з їхнім спільним проживанням з батьками дружини. Пропозиції переїхати проживати окремо дружиною відхилялися. З грудня 2018 року вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спроби примиритися з дружиною не дали позитивних результатів. Їхній шлюб носить лише формальний характер. Подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити. Відповідач подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідна сплатити судовий збір. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після державної реєстрації шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », зареєстрований 20 липня 2017 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 242. Згідно ст. 113\~СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114\~СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що сім`я « [PERSON] » остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, відповідач згідна на розірвання шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Крім того, як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 840,80 грн. судового збору, який він просить стягнути з відповідача. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. А тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 840 грн 80 к судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved