Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, що вчинений 17 лютого 2014 року на іпотечному договорі № 028/15-307, посвідченого 28.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 3329. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за оспорюваним виконавчим написом, вчиненим 17.02.2014 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог законодавства та не підлягає виконанню, оскільки стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безпірною, так як між ним та відповідачем існує неузгодженість щодо загального розміру заборгованості по кредиту, в тому числі по тілу кредиту, яка згідно договору від 26.09.2012 року складає 539 126,13 грн., проте у виконавчому написі зазначено станом на 23.10.2012 року у розмірі 540 069,25 грн., у зв»язку з цим визначені відповідачем розміри штрафних санкцій також являються спірними, так як вони є похідними від розміру кредиту. За період з 31.05.2013 року по 17.02.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» не надавав йому жодних письмових вимог про погашення заборгованості по договору кредиту, в тому числі суми боргу, яка вказана у виконавчому напису. Про наявність вимоги банку до нього про погашення заборгованості по договору кредиту йому стало відомо лише з отриманої 10.04.2014 року постанови державного виконавця від 31.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження. В судовому засіданні позивач підтримав позов та обставини, викладені у заяві. Представник відповідача Попова М.В. заперечувала проти задоволення вимог, посилаючись на їх безпідставність. Третя особа [PERSON] суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, у заяві вказала, що позов підтримує (а.с. 17). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 25). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилась, суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та письмові пояснення у яких вказала про те, що вчинений нею виконавчий напис відповідає вимогам чинного законодавства, іпотекодержатель в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» надсилав позивачу досудову вимогу від 03.06.2013 року, про що свідчать поштові штемпелі відділень зв»язку на реєстрі поштових відправлень від 10.06.2013 року; також чинними нормативно-правовими актами не вставлено обов»язок нотаріуса перевіряти точність розрахунків особи, яка звернулася до нього за вчиненням виконавчого напису, при цьому лише з»ясовується безспірність заборгованості як такої. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] 28 травня 2008 року було укладено кредитний договір № 028/25-270, відповідно до умов якого позивач отримав 58 000 дол. США зі сплатою 10,9 % річних та комісій строком повернення до 27 травня 2018 року, згідно графіка платежу. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] 28.05.2008 року було укладено іпотечний договір № 028/15-307, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 3229. Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS], яка належить на праві власності іпотекодавцю. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В подальшому 26 вересня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту № 28/25-270 від 28.05.2008 року, відповідно до пунктів 1.2, 1.3 якого визначено, що в результаті здійснення рефінансування заборгованості за договором кредиту заборгованість за кредитом складає в сумі 539 126 грн. 13 коп. (а.с. 9, 10). Представник відповідача суду повідомила, що позивачу та третій особі [PERSON] банком 03.06.2013 р. надсилались вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором, копії яких надала суду з копією рекомендованого повідомлення про вручення [PERSON] поштового відправлення 10.06.2013 року. Як пояснив в судовому засіданні сам позивач, дану вимогу він отримав, однак будь-які суми заборгованості у ній не зазначені, розрахунку вимог банку до листа надано не було. Суд приймає до уваги пояснення позивача, оскільки у вимозі ПАТ «Укрсоцбанк» від 03.06.2013 року до [PERSON] йдеться посилання на вищевказаний первинний кредитний договір від 28.05.2008 року із зазначенням кредиту в сумі 58 000 дол. США та виконання його умов, при цьому у листі розміру боргу не зазначено та йдеться посилання на додаток з розрахунком вимог. Однак, на підтвердження вручення позивачу повідомлення про наявну заборгованість відповідачем суду не надано опису вкладень зазначеного рекомендованого листа, як і не надано копії розрахунку боргу для огляду в судовому засіданні. Отже, суду не надано доказів про те, що позивач повідомлявся про розмір наявної суми заборгованості за договором кредиту та вимоги дострокового повернення кредитних коштів. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. 17 лютого 2014 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 312, відповідно до якого пропонується звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у розмірі 577 757,29 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 540 069,25 грн.; сума заборгованості за відсотками - 35 230,40 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 867,66 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 522,90 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 25,51 грн. та розмір інфляційних витрат за відсотками - 41,58 грн. (а.с. 12). Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчі написи є нотаріальними діями, що вчиняють нотаріуси. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172. Відповідно п. 1 даного Переліку, в разі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як зазначено вище, в укладеному між сторонами Договорі від 26 вересня 2012 року про внесення змін до Договору кредиту № 28/25-270 від 28.05.2008 року визначена сума кредитних коштів 539 126 грн. 13 коп. (а.с. 9, 10). Разом з тим, у виконавчому написі зазначена заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 540 069,25 грн., що не відповідає договірним зобов»язанням та перевищує фактичну суму боргу. Враховуючи розбіжності між сумами стягнень за виконавчим написом та наявною заборгованістю, а також ті обставини, що відповідачем не доведено факт вручення позивачу письмової вимоги із заявленною банком сумою боргу, при цьому вказані суми у виконавчому написі позивачем не визнаються, вбачається нерівнозначність сум пред»явлених до відшкодування з умовами кредитного договору, що свідчить про відсутність безпірності вимог, тому суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв»язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останням судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved