Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними, зареєстрований 06.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 30, та встановити місце проживання їхньої доньки [PERSON], [INFO], разом з ним. З позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, обов»язки ведення спільного господарства та виховання дитини. 6 січня 2014 року після кількох невдалих спроб налагодити сімейне життя відповідач вкотре повідомивши, що їй потрібно свободу від сімейних стосунків та влаштувати своє особисте життя залишила їх з донькою, пішовши у невідомому напрямку. На день звернення до суду сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, внаслідок чого їхнє спільне життя є неможливим і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON] з позивачем залишити без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив шлюб розірвати. Крім того пояснив, що примирення між ними з відповідачем неможливе, шлюбні відносини між ними припиненні, на примирення не погодився. За час їх спільного проживання з відповідачем вона ухилялась від виконання своїх батьківських обов»язків з кінця 2011 року, ніде не працювала, а весь час шукала роботу в м. Кременчук. Декілька разів надовго зникала з дому нікого про це не попереджуючи. Дитина дуже чекала на маму, нервувала та плакала. Оскільки його позов в частині визначення місця проживання доньки з ним залишено без розгляду погодився щоб місце проживання їх спільної дитини було визначеноз матір»ю. Відповідач [PERSON] позов в частині розірвання шлюбу визнала, погодилась на розірвання шлюбу. Просила суд визначити місце проживання дитини з нею. Крім того пояснила, що проживаючи з позивачем однією сім»єю, вона постійно відчувала приниження як жінки та матері. Позивач останні роки зловживав спиртними напоями, вчиняв відносно неї насильство, виражався нецензурними словами в присутност дитини. Неодноразові прохання до позивача змінити відношення позитивних результатів не дали Навчанням та вихованням дитини він не займався. Постайно погрожував, що позбавить батьківських прав, забере дитину. Безпідставно звертався до органів опіки та піклування, стверджуючи, що я не займаюсь вихованням доньки Пяснила, що на даний час дитина проживає та бажає жити з нею. Представник відповідача [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав та пояснив, що оскільки сторони не бажають бути разом, на примирення не погоджуються, неодноразові спроби налагодити сімейне життя не дали результатів шлюб підлягає розірвання. Щодо визначення місця проживання дитини пояснив, що оскільки в судовому засіданні сторони дійшли згоди, дитина повинна залишитись проживати з мамою, оскільки відповідачка знайшла роботу, має житло й належні умови для проживання дитини. Свідки [PERSON] в суді показала, що з відповідачем познайомилась в м. Кременчук, на даний час вони товаришують. Зі слів [PERSON] вони з чоловіком жили дуже погано, оскільки він її постійно ображав, застосовував насильство, що змушувало її залишати доньку та дім. Коли відповідачка приїздила з дому, вона була в подавленому стані. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 26 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] /а.с. 9/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /а.с. 10/. Подружжя фактично розірвали шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, спільне життя сторін не склалося, почуття любові між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні, на примирення не погоджуються. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя подружжя не бажає, від застосування заходів щодо примирення позивач відмовився, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини з матір»ю. Крім того відповідач пояснила, що дитина бажає проживати з нею, що не заперечувалось позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved