Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.08.2008 р. між ним та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS], що підтверджується розпискою [PERSON] від 18.08.2008 р., яким вони розпорядилися будинком як спадкоємці першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] За умовами укладеного усного договору він сплатив [PERSON] 3 000 грн., а останні передали йому будинок з господарськими спорудами, що підтверджується розпискою [PERSON] та [PERSON] від 18.08.2008 року, яку вони видали у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Проте на час укладання договору власником зазначеного будинку була мати продавців [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на цей будинок на її ім'я , яка померла в [INFO]. Крім двох синів [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців першої черги не було. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], ніхто не звертався, заповіту померла не залишила. [PERSON], який проживав та був прописаний у спірному будинку , фактично прийняли спадщину, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, але він та його брат [PERSON] в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на спадковий будинок вони не отримали. Вони домовилися, що після отримання ними необхідних правовстановлюючих документів, укладуть нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку . Станом на 18.08.2008 року, тобто на момент придбання будинку, він знаходився у незадовільному стані та потребував капітального ремонту і тому він відразу приступив до проведення капітального ремонту. Проте продавці ухилилися від виконання умов договору купівлі-продажу будинку. За життя [PERSON] не отримали свідоцтво про право власності на будинок , відповідно не було нотаріально оформлено та посвідчено договір купівлі-продажу спірного будинку. [INFO] [PERSON] помер, а його брата [PERSON] забрала донька до Росії. Казали, мешканці міста Гірське, що декілька років тому помер. Заповіту [PERSON] не залишив. Таким чином, він з 18.08.2008 р. фактично вступив до володіння та користування вищезазначеним нерухомим майном та з зазначеного часу відкрито ним володіє, використовує спірний будинок за його значенням. Він виконав капітальний ремонт будинку, справно сплачує комунальні послуги , використовує будинок за призначенням; користується присадибною ділянкою, обробляє огород тощо. Сторони, відповідно до ст. 220 ЦК України, умови договору виконали своєчасно і належним чином, оскільки продавці передали вищезгаданий будинок з господарськими спорудами у його власність, а він, як покупець, сплатив продавцям обумовлену грошову суму за будинок , вселилися в нього , володіє та користується ним з часу придбання і до теперішнього часу. На теперішній час має намір реалізувати своє право власності на будинок, але розпорядитися своєю власністю, навіть зареєструватися , зареєструвати членів своєї сім'ї не може, оскільки договір купівлі-продажу укладено та нотаріально посвідчено не було, а померлий [PERSON] до цих пір зареєстрований в спірному будинку. На підставі ч. 2 ст. 220 ГК України , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. До укладання договору купівлі-продажу він домовився з продавцями щодо усіх істотних умов договору, 18.08.2011 року сплатив [PERSON] та [PERSON] за будинок 3 000 грн. Отже він є добросовісним набувачем, виконав всі дії, спрямовані на виконання своїх обов'язків, повністю сплатив [PERSON] за спірний будинок, а останні передали у його володіння та користування свою нерухомість. Таким чином, сторони належним чином не оформили договір купівлі-продажу, але ними були вчинені усі інші дії щодо його виконання, а тому вважає, що має законні підстави на визнання права власності на це нерухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 49 Закону України "Про власність" встановлено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладеного 18 серпня 2008 року між ним та [PERSON] і [PERSON]; визнати за ним право власності на будинок загальною площею 74,9 кв.м., якиі знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. В судове засідання представник відповідачка не з'явився, надав заяву, позов визнав. Представник КП «Первомайське міське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні позов визнала. Представник реєстраційну службу Первомайського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені докази, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав і свобод інших осіб, у зв'язку з чим недоцільно досліджувати докази, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне визнати угоду купівлі-продажу будинку між [PERSON] та [PERSON] дійсною та визнати за позивачем право власності на спірний будинок.

Outcome: approved