Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона - [PERSON] з травня 2004 року проживає однією сім'єю та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, 31 жовтня 2012 року ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство не ведеться з вересня 2016 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року, збереження сім'ї неможливо, і суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, суперечки про місце проживання та виховання дитини у подружжя немає. За час спільного проживання однією сім'єю та перебуванні у шлюбі, а також ведення сумісного господарства нами було набуто таке майно, а саме: житловий будинок садибного типу №15, розташований в Херсонської області м. Нова Каховка, вул. Плеханова, земельна ділянка площею 0,0535 га, розташована в Херсонської області м. Нова Каховка, вул. Плеханова, 15, житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Великі Копані, вул. Піонерська, 17, нежитлова будівля, склад карбіду, розташовані за адресою: Херсонська область, Олешківський район с. Великі Копані, пров. Вишневий, 21, житловий будинок та земельна ділянка площею 2500 кв.м. для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 3501 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Великі Копані, пров. Вишневий, 17, нежитлові будівлі, розташовані за адресою, Херсонська область, Олешківський район, с. Великі копані, вул. Чалбаська, 4. Також, спільно набуто грошові кошти у розмірі 100000 грн. Враховуючи зазначене, позивач просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Розподілити спільне майно подружжя, залишивши за позивачем все спільно нажите майно у відповідності з ч. 1,2 ст. 70 СК України. За відповідачем залишити грошові кошти у розмірі 100000 грн. У судовому засіданні позивач доповнила позовні вимоги, просила суд також встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] за період з травня 2004 року по 31.10.2012 року. Інші позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, проте заяви про розгляд справи у свою відсутність на адресу суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомляв. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно до положень п.5 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік, у звязку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживала з відповідачем однією сімєю без укладення шлюбу з травня 2004 року та 31.10.2012 року уклала з ним шлюб. Сторони мали взаємні права та обов'язки, були пов'язані спільним побутом. Зазначене, крім пояснень позивача, підтвердила і свідок [PERSON], допитана під час судового засідання. Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 31.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.10.2012 року, актовий запис № 217. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спір про визначення місця проживання дитини між подружжям відсутній. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2007 року, який є нотаріально посвідченим, відповідач придбав у власність житловий будинок, реєстраційний номер 18157993, що розташований за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Великі Копані, вул. Піонерська, 17, проживаючи разом з позивачем без укладання шлюбу. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 04.07.2008 р., який є нотаріально посвідченим, відповідач придбав у власність житловий будинок садибного типу №15, розташований в Херсонській області, м. Нова Каховка, вул. Плеханова, житловою площею 39,5 кв.м., загальною площею 76,5 кв.м., при ньому: веранда літ. а, підвал літ. під. а, веранда літ. А1, відкрита веранда літ. а2, ґанок літ. а3, літня кухня літ. Б, веранда літ. б, сарай літ. В, сарай літ. Г, гараж літ. Д, вбиральня літ. Е, вимощення І, споруди 1-6 та земельну ділянку площею 0,0535 га кадастровий номер 6510700000:07:020:0081 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, проживаючи разом з позивачем без укладання шлюбу. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 07.09.2010 р., який є нотаріально посвідченим, відповідач придбав у власність житловий будинок, земельну ділянку площею 2500 кв.м. реєстраційний номер 15257452 для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 6525080500:01:021:0033 та земельну ділянку площею 3501 кв.м. для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 6525080500:01:021:0034, які розташовані за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Великі Копані, пров. Вишневий, проживаючи разом з позивачем без укладання шлюбу. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.10.2010 року за відповідачем визнано право власності на обєкт нерухомості - нежитлову будівлю загальною площею 93 кв.м., а саме: склад карбіду, що розташований на території авто-гаражу земельною площею 0,60 га, за адресою: Херсонська область, Олешківський район с. Великі Копані, вул. Чалбанська, 4. Відповідно до витягу Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про державну реєстрацію прав № 28792522 від 26.01.2011 року відповідачу належить нежитлова будівля склад карбіду, розташований в Херсонській області, Цюрупинський район, с. Великі Копані, пров. Вишневий, 21, реєстраційний номер 32734222, на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 05.10.2010 року. Також, сторона спільно набуто грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного духовного розвитку та лікування. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї. За правилами п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За таких підстав, оскільки із матеріалів справи підтверджено, що спірне нерухоме майно та кошти придбані сторонами під час спільного проживання однією сім»єю та у шлюбі, тому є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], які мають право на поділ вказаного майна. При цьому, оскільки з вересня 2016 року відповідач не проживає разом з сім»єю, тягар утримання малолітнього сина подружжя, а також утримання спірного майна лежить на позивачеві, відповідач жодної допомоги сім»ї не надає, аліментів не сплачує, шлюбні стосунки між сторонами на час розгляду справи фактично припинені, тому у відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 70 СК України суд вважає за можливим відступити від засад рівності часток між сторонами, збільшивши частку майна на користь позивача. Тому, позовні вимоги суд знаходить обґрунтованими.

Outcome: approved