Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у розмірі 395 900 грн., що є еквівалентом 19 000 дол. США, посилаючись на те, що 25.01.2013 р. між ними укладено договір позики в формі розписки, у відповідності до якого відповідач отримала у позивача кошти в розмірі 19 000 дол. США, та зобов'язалась повернути їх до 25.01.2013 р. Однак, станом на зазначену дату кошти відповідачем не повернуті, остання не відповідає на телефонні дзвінки та уникає зустрічей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу позику у розмірі 19 000 дол. США, а відповідач зобов'язалась повернути зазначену суму до 25.01.2013 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою. ( а.с. 5) . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Згідно з ст. ст. 1046, 1047 ЦК України позикодавець передає другій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналiзуючи встановлені по справi обставини в їx сукупностi, суд вважае заявленi позовнi вимоги обrpунтованими, заснованими на законi та такими, що пiдлягають задоволенню. 3 вiдповiдача на користь позивача пiдлягає стягненню борг за договором позики у розмірі 395 900 грн., що є еквівалентом 19 000 дол. США. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Outcome: approved