Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивачі в своїй позовній заяві посилаються на те, що їм на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , при цьому позивачу [PERSON] належить 4/6 будинку, а позивачам [PERSON] та [PERSON] по 1/6 вказаного будинковолодіння. Вказують, що у 1997 році позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачем по справі - [PERSON] , у зв`язку з чим, 24.10.1997 року вона була зареєстрована у їхньому будинку. У 2000 році сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] було припинено, а 22.07.2008 року шлю між ними розірвано. Починаючи з 2000 років віповідач у вказаному будинку не проживає, догляду за будинком не здійснює за комунальні послуги коштів не сплачує, проживає зовсім за іншою адресою. Реєстрація відповідача в їх будинку перешкоджає здійсненню ними права власності, користування та розпорядження належним їм майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги. Просять визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивачі не з`явились, подали до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно, шляхом направлення судових повісток, клопотань про відкладення розгляду даної справи суду не направляла. Також, відповідач викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №31276182 від 12.09.2011 року [PERSON] є власницею 1/2 частки будинку [ADDRESS]. Також згідно витягу про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №31374358 від 21.09.2011 року [PERSON] є власницею 1/6 частки будинку [ADDRESS]. Крім того, відповідно витягу про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №31375037 від 21.09.2011 року [PERSON] є власником 1/6 частки будинку [ADDRESS]. Також, як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №31375147 від 21.09.2011 року [PERSON] є власником 1/6 частки будинку [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, у 1997 році позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачем по справі - [PERSON] , у зв`язку з чим, 24.10.1997 року вона була зареєстрована у їхньому будинку, що стверджується копією з будинкової книги. У 2000 році сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] було припинено, а 22.07.2008 року шлю між ними розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 22.07.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №278. Згідно акту обстеження жилого будинку [ADDRESS] , складеного 11.12.2019 року Сартанською селищною радою м. Маріуполя, [PERSON] не проживає в зазначеному будинку більше 10 років, що підтвердили свідки-сусіди [PERSON] та [PERSON] Довідкою Департаменту адміністративних послуг Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради за № 26-13.07-0028 від 11.12.2019 року стверджується, що у вище вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] . Як стверджується матеріалами справи відповідач в зазначеному будинку не проживає, будь-яких витрат по її утриманню не несе, будь-яких зв`язків з позивачами не підтримує. Відповідно до акту фактичного проживання, відповідач у квартирі позивача не проживає. Згідно статті 317ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даній квартирі та в порядку ст.405ч.2ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved