Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 27.08.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 120 вона уклала шлюб з [PERSON] .. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що сімейне життя між ними не склалося, взаємовідносини погіршувались та ускладнювались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що з червня 2015 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вищезазначені обставини підтверджують те, що їх сім`я фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Крім того, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 4000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім`я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2005 року, сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 120. Подружжя від шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] , який знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини, не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який не має постійне місце праці, однак є працездатним, а також те, що позивачці потрібно утримувати неповнолітнього сина, суд вважає задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів на утриманнясина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 4000 гривень, щомісячно, для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред`явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп..

Outcome: approved