Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулися до суду із позовом до територіальної громади с. Рудка Заставнівського району про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину за законом, в якому просять встановити факти прийняття [PERSON], [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, а також визнати за [PERSON], [PERSON] по 1\\2 житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, який розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Посилаються на те, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Спадкоємцями першої черги по закону є дружина померлого - [PERSON] та син [PERSON] Зазначають, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли вчасно шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, проживаючи в даному будинку, обробляючи земельну ділянку. З метою оформлення спадщини, позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, однак у їх видачі нотаріусом було відмовлено, у зв"язку з тим, що ними не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивачі змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним, просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Рудка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи представника позивачів, покази свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що видно із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіту не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встанолвено, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є дружина - [PERSON] та син- [PERSON], що вбачається із довідки Бабинської сільської ради № 404 від 09.09.2016 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] не відмовилися, в шестимісячний термін втупили в управління та володіння спадковим майном: обробляли присадибну земельну ділянку, провели ремонт будинку, що є об»єктом спадкового майна, проживали в ньому на момент відкриття спадщини та продовжують проживати в даному господарстві. Дана обставина підтверджується довідками виконкому Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області № 404 від 09.09.2016 року, № 354 від 19.08.2016 року. Спадкове майно перебуває у фактичному користуванні у позивачів. Факт прийняття позивачами спадщини в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на момент смерті чоловіка та батька [PERSON] проживали разом із ним, і продовжують проживати в ньому після його смерті, робили ремонт будинку, підтримують господарство в належному стані та обробляють присадибну земельну ділянку. Отже, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], котрий помер [INFO] року і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] Чернівецької області позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами, однак у видачі свідоцтв нотаріусом було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 895/02-31 від 22.09.2016 року. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В довідці Бабинської сільської ради № 402 від 09.09.2016 року зазначено, що згідно із записом у по господарській книзі сільської ради за особовим номером №0382-1 в с.Рудка Заставнівського району Чернівецької області знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок з приналежними до нього спорудами та приміщеннями за адресою [ADDRESS] яке видане 12.02.1990 року виконкомом Бабинської сільської ради вбачається, що [PERSON] є власником. На підставі свідоцтва проведена первинна реєстрація права власності на даний житловий будинок з погосподарськими будівлями в книзі №1 реєстровий запис №60. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями та зареєстрував його, проте оригінал документу, що посвідчує право власності втрачено. Позивачі після смерті власника успадкували це майно. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. На даний час позивачі [PERSON], [PERSON], як спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №219 від 30.08.2016 року, зведеного акту вартості будинків, житловий будинок розташований по [ADDRESS] побудований у 1961 році, а господарські будівлі до нього у 1970-1975 роках. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved