Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на частку квартири з підстав спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.04.2002р. виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду виконкому Івано-Франківської міської ради на підставі розпорядження міського голови №219-р від 27.03.2002р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/3. [PERSON] є її батьком. [PERSON] та [PERSON] є її племінниками, тобто дітьми її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . ЇЇ племінник, [PERSON] теж помер [INFO] . Після смерті племінника [PERSON] відкрилася спадщина на залежну йому 1/3 частки в квартирі по [ADDRESS] . Так як, його матір [PERSON] , померла [INFO] , тобто до його смерті то спадкоємцями першої черги за правилом представлення є [PERSON] , як син сестри та [PERSON] , як батько сестри, інших спадкоємців не було. Останні спадщину прийняли, оскільки постійно разом проживали зі спадкодавцем на день смерті. При цьому вони свідоцтва про право на спадщину не отримали. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому 1/2частки (1/3+1/6=3/6=1/2) в квартирі по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є вона, як дочка та відповідач [PERSON] , як онук за правилом представлення після смерті своєї мами [PERSON] . Спадщину після смерті батька вона прийняла шляхом подачі заяви до Першої Івано-Франківської ДНК. [PERSON] у відповідності до ст. 1273 ЦК України від зазначеної спадщини відмовився у її користь шляхом подачі відповідної заяви до Першої Івано-Франківської ДНК. За видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її батька [PERSON] вона звернулась до Першої Івано-Франківської ДНК. Звертаючись до даної ДНК серед необхідних документів також подала Технічний паспорт виготовлений 04.10.2017р. ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» з відміткою про самовільну прибудову до квартири [ADDRESS] . Однак державний нотаріус зазначеної ДНК листом №3440/0214 від 10.10.2019р. повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] не представляється можливим по тій причині, що спадкове майно має в своєму складі самовільні прибудови внаслідок чого загальна площа квартири збільшилась з 41,9 кв.м до 47,9 кв.м. Дану незначну самовільну прибудову для покращення житлових умов за життя приблизно в 2005-2007 роках здійснив мій батько [PERSON] . На підставі наведеного просила визнати за нею право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] з підстав спадкування по закону після [PERSON] померлого [INFO] . 13.08.2020 року представником відповідача Івано-Франківської міської ради подано відзив на позовну заяву. З наданого відзиву вбачається, що Івано-Франківська міська рада вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач посилався на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося майно, що складається із 1/2 частки вказаної квартири. При зверненні Позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що спадкове майно має у своєму складі самовільні прибудови, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилася з 41,9 кв.м. до 47,9 кв.м. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 27.03.2002 року №219 року виданого госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду Івано-Франківської міської ради, зареєстрованого в реєстрі за №7311/196, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] загальною площею 41,18 кв.м. Однак згідно технічного паспорта на квартиру від 04.10.2017 року, виданого ОКП «Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації», вбачається наявність у квартирі за вказаною адресою, самовільної прибудови, у зв`язку з чим загальна площа квартири збільшилась і становить 47,9 кв.м. Позивач в позовній заяві вказує, що померлий [PERSON] здійснив «незначну самовільну прибудову приблизно 2005-2007 роках», але не набув на нього права власності. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Позивач не надав жодних із зазначених документів. На підставі наведеного просили у задоволення позову відмовити в повному обсязі. 13.08.2020 року відповідач [PERSON] подав суду заяву за вимогами якої, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Про визнання позову відповідач [PERSON] вказав також 13.08.2020 року у судовому засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.08.2020 року витребувано у Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії документів спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.11.2020 року на виконання ухвали суду від 13.08.2020 року надано належним чином засвідчені копії спадкової справи №664/2017 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 29.01.2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Лютан З.Й. подано заяву про уточнення позовних вимог. Зазначає, що в прохальній частині позовної заяви в імені батька позивачки міститься описка, оскільки зазначено його ім`я, як « [PERSON] » тобто так, як зазначено у її свідоцтві про народження, однак у свідоцтві про смерть батька позивачки зазначено, що його ім`я як « [PERSON] ». Така описка виникла внаслідок того, що по паспорту громадянина СРСР батько позивачки значився як « [PERSON] », а тому при народженні позивачки у її свідоцтві про народження графі батько вказано « [PERSON] ». Вже при заміні паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України батько позивачки вказаний, як « [PERSON] », а тому відповідно після його смерті у свідоцтві про смерть також вказали, що помер [PERSON] . У зв`язку із наведеним просить прохальну частину позовної заяви викласти в наступній редакції - Визнати за [PERSON] , і.п.н. [NUMBER] право власності на 1/2частки квартири [ADDRESS] з підстав спадкування по закону після [PERSON] померлого [INFO] . 01.02.2021 року представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав, а 29.03.2021 року подав заяву про розгляд справи у їх відсутності та просив позов задовольнити, а також просив долучити до матеріалів справи копію рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2013 року у справі № 344/8036/13-ц. 01.02.2021 року представник відповідача Івано-Франківської міської ради вимоги позову заперечила із підстав наведених у відзиві. 17.02.2021 року подала заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи з врахуванням заперечень, викладених у відзиві. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.08.2020 року Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою надано засвідчені копії документів спадкової справи №664/2017 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 26.04.2002 року виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації житлового фонду, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] внуку, [PERSON] внуку, в рівних долях. Свідоцтво видано з розпорядженням міського голови від 27.03.2002 року №219-р. Квартира [ADDRESS] зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записано у реєстрову книгу за № 7311/196. Загальна площа квартири становить 41,13 кв.м. Відповідно до копії Технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , який виготовлено на замовлення [PERSON] станом на 04.10.2017 року, загальна площа квартири становить 47,9 кв.м. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 20.09.2017 року, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00018723008, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00018761519, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . 27 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до копії Довідки від 04.10.2017 року №02001 виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про те, що однокімнатна квартира [ADDRESS] має наступні характеристики:\~ 29.04.2002 року (момент здійснення реєстрації права власності): загальна площа 41,13 кв.м., житлова площа 21,0 кв.м. Станом на 04.10.2017 року (момент здійснення обстеження): загальна площа 47,9 кв.м., житлова площа 21,0 кв.м.. Загальна площа збільшена на 6,77 кв.м., в результаті самочинної прибудови до існуючої квартири. 29.04.2002 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зареєстровано право власності в рівних долях на квартиру [ADDRESS] . Підстава для реєстрації права власності Свідоцтво про право власності від 25.04.2002 року, видане Госпрозрахунковою групою з приватизації житлового фонду згідно з розпорядженням міського голови від 27.03.2002 року №219-р. Реєстровий запис №7311, книга № 196. Перехід права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалося. 16.10.2019 року [PERSON] звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а\~ саме на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , та на 1 частку цієї квартири, яка належить [PERSON] , який помре 24.04.2013 року, спадкоємцем якого був дідусь [PERSON] , спадщину яку він фактично прийняв, але не оформив спадкових прав. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 27.02.2018 року, яка посвідчена начальником ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Атаманюком В.Б., [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] , померлого [INFO] на користь своєї тітки, [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із копії листа Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 16.10.2019 року, в Першій Івано-Франківській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 664/2017, згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом №1852 від 27 вересня 2017 року. Спадкове майно 1/3частка однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/6частка цієї квартири, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його дідусь [PERSON] , спадщину яку він фізично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Однак, згідно довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» №02001 від 04 жовтня 2017 року встановлено, що спадкове майно має в своєму складі самовільні прибудови, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилася з 41,9 кв.м до 47,9 кв.м. В зв`язку із цим видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] не представляється можливим. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, частинами 1 та 2 статті 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно із ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При цьому зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3.4 інформаційного листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Оскільки померлому [PERSON] на момент смерті належало 1/3 частки квартири, 1/6частка цієї квартири, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його дідусь [PERSON] , спадщину яку він фізично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, то його частка у квартирі на момент смерті становила відповідно 1/2частки квартири. Право власності [PERSON] на частку квартири входить до спадкової маси, на яку відкрилась спадщина після його смерті, та може спадкуватись на загальних підставах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ч.2 ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як передбаченост.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтована, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 55,124 Конституції України, ст. ст. 355, 357, 368, 372, 392, 1223, 1225, 1226, 1261, 1262, 1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved