Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. Вказала, що [INFO] в селі Радянське Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах на території Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті матері спадщину вона прийняла в установлений законом строк. Однак оформити у нотаріальному порядку право влансоті на спадкове майно, вона немає можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0226937 на ім`я [PERSON] втрачений, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах на території Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка згідно сертифіката серії ВН №0226937, виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА Вінницької області №324 від 06.12.1996 року належала [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд даної справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити в повному обсязі. Представник відповідача Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької областіу судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що [INFO] в селі Радянське Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та з копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2007 року встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] . Рішенням суду було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . З оголошення в газеті «Ямпільські ВІСТІ» від 29 травня 2020 року №22 встановлено, що сертифікат серії ВН №0226937, виданий на підставі розпорядження Ямпільської РДА Вінницької області №324 від 06.12.1996 року на ім`я [PERSON] втрачений. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно вимог ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що [PERSON] прийняла у встановлений законом строк спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Радянське Ямпільського району, Вінницької області. [PERSON] відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці за законом, які мають право на спадщину після смерті[PERSON] відсутні. Однак оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачений. Приписами ст. 524 ЦК УРСР та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що Русавська сільська рада Ямпільського району Вінницької області позов визнала повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідачів на користь позивача не вбачається. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.524, 525, 526, 529 ЦК УРСР (в ред.1963 р).

Outcome: approved