Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача 14462,84 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2102,00 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 31.05.2016 року у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Рено, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ79998911. Згідно постанови Залізничного районного суду м.Львова від 24.06.2016 року у справі № 462/3260/16-п, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а згідно постанови Залізничного районного суду м.Львова від 22.06.2016 року у справі № 462/3207/16-п - у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт, згідно якого ПрАТ «Європейський страховий союз» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14462, 84 грн. Оскільки відповідач на час вчинення ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у страховика відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. 25.07.2017 року між ПрАТ «Європейський страховий союз» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір № 25/07/2017 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих страхувальникам первісного кредитора за договорами страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих страхувальнику по Договору страхування № АЕ/7998911. Тобто, як вбачається з Додатку до Договору, первісний кредитор передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги за Договором страхування № АЕ/7998911. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.05.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з тим, сторонам було повідомлено, що із врахуванням положень ч.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, який доповнений Законом №540-IX від 30.03.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.» Процесуальні строки, які були продовжені, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Сторони не скористались своїм правом та протягом 20-ти днів не подали заяв на продовження процесуальних строків. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно приписів ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 1.8 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Судом встановлено, що [PERSON] , 31.05.2016 року о 01.00 год. на вул. Патона у м.Львові, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості та дистанції руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Clio», номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Крім цього, під час вчинення ДТП [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, порушивши п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, встановлені постановами суддів Залізничного районного суду м.Львова від 24.06.2016 року та 22.06.2016 року. Даними постановами відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення /а.с.16,17/. Також судом встановлено, що станом на 31.05.2016 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-21099», номерний знак [NUMBER] застрахована відповідно до поліса № [NUMBER] у ПрАТ «Європейський страховий союз», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] , яка є власницею автомобіля «Renault Clio», номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок неправомірних дій [PERSON] , звернулася до ПрАТ «Європейський страховий союз» з заявою на виплату страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31.05.2016 року на вул. Патона,2/4 у м.Львові /а.с. а.с.9/. Відповідно до звіту №1229/16 про оцінку автомобіля «Renault Clio», номерний знак [NUMBER] , та додатків до такого, вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу складає 29208,31 грн.; вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ становить 19755,40 грн.; ринкова вартість даного автомобіля становить 111295,18 грн.. /а.с. 20-35/. Як вбачається зі страхового акту № оцв16/1392 від 10.10.2016 та розрахунку страхового відшкодування № оцв16/1392 від 19.08.2016, ПрАТ «Європейський страховий союз» прийнято рішення сплатити [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 14462,84 грн. /а.с.36-37/. 14.04.2017 р. ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі страхового акту № оцв16/1392 від 10.10.2016 р. було проведено виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] в розмірі 14462,84 грн., що стверджується платіжним дорученням №18 14.04.2017 р. /а.с.38/. Таким чином, оскільки ПрАТ «Європейський страховий союз» відшкодувало третій особі - потерпілій [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої [PERSON] , який під час ДТП керував забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то на підставі ст. 1191 ЦК України та п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право на стягнення з відповідача шкоди в розмірі 14462,84 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 25.07.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПрАТ «Європейський страховий союз» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач прийняв права вимоги за регресними зобов`язаннями, що виникли у ПрАТ «Європейський страховий союз» внаслідок здійснення останнім страхової діяльності відповідно до переліку страхувальників та потерпілих осіб, що міститься в Додатку №1 до цього Договору. Серед інших позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих по Договору страхування №АЕ/7998911 (пункт 70 Додатку №1 до Договору). Отже, до позивача перейшло право вимоги з винної особи, якої є відповідач у справі, за регресним зобов`язанням по Договору страхування № АЕ/7998911 у розмірі 14462,84грн. [PERSON] 09.01.2018 року позивачем була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу (вих.№оцв 16/1392 ДГ). Добровільно кошти відповідачем не сплачено. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] був визнаний судом винним у вчиненні даної ДТП, а також у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого потерпілій відшкодування, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення із [PERSON] в порядку регресу на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» виплаченого відшкодування в розмірі 14462,84 грн. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved