Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 10 травня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації житла згідно розпорядження (наказу) від 07 травня 1993 року №96 [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Рішенням сесії Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області №3 від 15 квітня 1996 року будинку [ADDRESS] було присвоєно [ADDRESS]. 03 серпня 2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидовою Н.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2180, яким заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді вказаної квартири. Крім того, на момент смерті [PERSON], у неї залишився непрацездатний син - відповідач по справі [PERSON], який мав право на обов'язкову частку у спадковому майні. Розмір обов'язкової частки [PERSON] складає 1/6 частина вказаної квартири. При зверненні до приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 5/6 частин зазначеної квартири, [PERSON] було роз'яснено, що надане ним Свідоцтво про право власності на житло, видане Тарутинським агентством по приватизації житла 10 травня 1993 року на підставі розпорядження №96 від 07 травня 1993 року не зареєстроване у відповідному органі БТІ, тому право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не підтверджує та він вправі вирішити в судовому порядку питання про визнання за ним права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на 5/6 частки квартири [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.43). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява від відповідача, в якій він зазначив, що згоден з позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без його участі (а.с.32), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області - селищний голова у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача, в якій він зазначив, що згоден з позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без його участі (а.с.40), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права, тому необхідно керуватися ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно Свідоцтва про право власності на житло виданого 10 травня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації житла згідно розпорядження (наказу) від 07 травня 1993 року №96 [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.13). Рішенням сесії Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області №3 від 15 квітня 1996 року будинку [ADDRESS] було присвоєно [ADDRESS] (а.с.14). 03 серпня 2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидовою Н.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2180, яким заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право (а.с.15). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно у вигляді вказаної квартири. На момент смерті [PERSON], у неї залишився непрацездатний син - відповідач по справі [PERSON], який мав право на обов'язкову частку у спадковому майні. Розмір обов'язкової частки [PERSON] складає 1/6 частина вказаної квартири. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2015 року [PERSON] було визначено додатковий строк в один місяць з дня набрання законної сили зазначеним рішенням для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.17-18). При зверненні до приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 5/6 частин зазначеної квартири, [PERSON] було роз'яснено, що надане ним Свідоцтво про право власності на житло, видане Тарутинським агентством по приватизації житла 10 травня 1993 року на підставі розпорядження №96 від 07 травня 1993 року не зареєстроване у відповідному органі БТІ, тому право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не підтверджує та він вправі вирішити в судовому порядку питання про визнання за ним права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.23-24). З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що власник відсутній, його виготовлено на замовлення [PERSON] (а.с. 27-31). Однак, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] володіла квартирою [ADDRESS] на підставі права власності. Згідно п.4 ст. 3 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно , що виникли до набрання чинності цим Законом ( до 01.07.2004) визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав . Так, враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадок у вигляді 5/6 частки вищезазначеної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved