Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON], з яким проживала однією сім'єю більше п'яти років як чоловік та жінка без шлюбу, що підтверджується рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.06.2016 року. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на квартиру під номером 2 в будинку [ADDRESS], що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 1995 року. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] [INFO] представник позивача [PERSON] звернулась до Бобринецької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, виданого на ім'я спадкодавця, тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.63). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.41). Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького РУЮ у Кіровоградській області (а.с.6). За життя [PERSON] надано в приватну власність квартиру під номером [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого 04 квітня 1995 року. Загальна площа квартири становить 37,95 кв.м. (а.с.7). Виправлення допущені в даті видачі свідоцтва про право власності на житло з 04 квітня 1995 року на 26 лютого 1997 року судом до уваги не приймаються, оскільки належним чином не засвідчені, а тому датою його виготовлення є 04 квітня 1995 року. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO]. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2016 року, яке набрало законної сили 30.06.2016 року, встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], [INFO] з 1975 року по 2015 рік (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] за заявою [PERSON], яка діє від імені [PERSON], від 06 липня 2016 року заведена спадкова справа №02-14. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались та заповіти від його імені не посвідчувались (а.с.45-58). Отже, єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла відкриту спадщину після смерті [PERSON] спадщину являється дружина померлого [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. від 07 червня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під номером 2 в будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.15). З копії домової книги для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS] вбачається, що померлий [PERSON] був прописаний у вказаному будинку з 14.11.1981 року. Разом з померлим у вказаному будинку з 14.11.1981 року була прописана [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] її загальна площа становить 37,95 кв.м., житлова 28,60 кв.м. (а.с.13-14). Відповідно до копій листів Професійно-технічного училища №32 м. Бобринець від 31 травня 2017 року №306 та Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 24.05.2017 року №Ч-251 судом встановлено, що свідоцтво на право власності на житло, розташоване у [ADDRESS] на ім'я [PERSON] було зареєстроване та видане Бобринецьким бюро технічної інвентаризації за №522 від 04.04.1995 року. У видачі дубліката свідоцтва на право власності відмовлено, оскільки видача дублікатів документів здійснюється тими суб'єктами, які здійснювали видачу їх оригіналів (а.с.11,12). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.ст.391-392 ЦК України, захист цивільних прав здійснюється у встановленому порядку судом шляхом визнання цих прав. Із змісту зазначеної норми матеріального права вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та оскільки позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] за законом, але з тих причин, що правовстановлюючий документ на квартиру під номером 2 в будинку [ADDRESS] втрачений, та не може бути відновлений, що позбавляє позивача можливості оформити своє спадкове право у встановленому законодавством порядку і державним нотаріусом з цих причин відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, з огляду на вище викладене, оскільки спадкодавець помер, а право власної позивача на спірну квартиру не визнається, що підтверджується вищевказаною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням загальних засад цивільного законодавства суд приходить до висновку, що право власності позивача підлягає захисту в судовому порядку, а відповідно позов підлягає задоволенню. Про стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України позивач в позовній заяві вимогу не пред'являв в зв'язку з чим судові витрати підлягають залишенню по фактично понесених позивачем.

Outcome: approved