Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить встановити факт родинних відносин між своєю покійною бабою, [PERSON] , та своєю покійною матір`ю, [PERSON] , визнати за нею право власності на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, у вигляді земельної ділянки, а також земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м. Радомишль, Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, яка увійшла в спадщину після смерті її матері, а позивачки баби, [PERSON] . Позивачка звернулася до нотаріальної контори щоб оформити право на спадщину, але нотаріусом їй було відмовлено в оформленні права власності у зв`язку із відсутністю оригіналів документів необхідних для вчинення нотаріальних дій, та підтверджуючих документів та відсутності факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , тому, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й факт родинних відносин між фізичними особами. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 1969 року, яке видане Верлоцькою сільською радою, Радомишльського району Житомирської області, батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є [PERSON] , даний факт підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 28.08.1967 року) [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00018247875 від 22.06.2017 року, батьками матері позивачки є - [PERSON] та [PERSON] . З довідок виконкому Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 351 та 352 від 03.07.2017 року слідує, що[PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] є одна і таж особа та являється матір`ю [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Верлоцької сільської ради, Радомишльського району Житомирської області від 28 березня 2001 року. Згідно довідки № 281 від 26.05.2017 року Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області [PERSON] проживала та була зареєстрована в жилому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] . Крім померлої в цьому жилому будинку на день смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 07 грудня 2007 року. Згідно довідки № 163 від 11.04.2019 року Верлоцького старостинського округу Радомишльської міської ради [PERSON] проживала та була зареєстрована в жилому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] . Крім померлої в цьому жилому будинку на день смерті проживала її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлої шляхом вступу у фактичне володіння. Як вбачається з Сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ №0045930 від 20.12.1996 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в приватно-колективному сільськогосподарському підприємстві "Нива" розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянкка площею 2,6401 га, кадастровий номер 1825081200:01:000:0062. Державним нотаріусом Капранчук О.В. 31.07.2021 року за № 659 видано повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою позивача, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved