Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, після уточнення якого просить стягнути з останнього на її користь на утримання сина [PERSON], 13.08.2013 року , аліменти у твердій грошовій сумі розміром 8000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13.08.2031 року; стягнути з [PERSON] на користь позивачки додаткові витрати на дитину у розмірі 18044,13 гривень. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], у період перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народився син [PERSON], [INFO], у звязку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини в актовий запис про народження, якої були внесені зі слів матері. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11.12.2014 року [PERSON] був визнаний батьком [PERSON], однак з моменту народження дитини, з не дивлячись на те, що батьківство останнього встановлено рішенням суду за його ж позовом, своїх зобовязань по утримання сина останній не виконує. На даний час сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо. Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Малолітній [PERSON], 2013 року після народження проходив обстеження та лікування у відділі патології новонароджених дітей, де були встановлені діагнози- дисплазія т/б суглобів, енцефалопатія, гіпертензія, що підтвердженні відповідними довідками , та не дивлячись на ряд захворювань дитини відповідач участі у витратах на його лікування не приймає. Фактично понесені додаткові витрати на утримання дитини становлять 18044,13 гривень з яких витрати на придбання ліків сумою 2524,99 грн., рентгенографія тазобедреного суглобу сумою 398 грн., курси масажу сумою 1050 грн., купівля памперсів одягу взуття іграшок дитині 5665,39 грн., придбання дитячих колясок сумою 3906,04 грн., продукти харчування для дитини 1469,71 грн. та 3030 грн. консультація дитячого невролога та укладання добровільного медичного страхування дитини. Позивачка вважає, що батько дитини повинен приймати участь і в додаткових витратах на дитину, Останній має достатній прибуток, за професією відповідач є моряком, перебуває у закордонних відрядженнях та має достатній прибуток, що надає йому можливість приймати участь в утриманні сина. В добровільному порядку сторони не дійшли згоди про утримання сина, що й стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення додаткових витрат на дитину відповідач не визнає позовні вимоги взагалі та вимоги про стягнення аліментів на утримання сина визнає частково, а саме не згоден з розміром аліментів, згоден на сплату аліментів сумою 1500 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 2012 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], у період перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народився син [PERSON], [INFO], у звязку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини в актовий запис про народження, якої були внесені зі слів матері ( а.с. 5). Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11.12.2014 року [PERSON] був визнаний батьком [PERSON] ( а.с. 52-53), однак останній, з моменту народження дитини та визнання його батьком дитини, своїх зобовязань по утримання сина останній не виконує. В своїх заперечення проти позову відповідач посилається на те, що спочатку позивачка повинна виконати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11.12.14 року, в якому зазначено внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 7668 від 22.08.13 року зробленого відділом РАГС у м.Одесі, а саме в графу батько, де необхідно вказати відомості відносно батька, а потім вже ставити питання про стягнення аліментів. На даний час сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо. Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Оскільки малолітній [PERSON], [INFO] має низку захворювань, що підтверджено рядом лікарських висновків, які містяться в матеріалах справи та які потребують значних витрат на їх лікування, позивачка понесла додаткові витрати на утримання дитини сумою 18044,13 гривень з яких: витрати на придбання ліків сумою 2524,99 грн., рентгенографія тазобедреного суглобу сумою 398 грн., курси масажу сумою 1050 грн., купівля памперсів одягу взуття іграшок дитині 5665,39 грн., придбання дитячих колясок сумою 3906,04 грн., продукти харчування для дитини 1469,71 грн. та 3030 грн. консультація дитячого невролога та укладання добровільного медичного страхування дитини, що також позивачкою підтверджено документально. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положенням частини 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач в змозі сплачувати аліменти сумою 8000 гривень щомісячно на утримання свого сина, оскільки як вбачається з контракту найму працівника- Хомюк [PERSON] на посаді четвертого механіка, щомісячна винагорода останнього становить 2676 до. США ( а.с.202), з іншого контракту найму працівника [PERSON] на посаді четвертого механіка, щомісячна винагорода останнього становить 2782 дол. США ( а.с. 204) Допитані у судовому засіданні свідки з боку позивача та відповідача надавали суперечливі пояснення на питання щодо утримання малолітнього [PERSON], [INFO] з боку батька, так мати відповідача [PERSON] надавала свідчення стосовно того, що її син брав участь в утриманні свого сина та навіть купив дорогу іграшку, а позивачка перешкоджала йому у побаченнях з сином, коли інший свідок [PERSON] навпаки спростовував надані свідком пояснення, стверджуючи, що позивачка не чинила перешкод у зустрічах батька з сином, а навпаки, це родичі відповідача не хотіли бачити дитину та підтвердили факт ухилення відповідача від утримання свого сина. В силу ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю лікування сина. При визначені розміру аліментів та суми додаткових витрат суд, крім всього, виходить з доведеності, на думку суду, з боку позивача достатнього матеріального стану відповідача та наданих до матеріалів справи документів, підтверджуючих додаткові витрати на дитину, понесені позивачкою. З врахуванням вищенаведеного, суд визначає розмір стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, понесених позивачем, на суму 18044,13 гривень та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітнього сина [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 гривень підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного й

Outcome: approved