Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем в них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем на даний час не розірваний, однак останні разом не проживають, так як, [PERSON] , проживає в іншій області. Водночас відповідач з 2019 року не бере участі у вихованні та утриманні сина [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, просить стягувати з нього в її користь аліменти у вищевказаному розмірі щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01 квітня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судовою повісткою про час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст.ст.1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до Протоколу№7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданого 11 серпня 2012 року виконавчим комітетом Шклинською сільською радою Горохівського району Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №4 від 12 серпня 2012 року, сторони по справі зареєстрували свій шлюб. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18 лютого 2016 року виконавчим комітетом Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області стверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії посвідчення № [NUMBER] виданого управлінням соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації, вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Довідкою Шклинською сільської ради Горохівського району Волинської області від 04 березня 2020 року №88 стверджується, що до складу сім`ї позивачки [PERSON] входить син [PERSON] , [INFO]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] допомоги на утримання своєї дитини не надає. Враховуючи вищенаведене, матеріальне становище позивача, те, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що слід стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень на дитину. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved