Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що їй на підставі договору довічного утримання належить будинок [ADDRESS] . У зазначеному будинку на правах члена сім`ї власника зареєстрований відповідач [PERSON] , її син, який з 2014 року в будинку не проживає, особистих речей не має, проживає за іншою адресою. Через реєстрацію відповідача позивач не має можливості оформити субсидію, у зв`язку з чим просила визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджено договором довічного утримання від 03.09.2004 року, витягом про реєстрацію права власності №19842038 від 11.08.2008р. Відповідач [PERSON] , який доводиться сином позивачці зареєстрований у спірному будинку з 05.01.2006р., що підтверджено домовою книгою для прописки громадян (а.с.15). Однак, з 2014 року фактично в будинку не проживає, своїх речей не має, що вбачається з довідки квартальної про фактичне не проживання (а.с.10), Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved