Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого просить визнати за [PERSON] право приватної власності на 8/75 житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що знаходяться в м. Хмільнику Вінницької області по вулиці Жданова за № 29, та визнати за [PERSON] право приватної власності на 16/75 житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що знаходяться в м. Хмільнику Вінницької області по вулиці Жданова за № 29, посилаючись на те, що 08 грудня 2004 року помер - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 252513 від 10 грудня 2004 року підтверджується, що 08 грудня 2004 року у віці 42 роки, в м. Хмільник Вінницької області помер [PERSON], про що 10 грудня 2004 року складено відповідний актовий запис № 269. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, до складу якого входить 32/100 житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що знаходяться в м. Хмільнику Вінницької області по вулиці Жданова за № 29, що належали спадкодавцеві [PERSON] відповідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння виданого 24 лютого 1998 року на підставі рішення виконкому Хмільницької міської Ради народних депутатів за № 38 від 18.02.1993 року, взамін свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 1997 року реєстровий № 180197. Право власності зареєстроване в КП „ВООБТІ,, 8. 07. 1999 року за реєстровим № 3556. На час відкриття спадщини, з спадкодавцем [PERSON] були зареєстровані, дружина - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], дочка [PERSON], що підтверджується довідкою виданою КП ..Хмільниккомунсервіс,, за № 517 від 12. 05. 2014 року, тобто прийняли спадщину відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Відповідно до ч. З ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 12790 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З відповідними заявами, до нотаріальної контори, про відкриття спадщини, з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину та з заявою про відмову від прийняття спадщини, до нотаріальної контори ми спадкоємці не зверталися та спадщину як вищезазначено, прийняли відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, „спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї,,. Спадкоємці за законом син спадкодавця - [PERSON] та дочка - спадкодавця - [PERSON], спадщини після смерті батька [PERSON] приймати не бажають та від своєї частки відмовляються на користь спадкоємця за законом, пережилої дружини - [PERSON], однак відповідні заяви в встановлений статтею 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори не подали, що унеможливлює нас позивачів по справі, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, на все майно належне спадкодавцеві - [PERSON]. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved