Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПРиватБанк», третьої особи: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., в якому просить визнати виконавчий напис №1184, виданий 11.05.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 551,21 грн. Позивач посилається на те, що у серпні 2016 року їй стало відомо, що у Лозівському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Харківській області на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 11.05.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з неї 34760,12 грн. заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». У виконавчому напису зазначено, що він вчинений на підставі укладеного між неї та ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору. На її запит Банк письмову відповідь не надав, але повідомив про укладення кредитного договору 26.06.2012 року шляхом підпису заяви-анкети про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг». Вважає що виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому звернулася до суду. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Пояснили, що [PERSON] підписала заяву-анкету про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» 26.06.2012 року та відкрила картковий рахунок, вона сплачувала кредит, тому такої заборгованості у неї не може бути. Ніяких повідомлень від Банку та нотаріуса не отримувала, про вчинення виконавчого напису дізналася лише в 2016 році від державної виконавчої служби. Вважають, що у нотаріуса не було підстав для вчинення нотаріального напису, оскільки до [PERSON] перед цим ніхто не звертався з письмовими вимогами, до того ж вона не підписувала ніяких додаткових документі крім заяви-анкети. Представник відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. в попередньому судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача позовну заяву не визнала, пояснила, що у Банку були всі підстави для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, оскільки перед цим вони надсилали на адресу боржника письмову вимогу про необхідність погашення заборгованості та можливість звернення у разі не усунення порушень до нотаріуса. Представник зазначала, що останнє погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] було здійснено 28.04.2014 року, тому з 28.05.2014 року, тобто з дня наступного здійснення платежу, слід вважати виникнення у Банку права вимоги звернутися до [PERSON], а строк позовної давності закінчиться 29.05.2017 року. Виконавчий напис вчинений 11.05.2016 року, тобто у межах цього строку. Отже, будь які порушення з боку нотаріуса та ПриватБанка, щодо недотримання строків давності - відсутні. У зв'язку з тим, що [PERSON] щомісяця сплачувала кошти в меншому розмірі ніж знімала з банківської картки, а тому утворилась заборгованість, у зв'язку з чим Банк звернувся до нотаріуса, з метою реалізації свого права на позасудовий спосіб захисту порушеного права. Приватний нотаріус у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, надіслав копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис 11.05.2016 року (а.с.46-61). Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, а також врахувавши письмові пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.06.2012 року [PERSON] підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої отримала грошові кошти, які зобов'язана була повертати частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначеними «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с.87-88) В зв'язку з утворенням заборогованості 26.04.2016 року Банк звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Завалієву А.А. з заявою про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного договору № б/н від 26.06.2012 року (а.с.47-48). 11.05.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 34760,12 грн. (а.с. 47). Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються оригінали нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, нотаріус отримав документи для вчинення виконавчого напису, однак замість оригіналу заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 26 червня 2012 року була надана її копія, також відсутнє підтвердження того, що [PERSON] була належним чином обізнана про порушення основного зобов'язання, та можливі наслідки не усунення вказаних порушень. З врахуванням вищезазначеного, до обов'язку нотаріуса входить перевірка безспірності боргу після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання, однак, як вбачається з матеріалів справи, безспірність боргу нотаріусом не перевірена. При зверненні заінтересованої особи стягувача за захистом своїх цивільних прав на нотаріуса покладено обов'язок здійснити перевірку наявності певних умов, за яких може бути вчинена ця нотаріальна дія. Зокрема це перевірка всіх документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, які підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність. Право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв'язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Враховуючи вищевикладене, документи, які подає стягувач, повинні підтверджувати не лише заборгованість боржника та встановлювати прострочення виконання зобов'язання, а й безспірність цих фактів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначається в Узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмов в їх вчиненні, однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто залишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Відповідачем до суду не надано жодних розрахунків заборгованості, які б підтверджували правильність суми заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, та не надано документів, за якими здійснювалась видача нотаріусом виконавчого напису, які передбачені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999р. Також, ствердження Відповідача про те, що Позивач був повідомлений про існування заборгованості та її розмір, не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду. Відповідачем не надано жодних підтверджень отримання [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором. З огляду на вищевикладене, суд не може погодитись, що заборгованість, яку було стягнуто за виконавчим написом нотаріуса, є безспірною, а тому суд робить висновок про відсутність визначених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат" підстав для вчинення приватним нотаріусом 11.05.2016 року виконавчого напису, оскільки кредитодавець не надав суду відповідних доказів безспірності суми вказаного боргу. На підставі викладеного, та

Outcome: approved