Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Ще за життя , а саме 06.08.2012 р. ,він склав заповіт, відповідно до якого гараж по [ADDRESS] заповів позивачу. Позивачка після смерті батька звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно , але їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва у зв`язку відсутістю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Тому позивач змушена звернутися в суд з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на гараж по [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву, у відповідності до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), яким за життя, а саме 06.08.2012 р. був складений заповіт, згідно якого заповів позивачу гараж, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Після смерті батька, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно (а.с.7). Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджується документацією про надання земельної ділянки для спорудження кооперативного або індивідуального автогаражу, яка видана на ім`я [PERSON] . До складу цієї документації входить: рішення виконавчого комітету Калуської міської Ради народних депутатів № 272 від 24.02.2000 р. «Про виділення земельної ділянки для будівництва кооперативного або індивідуального автогаражу»; акт від 07.03.2000 р. відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі; архітектурно-планувальне завдання; ситуаційний план забудови гаражів (а.с. 12-16). Відповідно до довідки № 03-03/33 від 03.02.2020 р., виданої Управлінням архітектури та містобудування, будівельна адреса гаража [PERSON] [ADDRESS] - колишня будівельна адреса [ADDRESS] . Будівельна адреса об`єкта нового будівництва чинна до його завершення та не є підставою для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості (а.с.11). З довідки від 10.06.2020 № 00634 ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що гараж по [ADDRESS] ; має наступні технічні характеристики: загальна площа 29,9 кв.м., відсоток зносу 25. Реєстрація права власності на даний гараж не проводилась. У цій же довідці зазначається, що інвентаризаційна вартість гаражу станом на 10.06.2020 становить 66152 грн .(а.с. 8). З технічного паспорта слідує, що гараж споруджено у 2000 р. (с. 9-10). За змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об`єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об`єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12). Отже, за час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вищезазначене майно. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є неорушним. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення статті 1223 ЦК України передбачають, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї. Так як право власності на гараж не було зареєстровано за померлим , то позивач не має можливості отримати та переоформити даний гараж на своє ім`я. Згідно з ч.2 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому враховуючи , що позивач звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого батька , тобто прийняла спадщину, нею підтверджено право померлого спадкодавця на гараж, відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд відносить за рахунок держави, оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як інваліди ІІ групи (а.с.17). На підставі наведеного та

Outcome: approved