Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з 1995 року по 2009 рік вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Після розірвання з відповідачем шлюбу дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка з метою оздоровлення, відпочинку, культурного та духовного розвитку дитини має намір у період з 30.09.2016 року по 15.05.2020 рік тимчасово виїжджати за кордон в усі країни світу, в тому числі країни Північної та Південної (Латинської) Америки, Європи, Азії, але на це потрібна згода батька. Однак відповідач повідомив їй, що з 30.09.2016 року він виїжджає за кордон на постійне місце проживання в звязку з чим не має можливості з"явитися у нотаріуса. У судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі з 1995 року по 2009 рік вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 10). Позивачка з метою оздоровлення, відпочинку, культурного та духовного розвитку дитини має намір у період з 30.09.2016 року по 15.05.2020 рік тимчасово виїжджати за кордон в усі країни світу, в тому числі країни Північної та Південної (Латинської) Америки, Європи, Азії, але на це потрібна згода батька. Однак відповідач з"являтися до нотаріуса не бажає, що унеможливлює отримання його згоди на виїзд дитини за межі державного кордону України. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексубатьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України, тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду сина сторін за кордон і вважає, що надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон без згоди батька, буде відповідати її інтересам. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved