Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона являється донькою відповідача [PERSON] та [PERSON] . Народилася [INFO] . 15 квітня 2003 року шлюб між її батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати з матір`ю [PERSON] та перебуває на утриманні останньої. На даний час являється студенткою факультету соціальних і технічних наук Нижньосилезької вищої школи в місті Вроцлав, Польща, по напрямку журналістика і соціальна комунікація, навчання стаціонарне, першого ступеня. Період навчання 3 роки у період з 01.10.2018 по 30.09.2021 роки. Більшість її часу займає навчання, тому не може влаштуватися на роботу та забезпечувати себе самостійно. Матеріальну допомогу на її утримання надає тільки мати, однак остання має невеликий дохід. Батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча офіційно працює та має можливість надавати таку допомогу. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період навчання в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Адвокат позивача Манзар Т.В. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою відповідача [PERSON] та [PERSON] . 15 квітня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишилася проживати з матір`ю [PERSON] . На даний час [PERSON] являється студенткою факультету соціальних і технічних наук Нижньосилезької вищої школи в місті Вроцлав, Польща, по напрямку журналістика і соціальна комунікація, навчання стаціонарне, першого ступеня. Період навчання 3 роки у період з 01.10.2018 по 30.09.2021 роки, що підтверджується відомостями з навчального закладу. Позивач вказує, що у зв`язку з навчанням вона не може забезпечувати себе матеріально, а тому потребує допомоги на її утримання під час навчання. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З матеріалів справи вбачається, що на даний час відповідач працює старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України та отримує заробітну плату, яка згідно наданої позивачем копії декларації становить 603 043 грн. на рік. Крім того декларації про доходи вбачається, що відповідач також отримує пенсію. Як вказує позивач, відповідач інших неповнолітніх дітей на утримання не має. Відповідачем відзив на позов до суду не надано, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на норми чинного законодавства та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 26 квітня 2019 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 вересня 2021 року, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку, зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу адвокатом позивача надано: договір про надання правової допомоги від 24 квітня 2019 року, додатковий договір від 24 квітня 2019 року, акт № 18 прийому наданих послуг до договору від 24 квітня 2019 року та квитанцію про оплату витрат на правову допомогу на суму 5 000 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача У зв`язку з цим, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

Outcome: approved