Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку до досягнення сином трьох років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2019 року. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наразі подружні відносини між ними припинені, нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та знаходиться на повному її забезпеченні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає. На даний час вона не працює оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення сину трьох років. Вказала, що відповідач офіційно не працює, але постійно перебуває в трудових відносинах з різними організаціями. Позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, додали до матеріалів справи відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій надав згоду на сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, щосторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2019 року відділом записів актів громадянського стану міста Краснодару Палац одруження "Катерининський Зал" управління запису актів громадського стану Краснодарського краю, запис акту про укладання шлюбу №120199230000100051009 (а.с.6-7). Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свидетельстве о рождении серии [NUMBER] (російською мовою) та його перекладу з російської мови на українську мову засвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, зазначений відповідач (а.с.8-9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10 червня 2021 року, позивач - [PERSON] та її син [PERSON] дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З довідки виконавчого комітету Піщанської сільської ради вбачається, що відповідач - [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.16). Доказів про доходи сторін суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. До того ж, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання сина, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до її повноліття. А також аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, оскільки обставин, що чоловік не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині судом не встановлено. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved