Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 50000 грн.коштів , як такі , що безпідставно утримуються відповідачем . В обгрунтування позову зазначено, що 13 травня 2013 року позивач придбав у [PERSON] автомобіль DACIA LOGAN 90 L державний номер [NUMBER], заплативши за нього 50 000 грн. Домовилися, що на момент придбання автомобіля продавець видає генеральну довіреність, а в подальшому, за наявності коштів, провести перереєстрацію даного ТЗ в органах МРЕВ. Про дану домовленість було вказано у розписці. Отримавши автомобіль, тимчасово передав його своєму знайомому [PERSON] Через деякий час, у вересні місяці, побачив у місті автомобіль, яким керувала невідома особа. У зв'язку з цим, звернувся до [PERSON] з вимогою повернути автомобіль. Від нього дізнався, що автомобіль, нібито, за його вказівкою, [PERSON] було продано іншій особі. Звернувшись до відповідача, дізнався, що дійсно він продав автомобіль іншій особі, кому саме не повідомив. Повертати, отримані кошти [PERSON] відмовляється. Вбачаючи в діях [PERSON], а можливо і в діях [PERSON] шахрайські дії, звернувся 01.10.2013 року до Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області. Постановою слідчого від 26.10.2013 року кримінальне провадження було закрито, за відсутнісгю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Вважає, що діями [PERSON], який фактично повторно продав автомобіль, кошти не повернув, порушено його права, а тому просить стягнути 50000 грн. та сплачений судовий збір в сумі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю , зазначила, що кошти неправомірно утримуються відповідачем і відповідно до ст. 1212 ЦК України відповідач зобов»язаний повернути дані кошти , оскільки дані кошти в розумінні ст. 1213 ЦК України є безпідставно набутим майном. Акцентувала увагу суду на тому, що зобов»язання порушені відповідачем, у зв»язку з чим, не ставиться питання повернення автомобіля від інших осіб. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову повністю. На обгрунтування заперечень проти позову зазначив, що при оформленні довіреності та передачі автомобіля позивачу він дійсно отримав 50000грн. за автомобіль , оформив довіреність з подальшим переоформленням, вважав, що позивач та гр. [PERSON] діють в спільних інтересах і тому за відсутності можливості зв»язатися з позивачем на вимогу [PERSON] видав ще одну довіреність на інших осіб. Після чого отримав від позивача претензії, звернення до органів міліції та позов до суду . Представник відповідача зазначила, що позов не підлягає задоволенню повністю , оскільки довіреність не є договором купівлі- продажу, видача довіреності не тягне за собою переходу права власності на автомобіль. Позивач особисто передав автомобіль гр. [PERSON] який його фактично знищив, що підтверджується матеріалами кримінального провадження за зверненням позивача закритого провадженням за відсутністю в діянні відповідача складу кримінального правопорушення. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в договірних відносинах. На виконання договору купівлі-продажу автомобіля в майбутньому була складена письмова розписка від 13.05.2013 року відповідно до якої позивач придбав у [PERSON] автомобіль DACIA LOGAN 90 L державний номер [NUMBER], заплативши за нього 50 000 грн. При цьому, домовилися, що на момент придбання автомобіля продавець видає генеральну довіреність, а в подальшому провести перереєстрацію даного ТЗ в органах МРЕВ року (а. с. 6). 27.08.13 року відповідачем видану другу довіреність на гр. [PERSON] та [PERSON] , що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами кримінального провадження з пояснень цих осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача , представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки між сторонами було укладено попередній договір купівлі- продажу автомобіля за який було позивачем відповідачу сплачено 50000грн., що підтверджується розпискою і не заперечується відповідачем. Видачею нової довіреності відповідачем порушено попередні домовленості , що позбавило права позивача отримати у власність в подальшому та розпорядження майном, за який ним було вже передано кошти. З урахуванням вимог ст. 60 ЦПК України , щодо обов»язку сторін довести ті обставини на які вони посилаються, суд дійшов висновку, що пояснення відповідача з приводу правомірності його дій - після отримання коштів за автомобіль від позивача передача повноважень на розпорядження автомобілем іншим особам , є необгрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству . Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином , одностороння відмова від виконання зобов"язання є неприпустимою. Зазначене свідчить про те, що відповідач [PERSON] на даний момент безпідставно утримує 50000грн., які в розумінні ст. 1212 ЦК України та відповідно до ст. 1213 ЦК України підлягають поверненню позивачу. Дану справу, суд розглядає відповідно до ст.11 ЦПК України на підставі наданих суду доказів та в межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 500грн. слаченого судового збору.

Outcome: approved