Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану під час дорожньо - транспортної пригоди, витрати на правову допомогу та судові витрати, а всього 5 414,25 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 18.05.2013 року близько 20 год. 35 хв. на вул. Чорновола в м. Стрий Львівської області відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на його автомобіль марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER], в результаті чого його автомобіль отримав технічні ушкодження. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, й на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу. Транспортний засіб відповідача «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], був забезпечений полісом №АС/0853867 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно даних полісу франшиза за цим полісом складає 1 000 грн. Відповідно до п. 36.6. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Окрім цього, згідно висновку №32/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 11.06.2013 р. його автомобілю було завдано матеріальний збиток у вигляді втрати товарної вартості в сумі 2370, 65 грн. Також він поніс витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн. Оскільки відповідно до п. 32.7. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки. Відповідач добровільно сплатити заподіяну майнову шкоду відмовляється, а тому просить суд позов задоволити. Крім того, просить стягнути 1 000 грн. понесених витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, давши пояснення аналогічні наведеним, просять суд позов задоволити. Відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно 18.05.2013 року близько 20 год. 35 хв. на вул. Чорновола в м. Стрий Львівської області з його вини відбулася ДТП, під час якої його автомобіль «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], та автомобіль позивача марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER], отримали технічні пошкодження. Він визнає заподіяння шкоди позивачу, просить стягнути тільки завдану матеріальну шкоду, яка не покривається страхувальником, а саме: збитки у вигляді втрати товарної вартості в сумі 2 370,65 грн. та франшизу за позовом в сумі 1 000 грн. В решті позову просить відмовити, оскільки доводи позивача про те, що він відмовляється добровільно сплатити останньому майнову шкоду, а тому той змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав, не відповідають дійсності, оскільки він неодноразово намагався врегулювати даний спір у позасудовому порядку, однак позивач до нього з вимогою про добровільну оплату франшизи та понесених матеріальних збитків не звертався, а тому, додаткові витрати, які просить стягнути позивач, а саме товарознавче дослідження, витрати на правову допомогу та судовий збір, є необґрунтованими і пов'язані з неналежним вибором позивачем способу захисту своїх прав,а тому не можуть бути віднесені до судових витрат та задоволенні судом. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) зазначено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи». В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2013 року вбачається, що 18.05.2013 року о 20 год. 35 хв. по вул. Чорновола в м. Стрию Львівської області [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України, а саме: під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Мазда 3», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], який був припаркований на узбіччі, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. /а.с.5/. Згідно з полісом №АС/0853867 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON], забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно умов полісу становить 50 000 грн., франшиза 1 000 грн., строк дії полісу з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року /а.с.44/. Таким чином, страховий випадок, що мав місце 18.05.2013 року, відбувся в період дії вищевказаного полісу. З висновку № 32/13 від 11.06.2013 р. експертного авторознавчого дослідження по заяві [PERSON] вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Мазда 3», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, визначений на підставі огляду автомобіля та станом на момент огляду, в цінах на час виконання експертного дослідження становить 28 337, 08 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості становить 2 370,65 грн. /а.с.10-33/. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок визначення розміру страхової виплати, яка дорівнює розміру шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу та передбачено, вартість яких саме витрат, пов'язаних із відновленням транспортного засобу, включається до розміру страхової виплати. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 370 грн. 65 коп. шкоди, пов'язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу. Окрім цього, позивач просить стягнути на його користь франшизу за полісом в розмірі 1 000 грн. та вартість проведення авторознавчого дослідження в розмірі 800 грн. Відповідно до п.36.6. ст. 36 ЗУ «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вбачається з дослідженого вище полісу №АС/0853867 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза за вказаним полісом складає 1 000 грн. /а.с.44/. Крім того, товарним чеком від 11.06.2013 року позивач [PERSON] сплатив судовому експерту Петричковичу Б.С. 800 грн. за проведене експертне автотоварознавче дослідження по визначенню матеріального збитку, заподіяного пошкодженням застрахованого транспортного засобу /а.с.43/. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що ДТП сталося з вини відповідача [PERSON], суд вважає, що завдана позивачу матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. Окрім цього, позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн., однак в задовленні такої вимоги слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи. В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній справі, а саме кількість годин затрачених для участі у судових засіданнях. Окрім цього, згідно наданих до суду документів, адвокат [PERSON] був представником позивача [PERSON] в суді, за що отримав гонорар в сумі 1 000 грн. Але, у відповідності до діючого законодавства, представники учасників розгляду справи (ст.ст.38, 40-42, 44 ЦПК України) і особа, яка надає правову допомогу (ст.56 ЦПК України) є різними учасниками цивільного процесу і до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, витрати на оплату послуг адвоката за представництво інтересів особи в суді, не передбачено.

Outcome: approved