Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: виконком Шевченківської районної у м. Полтаві ради, четверта Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якій просила визнати за нею право на завершення приватизації та оформлення права власності на своє ім*я земельної ділянки площею 548 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , переданої у приватну власність [PERSON] , померлому [INFO] , в порядку спадкування. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказала, що відповідно до постанови державного нотаріуса Ткаченко Н.В. , Четвертої державної нотаріальної контори міста Полтави, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, в зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та наявності ще одного спадкоємця, нотаріус не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,0548 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівльі споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.04.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.07.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилась, її представниця направила клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник третьої особи Шевченківської районної у місті Полтаві ради в судове засідання не з`явився направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки [PERSON] . 07 лютого 2019 року, [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Четвертої нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка 17 травня 2015 року [PERSON] на земельну ділянку, площею0,0548 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Ткаченко Н.В. , Четвертої державної нотаріальної контори міста Полтави, їй було відмовлено на підставі підпункту 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296\\5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282\\20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п.3 глави 7 розділу 1 Порядку. Згідно із пунктом 3 глави 7 розділу 1 Порядку у разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документів, що посвідчують таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. В зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та наявності ще одного спадкоємця, нотаріус не має можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,0548 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельі споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, так як вчинення такої дії суперечить законодавству України. Рішенням Октябрської районної у місті Полтаві ради ( нині Шевченківської) VI скликанняп`ятнадцятоїсесіївід 22 грудня 2011 року, надано дозвіл [PERSON] ,навиготовленняпроекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по [ADDRESS] площею 548, кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Її покійним чоловіком був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в 2012 році, який був необхідний для приватизації земельної ділянки, але в силу об`єктивних причин (тривалої хвороби, потім смерті [PERSON] , так і не була завершена приватизація, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку отриманий та зареєстрований на його ім.*я не був. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджуєправовласності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку та відсутністю реєстрації такого права за ним на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.4. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296\\5. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п. «г» ч. 1ст.81ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст.1225ЦК України. Відповідно до ст.125ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ст.1261,1268 вказаного Кодексу випливає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зіст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про державний земельний кадастр»з січня 2013 року видача державних актів на право власності на землю не здійснюється, а право власності на земельні ділянки реєструється у Реєстрі прав на нерухоме майно. Крім того, Верховним Судом в постанові від 13 червня 2018 р. у справі № 128/1911/15-ц висловлена правова позиція, згідно з якою у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач прийнявши спадщину після померлого, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved