Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення грошових коштів обґрунтовуючи його тим, що 27.06.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (батько позивачки) був укладений договір банківського вкладу № SAMDN25000703797380 «Стандарт довгостроковий» на 8000,00 грн. терміном на 2 роки по 27.06.2010р. включно, а також 01.07.2008р. між тими ж самими сторонами був укладений договір банківського вкладу №SAMDN47000703811736 «Копілка» на суму 7000,00 грн. терміном на 12 місяців до 01.07.2009р. включно. [PERSON] [INFO] помер. Позивач, як спадкоємець отримала суму вкладів та нарахованих процентів по вкладах її батька в розмірі 16 475,38 грн., але вважає, що не доотримала суму відсотків від користування вкладами на загальну суму 4522,83 грн.(а.с.59-60). За таких обставин просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що позивачка як спадкоємець за законом отримала суми вкладів батька з нарахованими відсотками по дату смерті вкладника. Позов вважає необґрунтованим, просив відмовити в його задоволені. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу № SAMDN25000703797380 «Стандарт довгостроковий» на суму 8000,00 грн. терміном на 2 роки по 27.06.2010р. включно.(а.с.18). Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 01.07.2008р. був укладений договір банківського вкладу №SAMDN47000703811736 "Копілка" на суму 7000,00 грн. терміном на 12 місяців до 01.07.2009 р. включно.(а.с.15). [PERSON] [INFO] помер., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2009р., копія якого долучена до матеріалів справи(а.с.13). Позивачка 04.09.2010р. отримала свідоцтво про право спадщини за законом на грошові вклади (а.с. 21). 13.04.2011 року позивачка отримала готівкою суми вкладів та відсотки, нараховані до дати смерті вкладника [PERSON], тобто до [INFO] на підставі укладених договорів між банком та вкладником в сумі відповідно 7676,19 грн. по рахунку [NUMBER] та 8799,19 грн. по рахунку [NUMBER] відповідно (а.с. 11), тобто всього грошових коштів по даним депозитним договорам на суму 16475,38 грн. При цьому з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2010р. вбачається, що спадщина, на яке було видано свідоцтво, складається з грошових вкладів з процентами та компенсаціями, в тому числі і ті грошові вклади з процентами та компенсаціями, що зберігаються, у Івано-Франківської філії ПАТ КБ «Приватбанк», а саме на рахунку [NUMBER] на суму 9904,23 грн. та на рахунку [NUMBER] на суму 11093,98 грн. (а.с.21), тобто всього на суму 20998,21 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оскільки 13.04.2011р. позивач, як спадкоємець померлого вкладника отримала готівкою суми вкладів та проценти за цими вкладами, нараховані до дня смерті вкладника (а.с.11), у загальному розмірі 16 475,38 грн. (7676,19+8799,19), а відповідно до свідоцтва про право на спадщину (а.с.21) вона мала право на зазначені вклади з процентами на загальну суму 20998,21 грн. (11093,98+9904,23), то суд вважає, що відповідачем по справі - ПАТ КБ «ПриватБанк» не виплачено позивачу процентів за користування вкладами на загальну суму 4 522,83 грн. (20998,21-16475,38), а по кожному договору депозиту відповідно в розмірі 2228,04грн. (9904,23-7676,19) та 2294,79 грн. (11093,98-8799,19), що випливає із різниць сум, які вказані в свідоцтві про право на спадщину та квитанцій про видачу готівки, виходячи з наступного. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1216, 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Тобто сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов'язане з особою вкладника, у зв'язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов'язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів. Наведене вище узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими в постановах: від 29 травня 2013 р. №6-39цс13; від 04 вересня 2013 року №6-67цс13; від 18 вересня 2013 року №6-65цс13. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та ст. ст. 346,608, 1061 1216,1218,1219 ЦК України,

Outcome: approved