Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] у березні 2020 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказували, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом. 24.10.2007 року за свого життя він склав заповіт на користь [PERSON] та [PERSON] . На даний час у позивачів відсутня можливість належним чином оформити спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи втрачено, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом на: - житловий будинок , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,599 га , що розташована за адресою: [ADDRESS] Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,969 га , що розташована в землях Березнянської сільської ради Володарського району Київської області. Представник позивачів подав до суду заяву , якою просить суд провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с.). Відповідач надіслала на адресу суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі ( а.с. ). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача та її представника, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.21). За життя , 24.10.2007 року, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме: - житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ( право власності на який за спадкодавцем стверджено довідкою КП КОР « Південне бюро технічної інвентаризації « від 09.12.2019 року №» 3285 ( а.с.23); -земельну ділянку площею 0,599 га , яка належить йому на підставі Державного акта ІІІ-КВ № 004067 , що розташована за адресою: [ADDRESS] заповідав [PERSON] та [PERSON] . Земельну ділянку площею 3,969 га , що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області право власності на яку посвідчено Державним актом серії І-КВ № 009065 та право на майновий пай у пайовому фонді майна ПОП « Вперед» заповідав [PERSON] ( а.с.20). Позивачі: [PERSON] та [PERSON] призначені заповідачем спадкоємцями в порядку ч. 1 ст. 1235 ЦК України, яка зазначає , що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин ( а.с.20). Позивачі вчасно звернулися до нотаріуса для оформлення належних їм прав, про що свідчить оглянута спадкова справа до майна померлого [PERSON] ( а.с. ). Однак в оформленні спадкового майна їм було відмовлено ( а.с. 39) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутністю належної реєстрації права власності на житловий будинок. Матеріали справи вказують, що Державні акти було втрачено, про що в місцевій газеті "Голос Володарщини" зроблено відповідні оголошення ( а.с. 35, 36). Відповідач у справі [PERSON] є дружиною спадкодавця ( а.с. 19) та спадкоємцем першої черги, одночасно вона має право на обов`язкову частку у спадщині, однак вона на спадкове майно не претендує та відмовилась від спадщини в установленому законом порядку визначеному ст.1273 ЦК України ( а.с. 34), про що повідомила нотаріуса та суд своєю заявою. Приватний нотаріус Бабак В.С. надала до суду спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право власності на спадкове майно не видавались. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачі мають право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1223 ЦК України, оскільки вони визначені спадкоємцями за заповітом. Відповідач відмовилася від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заяву про відмову від прийняття спадщини подана до нотаріуса за місцем відкриття спадщини ( ст. 1273 ЦК України) Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачів базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved