Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування завданих матеріальних збитків, посилаючись на те, що 05 березня 2017 року відповідач [PERSON] обрізав дерева на межі з його домоволодінням та пошкодив обрізаними гілками шиферне покриття підсобного приміщення для худоби, чим завдав позивачу майнової шкоди. В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] надав суду позовну заяву про зменшення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача 420 грн. 00 грн. розмір завданих матеріальних збитків та 1280.00 грн. витрат понесених позивачем на правову допомогу. Позивач та його представник в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити, позивач пояснив, що шифер до цього часу пошкоджений, відповідач добровільно відмовився відшкодовувати завдану йому шкоду. Відповідач та його представник в судовому засіданні зменшені позовні вимоги спочатку визнали повністю та не заперечили проти їх задоволення, але після надання доказів понесених судових витрат на правову допомогу, заперечували, пояснивши, що дійсно 05 березня 2017 року відповідач обрізав сухе гілля на дереві свого домоволодіння, гілля обвалилось на сарай позивача та пошкодило три листа шиферу, до цього часу збитки не відшкодував, оскільки позивач просив відшкодувати завелику суму, шифер був старий, порісший мохом, а просить відшкодувати вартість нового, витрати на правову допомогу не визнають повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків законом віднесено витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, необхідно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Позивач [PERSON], являється власником будинку розташованого за адерсою м.Новоукраїнка Кіровоградської області, вул.Іліци (Червоноармійська), 67, що підтверджується (а.с. 8-11). Відповідач [PERSON] проживає за адерсою м.Новоукраїнка Кіровоградської області, вул.Іліци (Червоноармійська), 69, тобто домоволодіння позивача та відповідача межують між собою. Судом встановлено, що 05 березня 2017 року відповідач обрізав сухе гілля дерев на межі з домоволодінням позивача, обрізані гілки обвалились на покрівлю підсобного при приміщення для худоби позивача, в результаті чого пошкодили три листа шиферу, даного факту не заперечують обидві сторони. Представником позивача надано суду накладну від 28.11.2017 року видану ФОП «Товмаченко» відповідно якої позивач [PERSON] сплатив за купівлю трьох листів шифера 420.00 грн., по 140.00 грн. за кожен. За змістом п. 9.1.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, затверджених Наказом Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 (далі Правила) аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Частиною 4 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»передбачено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичноїабо юридичної особи, а також шкода, завдана майнуфізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт завдання шкоди позивачу шляхом пошкодження трьох листів шиферу на покрівлі підсобного приміщення, не заперувався відповідачем, але незважаючи на тривалий час розгляду справи та неодноразові перерви в судовому засіданні з завершенням розгляду справи, шляхом укладення мирової угоди, збитки відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Ч.ч. 1, 2, ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Пунктом 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача є адвокатом згідно свідоцтва про право на заняття одвокатською діяльністю №394 виданого 06.06.2011 року, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2017 року, згідно розрахунку витрат з надання правової допомоги, акту прийому-передачі виконаних робіт по наданню правової допомоги та розрахункової квитанції, позивач сплатив своєму представнику за правову допомогу (підготовку позовної заяви та представництво в судді) 1280.00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи, кількість часу, витраченого на участь у судових засіданнях та час, який необхідно для складання позову та підготовку письмових заяв, надання консультації фахівцем в галузі права позивачу, на ознайомлення з матеріалами справи, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим в розмірі 1280,00 гривень, який не перевищує граничний розмір витрат на правову допомогу - 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права, що підтверджено детальним розрахунком та квитанцією про оплату витрат.(а.с.63-66) Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі, в порядку ст. 84 ЦПК України в розмірі 1280.00 грн., та в порядку ст. 88 ЦПК України, сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн., зщо становить 1920 грн.

Outcome: approved