Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації м.Львова про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує наступним. [INFO] померла донька позивачки, [PERSON]. Під час спільного проживання у цивільному шлюбі з [PERSON], з яким донька прожила нетривалий проміжок часу, у них народились доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Життя з батьком дітей у [PERSON] не склалось. Внаслідок цього [PERSON] розірвала стосунки з [PERSON] Через незначний проміжок часу донька зустріла [PERSON], з яким почала проживати у цивільному шлюбі з 2012 року. [PERSON] належним чином опікується доньками, приймає участь у їхньому вихованні та матеріальному забезпеченні. Діти з повагою та любов'ю відносяться до [PERSON]. Стверджує, що батько дітей ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, не забезпечує її матеріально. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Представник позивача у підготовче судове засідання подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги з мотивів наведених у такій. Просить проводити розгляд справи без її участі та участі позивача [PERSON] Відповідач в підготовче судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак, в матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Віддак, на підставі ст.ст.43, 49, 52 ЦПК України суд вражає за можливе проводити підготовче судове засідання у відсутності третьої особи. Враховуючи, що відповідач визнав пред'явлений до нього позов, визнання відповідає позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Під час спільного проживання у цивільному шлюбі [PERSON] з [PERSON], народились двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження від 20.11.2014 року серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про смерть від 11.05.2018 року серії [NUMBER] від [INFO] померла [PERSON], [INFO] Даний факт стверджується також витягом про реєстрацію актового запису про смерть №444 від 11.05.2018 року та довідкою про причину смерті форми №106/ №556 від 11.05.2018 року. Позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON] та відповідно бабусею малолітньої [PERSON] Даний факт стверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] від 19.07.1974 року серії [NUMBER]; свідоцтвом про зміну прізвища від 21.12.2000 року серії [NUMBER]; свідоцтвом про розірвання шлюбу від 14.02.1979 р.н. серії [NUMBER]; довідкою №267/03-30 від 11.05.2007 року, згідно якої [PERSON] після реєстрації шлюбу (запис акту №128) змінено прізвище на «[PERSON]». Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право звернутись за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки виданої ЛКП «Сяйво» №333 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 цього закону, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 С К України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька - це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім того суд при вирішенні справи бере до уваги Європейську Конвенцію «Про здійснення прав дітей», ратифіковану Україною 03.08.2006 р., Конвенцію «Про юрисдикцію, відповідно до якої право, яке признається, виконується та співробітництві стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Також, суд при ухвалені рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, [PERSON], [INFO] Зокрема, згідно Висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації від 01 червня 2018 року, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно заяви від 01 серпня 2018 року, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] Крім того, відповідач [PERSON] написав нотаріально посвідчену заяву про позбавлення його батьківських прав від 18.05.2018 року. Матеріалами справи встановлено, що бабусею для дитини створено усі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитину. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, що проявляється відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, що було встановлено в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved