Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] у період з 17.09.2005 року по 17.07.2015 року. Шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 17.07.2015 року. [INFO] у них народився син [PERSON]. 02.10.2015 року Залізничним районним судом м.Львова винесено рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина у розмірі 1286,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів та з моменту винесення рішення жодного разу таких не сплачував, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2018 року становить 41152,00 гри. Відповідач не бере жодної участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням, здоров'ям та потребами, дитина не бачила батька 6 років, батько не телефонує сину. Дитина не знає свого батька. Син займається спортом, а саме карате та плаванням, часто має можливість їздити на змагання за кордон, але оскільки відповідач не підтримує з ними контакту і попередньо відмовлявся надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон, син не має можливості розвиватися. Ухвалою від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 22.05.2018 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Протокольною ухвалою суду від 20.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засіданні не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Викликався шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Третя особа Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судове засіданні не з'явилася, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності сторін. Зі згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 24.01.2007 року. Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.07.2015 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.09.2005 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції - актовий запис №2647. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки, виданої Львівським комунальним підприємством «Левандівка» №1069 від 25.03.2018 року, вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з мамою [PERSON] за адресою [ADDRESS], без реєстрації з 2007 року. Заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 02.10.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1286,00 /одну тисячу двісті вісімдесят шість гривень нуль копійок/ від його заробітної плати (всіх доходів), починаючи з дня звернення позивача до суду 22 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області від 01.01.2018 року №09-26/50553838, позивач протягом травня 2015 року - грудня 2017 року не отримувала аліментів відповідно до рішення суду. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 13.04.2018 року №32-1627 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, однак жодного разу на засідання не прибув та не повідомив про причини відсутності. Малолітній [PERSON] повідомив комісію про те, що він не пам'ятає батька, з ним не спілкується, не цікавиться досягненнями, не приносить подарунки, не дає можливості виїжджати на змагання. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач доводи позивача не спростував, відзиву на позов суду не надав, у судові засідання жодного разу не з'являвся, тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи і вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути 704,80 грн. судових витрат,

Outcome: approved