Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який до смерті постійно проживав в с.Стара Котельня, Андрушівського району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на квартиру [ADDRESS] . В поданій позовній заяві позивач також вказав, що він має намір реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , однак в позасудовому порядку не в змозі оформити спадщину, оскільки не може документально підтвердити факт батьківства, так як в свідоцтві про його народження актовий запис про батька був зроблений зі слів матері [PERSON] . На момент народження позивача і в подальшому мати позивача з [PERSON] офіційно не перебували в зареєстрованому шлюбі, проте з 1990 року вони фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На день смерті [PERSON] проживав разом з [PERSON] в [ADDRESS] . Із заявою про визнання батьківства [PERSON] за життя не звертався. Крім того в позовній заяві позивач вказав, що він мав намір взяти батькове прізвище та по - батькові, у зв`язку з чим в 2010 році звернувся із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, в результаті чого позивач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] . В зміні по - батькові йому було відмовлено. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року було відкрито провадження по цивільній справі №272/122/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту батьківства, однак в ході розгляду справи відповідач помер, у зв`язку з чим ухвалами суду від 04 листопада 2019 року та від 27 листопада 2019 року до участі в розгляді справи в якості відповідачів було залучено правонаступників [PERSON] - [PERSON] , та [PERSON] , як законного представника неповнолітньього [PERSON] . 19 листопада 2019 року від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому остання вказала, що факт батьківства позивач не може документально підтвердити, оскільки запис про батька в актовому записі про народження зроблений зі слів матері [PERSON] . Також відповідачка вказала, що [PERSON] неодноразово спілкувався з нею та скаржився на [PERSON] і казав, що не давав згоду на батьківство (а.с.117). 12 грудня 2019 року від відповідачки [PERSON] , яка є законним представником неповнолітнього [PERSON] , на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому остання заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що факт батьківства не підтверджується документально, а також вказала, що за життя [PERSON] не визнавав [PERSON] своїм сином (а.с.124). Позивач та його представник адвокат Гарастівський С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, в судових дебатах при ухваленні рішення поклалися на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2020 свідок [PERSON] пояснила, що з 2011 року позивач [PERSON] проживає в с.Стара Котельня, Андрушівського району. Мати позивача [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з померлим [PERSON] , вони проживали разом, та [PERSON] завжди ставився до позивача [PERSON] як батько до сина. Допитана в судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2020 свідок [PERSON] пояснила, що починаючи з 1989 року вона проживала разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] . Допитана в судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2020 свідок [PERSON] пояснила, що вона є сестрою померлого [PERSON] , а позивач [PERSON] є її племінником та сином померлого. Також свідок зазначила, що на день смерті [PERSON] проживав разом з [PERSON] Допитаний в судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2020 свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] до дня його смерті. Позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] та померлого [PERSON] . Допитана в судовому засіданні, яке відбулося 03.07.2020 свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з позивачем, і зазначила, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] , та називав позивача [PERSON] сином. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , складеному за №3483 від 09 жовтня 1991 року відомості про батька дитини були записані відповідно до положень ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю, тобто на підставі заяви матері дитини (а.с.152). Згідно свідоцтва про зміну імені вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на [PERSON] (а.с.12). В свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Починаючи з 03.10.2011 та до дня смерті [PERSON] постійно проживав без реєстрації на території Старокотельнянської сільської ради за адресою: [ADDRESS] , і разом з ним проживав та був зареєстрований його син [PERSON] , який вів з покійним спільне господарство, доглядав його до дня смерті та поховав на Старокотельнянському кладовищі за власні кошти, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 09 січня 2019 року №36 та актом Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 09 січня 2019 року (а.с.13-14). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради від 10.01.2019 №25 та акту обстеження №5 на фактичне не проживання громадян від 10.01.2019 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично з 2011 року за вказаною адресою не проживав, а проживав в [ADDRESS] , до дня смерті (а.с.15-16). Відповідно до довідки виданої Новогуйвинським виробничим житловим ремонтно - експлуатаційним комунальним підприємством від 10 січня 2019 року №29 вбачається, що на день смерті [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та в період шести місяців після його смерті в даній квартирі зареєстрованих не було (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на квартиру загальною площею 39,10 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 2005 року (а.с.19). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.04.2005 вбачається, що [PERSON] оформив право приватної власності на вищевказану квартиру (а.с.20). Відповідно до копії спадкової справи №110/2018 заведеної Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого звернулись [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.40-65). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.56-58). Згідно актового запису про смерть №367 від 01 лютого 2019 року вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.75). Відповідно до копії спадкової справи №75/2019 заведеної Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що заяву про прийняття спадщини після померлого подала його мати [PERSON] , а також в порядку ст.1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняв його неповнолітній син - [PERSON] (а.с.89-112). Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбаченихст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно роз`яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України . Відповідно до положень ст.53 КпШС України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved