Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та призначити її опікуном малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року у її сина та [PERSON] народилася донька [PERSON]. Батьки її онуки у зареєстрованому шлюбі не перебували, батько дитини записаний в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Коли дитині було 3 місяці, мати її покинула та з 2014 року позивач фактично виховує онуку сама. За весь час, що дитина проживає разом з позивачем, мати жодного разу не приїхала до неї, не зателефонувала, участь у її вихованні не приймала, здоров'ям доньки не цікавиться, а також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. [PERSON] намагалася розшукати та повернути [PERSON] додому для виконання нею своїх обовязків по вихованню дитини, але відповідач відмовляється повертатися додому. Служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, куди звернулася позивач по питанню виховання малолітньої онуки [PERSON], порекомендувала їй звернутися до суду щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області до суду не з'явився, надали до суду заяву, в якій просили справу розглядати без участі їх представника. Представник третьої особи служби у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області до суду не з'явився, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника суду не надали. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/. Відповідно до довідки, виданої службою у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], але вже більше 10 років не проживає, що підтверджується довідкою Деріївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 11.11.2014 року № 847. Разом з нею виїхала її донька. [PERSON], [INFO]. Місцезнаходження даних громадян на даний час невідоме. Служба у справах дітей райдержадміністрації рекомендувала позивачу звернутися до органів внутрішніх справ стосовно розшуку [PERSON], а в разі невстановлення її місцезнаходження - звернутися до суду з питанням позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до довідки Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області № 1451-02-23 від 13.11.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає з моменту народження разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 21/. З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 13.11.2014 року слідує, що комісією під час обстеження будинку по [ADDRESS] виявлено, що житлово-побутові умови сім'ї задовільні, тому комісія вважає, що дитина може проживати разом з бабусею, оскільки житло відповідає санітарним нормам. /а.с.18/ За місцем проживання та роботи позивач [PERSON] характеризується позитивно /а.с. 52, 53 /, має задовільний стан здоров'я /а.с. 15-16/, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась /а.с.17/, працює та отримує заробітну плату /а.с.19/. Згідно висновку Іванівської районної державної адміністрації Одеської області вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO] /а.с.54 /. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню доньки, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить, тому з врахуванням інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав. Згідно висновку служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області вбачається, що [PERSON], [INFO], може бути опіконом над дитиною, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON], [INFO], та внесеня до банку потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків вихователів за № 81 від 09.03.2016 року /а.с. 55,56/. Оскільки [PERSON], [INFO], залишилась без батьківського піклування, виходячи з інтересів дітей, її опікуном слід призначити [PERSON], [INFO]. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" необхідно з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved