Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовною заявою до\~ Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що\~11 травня 1985 року помер їх батько - [PERSON].. Після його смерті мати позивачів - [PERSON] прийняла спадщину, так як перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, була прописана та проживала з батьком за адресою с. Дмитрівка вул.. Енгельса буд. №14 Близнюківського району Харківської області. 06 листопада 2004 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із грошових вкладів з процентами та компенсацією, що знаходяться\~ у ТВБВ філії Лозівського відділення Ощадбанку та житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Енгельса, буд. 14, с. Дмитрівка Близнюківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцями її майна\~ є позивачі: син [PERSON] та ї донька [PERSON] Позивачі, [PERSON] та [PERSON], отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожен на ? частку грошового вкладу з процентами. При зверненні\~ до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, позивачеві [PERSON] було відмовлено, оскільки\~ відсутні правовстановлюючі документи\~ на житловий будинок. Крім того нотаріусом було повідомлено що у позивача [PERSON] відсутній родинний звязок із спадкодавцем, так як в свідоцтві про смерть померлої зазначено прізвище та імя «Міхно Меланія», а в паспорті позивача вказано прізвище «Михно», та в свідоцтві про народження прізвище та імя матері вказано «Михно Меланка». Оскільки іншим шляхом встановити факт родинних відносин та право власності на вказаний будинок неможливо, позивачі змушені звернутися до суду з цим позовом і просять його задовольнити. У судове засідання позивачі надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали і просили його задовольнити. Представник відповідача - Криштопівський сільський голова в судове засідання також надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 11 травня 1985 року помер [PERSON], батько позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ВЛ № 484580, виданого 12 травня 1985 року Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області. (а.с.11) Після його смерті спадщину прийняла його дружина, [PERSON], яка перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 24), та проживала з ним в одному будинку за адресою: вул. Енгельса, буд. 14, с. Дмитрівка, Близнюківського району Харківської області.(а.с. 69, 70) 06 листопада 2004 року, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 457023 виданого 09 листопада 2004 року Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області. (а.с. 10) Після її смерті відкрилася спадщина, на грошові вклади з процентами та житловий будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЦ №576243, виданого 28 квітня 1981 року Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківській області батьком [PERSON] є [PERSON], а матірю [PERSON](а.с. 73). Також, згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 854212, виданого 19 березня Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON]. (а.с. 17) Після реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], отримала прізвище «Шарап», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-ЯР, виданого 24 липня 1959 року, Криштопівським сільським РАЦС Близнюківського району Харківської області. (а.с. 17) Отже спадкоємцями померлої [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON]. Інші спадкоємці за заповітом та за законом відсутні . 03 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом № 44855980 бланк ВКО 505961 та № 44855986 ВКО 505962 відповідно, на ? частину грошового вкладу з процентами компенсаціями кожен. Крім того, в 2013 році [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою : вул. Енгельса, буд. 14, с. Дмитрівка, Близнюківського району Харківської області. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що підтверджується листом завідуючої Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області вих..№ 1288/01-16 від 15 жовтня 2013 року. Крім того, в усній формі, [PERSON] повідомлено, що у нього не підтверджується родинний звязок зі спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про смерть його матері вказано прізвище та імя «Міхно Меланія», а в паспорті позивача його прізвище зазначено «Михно» та у свідоцтві про народження [PERSON] імя матері вказано «Меланка». Як зазначено в п. 1 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі: - родинних відносин між фізичними особами. Позивач [PERSON], народився 26 квітня 1951 року. У свідоцтві про народження його батьками українською мовою зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с.16). Як зазначається у словнику-довідникові про власні імена людей за редакцією [PERSON] - імена [PERSON] та [PERSON] це одне й те ж імя. (а.с. 90). Крім того, згідно витягу з Погосподарської книги членами сім'ї [PERSON], [INFO], був її син [PERSON].(а.с.23) Згідно роз'яснень п. 7 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних стосунків, а саме, що [PERSON], яка померла 06 листопада 2004 року, була матір'ю [PERSON]. В частині визнання права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами літ «А-1», розташованого за адресою: вул. Енгельса, буд. 14, с. Дмитрівка, Близнюківського району Харківської області, судом встановлено, що їх належність спадкодавцеві підтверджується витягом рішення І сесії XXII скликання Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 06 липня 1994 року, записом у погосподарській книзі № 322 за особовим рахунком № 284 (а.с.19, 23). Як передбачає\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.ст.\~1258,\~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив. [PERSON] є сином, а [PERSON] донькою, померлої [PERSON], та являються спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців не має , оскільки інших дітей у померлої не було. До складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] входить будинок з господарськими будівлями і спорудами літ «А-1», розташований за адресою: вул. Енгельса, буд. 14, с. Дмитрівка, Близнюківського району Харківської області. З відповіді завідуючої Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області, від 13 серпня 2016 року, вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 3732857 , спадкоємцями за законом майна померлої є її діти: [PERSON] та [PERSON]. 03 червня 2008 року позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину грошового вкладу з процентами компенсаціями кожному. Однак, відсутність державної реєстрації права власності на будинок розташований за адресою: вул. Енгельса, буд. 14, с. Дмитрівка, Близнюківського району Харківської області, позбавляє нотаріуса права видати позивачам свідоцтва про право на спадщину на будинок. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалися підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 ( з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України\~ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтв про право на спадщину. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року №533-ХII «Про місцеві [PERSON] народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України\~ від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», [PERSON] Міністрів СРСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню господарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним Управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню господарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним Управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських [PERSON] депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5 та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської [PERSON] депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих [PERSON]. Погосподарські\~ книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, аналізуючи надані позивачами та дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та достатньо обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому і підлягають задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому,

Outcome: approved