Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Таврійськоїсільської ради Токмацького району Запорізької області, в якій просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку з кадастровим № 2325284400:17:001:0014 площею 0,5423 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 072700 від 29.11.2004 року. В обґрунтування позову зазначає, що 06.03.2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини увійшло, в тому числі, право власності на земельну ділянку площею 0,5423 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Зазначене право власності [PERSON] набула на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 072700 від 29.11.2004 року. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом першої черги. Інші спадкоємці відсутні. 06.07.2016 року позивач прийняв спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 07.12.2016 року позивач звернувся до нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Нотаріус відмовила у видачі зазначеного свідоцтва, в зв'язку з тим, що у Державному акті та у витязі з ДЗК містяться розбіжності в кадастровому номері спірної земельної ділянки. В Державному акті був визначений кадастровий номер спірної земельної ділянки - 2325284406:01:001:0001. У витязі з Державного земельного кадастру від 04.11.2016 № НВ-2302586302016 для спірної земельної ділянки був визначений інший кадастровий номер 2325284400:17:001:0014. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування та набуття права власності на земельну ділянку, за захистом якого позивач змушений звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити неможливо. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 06.03.2016 року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 351620, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 09.03.2016 року, актовий запис № 63. Родинні відносини позивача зі [PERSON] підтверджуються паспортом позивача серії СА № 228485, виданим Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 05.09.1996 року та свідоцтвом про народження ГД № 036998 від 15.05.1958 року, виданим Новогорівською сільською радою Токмацького району Запорізької області, запис № 18. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини увійшло, в тому числі, земельна ділянка, загальною площею 0,5423 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Зазначена земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 072700, виданого на підставі рішення сесії Таврійської сільської ради від 08.11.2004 року № 04, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010428000001 від 29.11.2004 року. Належність земельної ділянки [PERSON], загальною площею 0,5423 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-2302586302016 від 04.11.2016 року. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого управління Держземкадастру у Токмацькому районі Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 15.12.2016 року № 1776/86-16, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки, загальною площею 0,5423 га, складає 17630,77 грн. Позивач після смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Інші спадкоємці відсутні. 06.07.2016 року позивач, у встановленому ст.ст. 1268, 1269 ЦК порядку прийняв спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 07.12.2016 року позивач звернувся до нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Нотаріус відмовила у видачі зазначеного свідоцтва, в зв'язку з тим, що у Державному акті та у витязі з ДЗК містяться розбіжності в кадастровому номері спірної земельної ділянки, В державному акті був визначений кадастровий номер спірної земельної ділянки - 2325284406:01:001:0001. У витязі з Державного земельного кадастру від 04.11.2016 № НВ-2302586302016 для спірної земельної ділянки був визначений інший кадастровий номер -2325284400:17:001:0014. Зазначені розбіжності в кадастрових номерах спірної земельної ділянки виникли в зв'язку з тим, що управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області самостійно змінило кадастровий номер спірної земельної ділянки на № 2325284400:17:001:0014, тому що кадастровий № 2325284406:01:001:0001, який належав їй на підставі Державного акта, розташований в іншій кадастровій зоні і тому він визнаний архівним. Зазначені обставини підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 04.11.2016 №б/н «Про призначення кадастрового номеру». 21.12.2016 року позивач звернувся до управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області з заявою про внесення змін до Державного акта в частині зазначення в ньому кадастрового номеру земельної ділянки № 2325284400:17:001:0014. Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області відмовило у внесенні зазначених змін у зв'язку із припиненням з 01.01.2013 року видачі державних актів на право власності на земельну ділянку, що підтверджується листом управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 22.12.2016 № С-274/0-260/6-16 «Про виправлення у Державному акті». Розбіжності у кадастровому номері спірної земельної ділянки є підставою, відповідно до ст.392 ЦК, для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку, яке перейшло до нього в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 182/2016, [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 06.03.2016 року,є єдиним спадкоємцем всього майна. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позовні вимоги є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved