Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті матері [PERSON], яка померла 26.12.2015 року, обґрунтовуючи вимоги за позовом тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за її життя 05.02.2008 року, відповідно до якого вона заповіла земельну ділянку (пай), площею 3,8472 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з планом, розташовану на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області своєму сину [PERSON]. Позивач спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до Липовецької державної нотаріальної контори, однак в оформленні спадщини на земельну ділянку державний нотаріус йому відмовив, так як заявником не було представлено правовстановлюючого документа в підтвердження права власності спадкодавця на вказане майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, проте надав суду заяву, в якій позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач також в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог, задоволення позову у повному обсязі та слухання справи без участі представника сільської ради. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін і розгляд справи у їх відсутності, на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки це відповідає приписам ст.158, 197 ЦПК України. Судом встановлено, що 26.12.2015 року померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серії І-АМ № 341451 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Із матеріалів Спадкової справи, що були витребувані судом, встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 05.02.2008 року, який був посвідчений секретарем Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 1, згідно з яким спадкодавець заповідав земельну ділянку (пай), площею 3, 8472 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта серії ВН №082563, в межах згідно з планом, розташованої на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області своєму сину [PERSON] (а.с. 7). [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом в межах шестимісячного строку звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту. З довідки № 211 від 06.05.2016 року, виданої виконкомом Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області слідує, що до складу сімї померлої [PERSON] входили: чоловік [PERSON], який в 1991 році помер; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], який в 1987 році помер (а.с. 9). За матеріалами Спадкової справи інші спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині за наявності заповіту, - відсутні. Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 09.09.2016 року № 02-31/685 позивачеві відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно (а.с. 6). У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належність спадкової маси у вигляді земельної ділянки, площею 3, 8472 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з планом, розташованої на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №082563, виданого 10.06.2003 року, на підставі розпорядження №110 Липовецької районної державної адміністрації від 23.05.2003 року, архівна копія якого надана суду. Державний акт був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею за № 101 (а.с.10). Як вбачається з оголошення в газеті «Липовецькі вісті», випуск від 23.03.2016 року за № 21, Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ВН №082563, на імя [PERSON] вважати недійсним , втрачений (а.с. 11). Встановлені судом обставини були визнані сторонами, лотож в силу ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Правовідносини, що виникли між сторонами цього спору регулюються ст.ст. 1218, 1223, 1234, 1268, 1269, 1270 \~ЦК України. На підставі \~ст.174 ч.4 ЦПК України, \~у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності \~для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог \~- \~не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на успадкування за заповітом земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві, суд \~приймає \~визнання \~відповідачем позову \~та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі Глави 84, ст.ст. 1218, 1223, 1234, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved