Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що під час самостійного визначення підстав для представництва та звернення із позовною заявою до суду органом опіки та піклування Привільненської сільської ради враховано той факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок свого малолітнього віку не в повній мірі можуть захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження в суді. Крім цього, для представництва інтересів дітей органом опіки та піклування Привільненської сільської ради враховано наступні обставини. В с. Новопетрівка Баштанського району проживає [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] в актовому записі про народження вказані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] вказані в Свідоцтві про народження - [PERSON] , 1985 року народження, який проживає в с.Новопетрівка Баштанського району. Сім`я знаходиться на обліку в сільській раді ще з 2018 року. [PERSON] власного житла не має, проживає за адресою : [ADDRESS] , з батьками - [PERSON] та [PERSON] . В будинку не створено умов для повноцінного проживання дітей та потребує ремонту. Город не обробляють, підсобне господарство не ведуть. Батьки [PERSON] зловживають спиртними напоями. Основним доходом родини були соціальні виплати матері на дітей та пенсія дідуся, які вони використовували на власні потреби. [PERSON] на даний час ніде не працює. 02.02.2021 року при обстеженні матеріально-побутових умов проживання сім`ї комісія Кашперо-Миколаївського старостинського округу Привільненської сільської ради виявила, що санітарно-гігієнічні умови проживання не відповідають нормам, в будинку дуже брудно, присутній стійкий неприємний запах, в кімнатах на підлозі, ліжках, вікнах валяються брудні речі, відсутня постільна білизна, немає умов для купання та вмивання дітей, немає достатнього запасу продуктів харчування, брудний посуд на столі. Зі слів [PERSON] батьки вигнали її з будинку, коли запитали де вони будуть жити, [PERSON] відповіла, що вони будуть жити в маленькому будиночку, що знаходиться у дворі, але і він потребує ремонту, меблі зламані, в будинку холодно та темно. В 2014 році будинки, які є власністю [PERSON] були відключені від електропостачання за не оплату за світло, тому діти вчать уроки та проводять свій вільний час в темряві. Крім того, [PERSON] перебувала під пильним наглядом поліції, постійно проводились профілактичні бесіди з приводу невиконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню та забезпеченню необхідних умов проживання своїх дітей та роз`яснено наслідки вчинення подібного в майбутньому. Нажаль, робота з [PERSON] не дала бажаного результату, а ситуація з кожним днем тільки погіршувалась. В зв`язку з тим, що мати взагалі не усвідомлює до кінця міру відповідальності за свій спосіб життя, несе загрозу здоров`ю рідних дітей і не реагує на зауваження представників громади, не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, тобто не піклується про фізичний стан та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, як складову виховання, не спілкується з дітьми в повному обсязі, необхідному для нормального їх розвитку, не дає дітям доступу до культурних цінностей, комісія прийняла рішення звернутись до виконавчого комітету Привільненської сільської ради щодо вирішення питання подальшого перебування [PERSON] та [PERSON] в сім`ї. Зазначені вище факти у своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка умисно не виконує своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклуються про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, відповідачка свідомо відмовляється виконувати рекомендації які надають їй працівники сільської ради. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника та відсутність заперечень проти позову. Дослідивши письмові докази ( копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , довідку про склад сім`ї, характеристику на матір, характеристики на [PERSON] та [PERSON] , копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження на [PERSON] , копію рішення виконкому Привільненської сільської ради, інформацію Баштанського відділу поліції №918/64-2021 від 05.02.2021 р., акти обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.02.2018р., 02.03.2018р., 02.11.2018р., 09.11.2018р., 28.11.2018р., 19.04.2019р., 21.04.2019р., 24.04.2019р., 28.08.2019р., 12.12.2019р., попередження про не виконання рекомендацій фахівців сільської ради, акти обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.02.2020р., 04.04.2020р., 22.05.2020р., 01.06.2020р., 10.08.2020р., 09.11.2020р., 02.02.2021р. ), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» (аналогічно положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року) передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України передбачають, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п. 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді справи встановлено, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Відповідачка протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не проводить підготовку до самостійного життя, в тому числі: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на розвиток дітей як складову виховання; не спілкується в достатній мірі; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Мати не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей, уже тривалий час умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання матір`ю обов`язків щодо виховання дітей. Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку [PERSON] суд розцінює як ухилення від виховання дитини. За таких обставин вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved