Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], є власником ? частини квартири [ADDRESS]. [PERSON], є власницею іншої ? частини вищевказаної квартири. В даній квартирі проживають вони зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім них, в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] ( мати [PERSON]), її чоловік [PERSON] та зареєстрований син [PERSON] - відповідач [PERSON]. Відповідач продав належну йому на праві власності ? частину квартири [PERSON] і постійно проживає зі своєю сім'єю в м. Києві. На спірній житловій площі він не проживав з 1994 року. Після продажу своєї частки в квартирі, він обіцяв знятися з реєстрації на цій житловій площі, але так і не зробив цього. Тому просили визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. В ході судових засідань позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. Зобов»язати Києво-Святошинський районний відділ Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання, не з»явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 12.12.2011, позивач [PERSON], є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності позивача [PERSON] зареєстроване в установленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 10.01.2012. Позивач [PERSON], є власницею іншої ? частини спірної квартири на підставі договору дарування посвідченого 12.12.2011 [PERSON] приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області та право власності позивача зареєстроване в установленому законом порядку, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 10.01.2012. В спірній квартирі проживають позивачі зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім позивачів, в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] - мати [PERSON], її чоловік [PERSON] та зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою форми № З, виданою Управлінням міського господарства Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.11.2014 за № 2029. Відповідач продав належну йому на праві власності ? частину квартири позивачу [PERSON] і не проживає в спірній квартирі , так як постійно проживає зі своєю сім'єю в м. Києві. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актами, складеними депутатом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області з участю свідків-сусідів від 13.11.2014 та 18.11.2014, з яких вбачається, що відповідач не проживає на спірній житловій площі з 1994 року. В квартирі його особистих речей не має. Ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна. В даному випадку відповідач продав свою ? частину квартири, тому його право власності припинилось. Ст. 71 ЖК України передбачено, що за відсутності члена сім»ї за ним зберігається право на житлове приміщення на протязі шести місяців, якщо він відсутній та не проживає на даній житловій площі з поважних причин. Якщо член сім»ї не проживає на даній житловій площі більше шести місяців без поважних причин то він втрачає право на користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. ст. 316 - 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії яка порушує право та інше. Ч. 4 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації такого права. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власник житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи наведене на підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved