Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області, в якому просить надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 березня 2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області, яким на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 4.12 га в межах згідно з планом, розташовану на території Фараонівської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] заповів доньці [PERSON] , 1967 року народження . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. При зверненні до державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку. Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку поновити пропущений нею строк, встановивши їй додатковий строк в два місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від представника позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на вимогах наполягає . Представник відповідача Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом є позивачка, що підтверджується заповітом від 13 березня 2006 року, посвідчений секретарем Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області. З довідки Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області №1227 від 29 травня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] за життя був зареєстрований в будинку [ADDRESS] . Син [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області. Тож, враховуючи наведене, належними відповідачем по даній справі є Фараонівська сільська рада Саратського району Одеської області. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, 13 березня 2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області, яким на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 4.12 га в межах згідно з планом, розташовану на території Фараонівської сільської ради, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] заповів доньці [PERSON] , 1967 року народження . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04 лютого 2008 року Фараонівською сільською радою Саратського району Одеської області. Позивачка, як спадкоємець майна померлого [PERSON] за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку, що підтверджується постановою від 11 березня 2019 року. Щодо пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка зазначилв, що вказаний строк вона пропустила у зв`язку з тим що не знала про існування заповіту та вважала, що її брат [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, а вже після смерті самого брата дізналась про існування заповіту. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №170819, [PERSON] , [INFO] є інвалідом ІІ групи. Тож, позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 26 березня 2019 року. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 26 березня 2019 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 1921 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 768 гривень 40 копійок. Тож, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного

Outcome: approved