Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої 21 листопада 2006 року, а саме: на земельну частку (пай), яка знаходиться в колективній власності КСП ім.Шевченка в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області, розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах, вартістю74643.43 грн., згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0111219, виданого Піщанською районною державною адміністрацією 3 грудня 1996 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте представник позивача [PERSON] надав на адресу суду заяву про слухання справи у його та позивача відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 21 листопада 2006 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-АМ №343173. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), яка знаходиться в колективній власності КСП ім.Шевченка в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області, розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 74643.43 грн., що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Піщанському районі Вінницької області, так як відповідно до оголошення, розміщеного в газеті «Піщанські вісті» від 18.11.2016 року, втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0111219, виданий на імя [PERSON], вважається недійсним. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців та спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. Позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання права власності, однак його можливо поновити як пропущений з поважної причини. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Піщанського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 97/02-31 від 16 березня 2018 року , довідкою з відділу Держгеокадастру у Піщанському районі Вінницької області від 24 квітня 2018 року , оголошенням в газеті «Піщанські вісті» , про втрату сертифікату на земельну частку (пай) , свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-АМ № 343173, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-АМ № 355378. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача ґрунтується на законі і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved