Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в сталій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що відповідач жодним чином не дбає про добробут дітей. З метою нормального розвитку дітей та забезпеченням всім необхідним для навчання та соціальних потреб, просить стягнути з відповідачки аліменти, так як остання не бере участі у їх утриманні. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити, проти заочного рішення не заперечує. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2004 року. В сім`ї у шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 28.05.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 17 липня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції / актовий запис №1175/. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] залишено прізвище " [PERSON] ". Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом із позивачкою. Так, [PERSON] навчається у 9-В класі ліцей №66 м. Львова, що підтверджується довідкою від 03.11.2011 року, виданою Ліцеєм №66 за №201. [PERSON] навчається у ліцеї №18 ЛМР, що підтверджується довідкою, виданою 03.11.2021 року Ліцеєм №18 ЛМР за вих. №237. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відвідують Львівський комунальний заклад «Клуб ігрових видів спорту» у відділені регбі. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). На підставі ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 СК України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до положень ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновки суду про те, що відповідачка є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Крім того, остання проявила байдужість до розгляду даної справи та не надала жодних пояснень суду. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що слід стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] до аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в сталій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. (по 2500 грн. на одну дитину), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином суд приходить до переконання про задоволення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved