Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій зазначив, що між Національним банком України та ПАТ «Банк Камбіо» 21.11.2013 р. було укладено Генеральний кредитний договір про надання стабілізаційного кредиту № 04 відповідно до якого позивач надав банку стабілізаційний кредит для підтримки ліквідності шляхом відкриття не відновлюваної кредитної лінії у сумі 200000000,00 грн. на строк з 21.11.2013 р. до 17.11.2015 р. В межах кредитного договору були укладені окремі кредитні договори: кредитний договір від 21.11.2013 р. № 04/1 у сумі 35000000,00 грн.; кредитний договір від 27.11.2013 р. № 04/2 у сумі 40250000,00 грн., кредитний договір від 05.12.2013 р. № 04/3 у сумі 40500000,00 грн.; кредитний договір від 11.12.2013 р. № 04/4 у сумі 39250000,00 грн.; кредитний договір від 18.12.2013 р. № 04/5 у сумі 45000000,00 грн. У забезпечення виконання зобовязань відповідача за кредитним договором між Національним банком України та [PERSON] укладено іпотечний договір від 05.12.2013 р. Предметами іпотеки є: квартира [ADDRESS], загальною площею 54,4 кв.м; квартира [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м. В порушення у мов договору відповідачем не погашено нараховані проценти за користування кредитом за листопад 2014 р. та нараховану пеню, не виконано програму фінансового оздоровлення. Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 р. № 782 ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії несплатоспроможних. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 р. № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2014 р. № 46 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. Враховуючи, що за наслідком відкликання банківської ліцензії термін виконання всіх грошових зобовязань Банку, який вважається таким, що настав, Національний банк України має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Станом на 12.03.2015 р. заборгованість за кредитним договором становить: за кредитним договором від 21.11.2013 р. № 01/1 в загальній сумі 28083224,94 грн.; за кредитним договором від 27.11.2013 р. № 04/2 в загальній сумі 41788635,58 грн.; за кредитним договором № 04/3 в загальній сумі 42047977,95 грн.; за кредитним договором № 04/4 в загальній сумі 40440164,10 грн.; за кредитним договором № 04/5 в загальній сумі 46767573,93 грн. Просив звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,4 кв.м; квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м, передані у іпотеку за Іпотечним договором від 05.12.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1663, для задоволення вимог Національного банку України за Генеральним кредитним договором про надання стабілізаційного кредиту від 21.11.2013 р. № 04 на загальну суму 199127576,50 грн., у тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 191243935,79 грн., прострочені проценти за користування кредитом 5320024,76 грн., пеня за прострочену заборгованість за кредитом 2040373,97 грн., пеня за прострочені проценти 73241,98 грн., заборгованість за штрафами 450000,00 грн. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки за Іпотечним договором від 05.12.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1663, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для подальшої реалізації предмета іпотеки, визначеною субєктом оціночної діяльності на момент проведення продажу. Представник позивача у судовому засіданні підтримав та просив суд їх задовольнити. Третя особа ПАТ «Банк Камбіо» - у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту № 04 від 21.11.2013 р. Національний банк україни надав ПАТ «Банк Камбіо» кредит для підтримки ліквідності шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії у сумі 200000000,00 грн. на строк з 21.11.2013 р. по 17.11.2015 р. В рамках Генерального кредитного договору були укладені: додатковий договір № 1; кредитний договір № 04/1; додатковий договір № 1 про внесення змін до кредитного договору від 21.11.2013 р. № 04/1; кредитний договір № 04/2; кредитний договір № 04/3; кредитний договір № 04/4; додатковий договір № 1 до кредитного договору № 04/4 від 11.12.2013 р.; кредитний договір № 04/5. Також 05.12.2013 р. між Національним банком України та [PERSON], який є майновим поручителем ПАТ «Банк Камбіо» було укладено іпотечний договір, за умовами якого в забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: квартира [ADDRESS] загальною площею 54,4 кв.м; квартира [ADDRESS] загальною площею 66,7 кв.м. Згідно постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 р. № 782 ПАТ «Банк Камбіо» було віднесено до категорії несплатоспроможних. Національний банк України звертався до тарадайко О.В. з письмовою вимогою про усунення порушення. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.589 ЦК України, ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання зобовязання, забезпеченного заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Генеральним кредитним договором передбачене право кредитора у разі неможливості стягнення коштів з банківських рахунків позичальника (п.2.2.1) з дня виникнення простроченої заборгованості позичальника вживати заходів щодо звернення стягнення, реалізації предмета застави і задоволення вимог за кредитом,, процентами за користування ним, нарахованими штрафними санкціями за рахунок коштів від його продажу до повного погашення заборгованості, а у разі неможливості реалізації предмета застави кредитор має право залишити його за собою за його справедливою вартістю. Згідно п.14.7.1 Іпотечного договору, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Пунктом 14.7.2 Іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань за кредитним договором у випадках: порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору. Це узгоджується з положеннями ст.33 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні встановлено, що боржником - ПАТ «Банк Камбіо» - належним чином грошові зобовязання перед Національним банком України не виконані. 16.12.2014 р. позивачем надіслано відповідачу письмове повідомлення з вимогою сплати простроченої заборгованості за кредитом та суми штрафу та попереджено про намір вжиття заходів передбачених законом та іпотечним договором для повернення заборгованості у примусовому порядку, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Вказані вимоги протягом встановленого законом тридцятиденного строку з дня отримання листа зазначеного виконані не були. Таким чином, Національним банком України дотримано процедуру початку звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому банк має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу. Статтею 41 зазначеного закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ст.42 цього закону, боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними. Якщо інше не встановлено іпотечним договором, у разі коли основне зобов'язання підлягає виконанню частинами, боржник може скористатися правом, встановленим частиною першою цієї статті, один раз на рік або двічі протягом строку дії основного зобов'язання. В разі перевищення цих показників боржник має право припинити реалізацію предмета іпотеки лише шляхом повної сплати решти суми за основним зобов'язанням. Майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов'язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов'язаний прийняти таке виконання. Наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов'язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов'язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 3654,00 грн.

Outcome: approved