Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Харків» про стягнення заборгованості, в якому з урахуванням уточнення просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній пласті у розмірі 3398,71 грн, середній заробіток за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку у розмірі 102356,43 грн. та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 23349,48 грн. В \~обґрунтування \~позову \~вказує,\~що . 01.03.2014\~ [PERSON]\~була прийнята\~на роботу\~у [PERSON]\~з обмеженою\~відповідальністю «[PERSON] Харків» 14.09.2017\~її було\~звільнено з\~роботи на\~підставі п.\~5\~ст.\~36\~Кодексу законів\~про працю\~України.\~У останні\~місяці роботи\~виплата заробітної\~плати Відповідачем\~здійснювалась несвоєчасно\~та не\~у повному\~обсязі.\~Як результат,\~на момент\~її звільнення\~Відповідач мав\~заборгованість щодо\~її виплати\~за період\~з 01.09.2017\~по 14.09.2017\~у розмірі\~3398\~грн.\~71\~коп. Крім того, при звільненні [PERSON] було нараховано, але до теперішнього часу не виплачено, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 23 349 грн. 48 коп. На теперішній час зазначена заборгованість не сплачена відповідачем, у звязку з чим позивачка була змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Харків» до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно,належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача який не зявився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У період з 01.03.2014 р. по 14.09.2017 року позивач знаходився у трудових відносинах з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Харків» що підтверджується записами у трудовій книжці БТ-ІІ №0132406. Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 3398,71 грн. У підтвердження факту існування заборгованості позивач надав довідку Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 17.07.2018р. 14.09.2017 позивача було звільнено з роботи на підставі п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України Однак, в день звільнення [PERSON] 14.09.2017 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи , організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином сума боргу по заробітній платі, у розмірі 3398,71 . підлягає стягненню з\~\~[PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Харків» на користь [PERSON] Згідност.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені вст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що відповідач при звільненні і до теперішнього часу не провів розрахунок . Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 03.2013 року) згідно із ч. 1ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 розд. IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. З п. 8 Порядку). Заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню складала 14 525 грн. 87 коп. (7407 грн. 47 коп. за липень 2017 року та 7118 грн. 40 коп. за серпень 2017 року), що підтверджується Довідкою ОК-5. Загалом кількість робочих днів за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню склала 43 дні (21 робочий день у липні 2017 року та 22 робочі дні у серпні 2017 року). Таким чином, середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, складає 337 грн. 81 коп. (14 525 грн. 87 коп. + 43 робочі дні). Станом на 30.11.2018 Відповідач фактично не розрахувався з Позивачем щодо виплати заробітної плані, чим здійснив затримка щодо її виплати у період з 15.09.2017 по 30.11.2018. У період з 15.09.2017 по 30.11.2018 було 303 робочих днів (вересень 2017 року - 11 робочих днів; жовтень 2017 року - 21 робочий день; листопад 2017 року - 22 робочі дні: грудень 2017 року -20 робочих днів; січень 2018 року - 21 робочий день; лютий 2018 року - 20 робочих днів, березень 2018 року - 21 робочий день; квітень 201 8 року - 20 робочих днів; травень 201 8 року - 20 робочих днів; червень 2018 року - 20 робочих днів: липень 2018 року - 22 робочі дні: серпень 2018 року - 22 робочі дні; вересень 2018 року - 20 робочих днів: жовтень 2018 року - 22 робочі дні; листопад 2018 року-21 робочий день). Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (подання заяви про збільшення позовних вимог) складає 102 356 грн. 43 коп. (337 грн. 81 коп. * 303 робочі дні). Частиною 1 ст. 83 КЗпП України та ч. 1 сг. 24 Закону України «Про відпустки» встановлено, тцо у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. При звільненні [PERSON] було нараховано, але до нинішнього часу не виплачено, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 23 349 грн. 48 коті. Враховуючи, протиправні дії роботодавця, порушення законних трудових прав працівника суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що з відповідача в порядкуст.141 ЦПК України, та Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1291,04 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved