Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором від 19.03.2013 року, в розмірі 100 000, 00 грн. , а також неустойки (пені, штрафу) в розмірі та терміни, що передбачені умовами договору. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду від імені Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; а також згідно статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - виконує повноваження органів управління банку. Таким чином уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" ініційовано звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явились, зареєстровані на території АР Крим, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Подільського райсуду м.Києва. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутність та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного. 19.03.2013 року між сторонами було укладено договір № 2-Ф-К/13-СІ про надання споживчого кредиту, грошових коштів у розмірі 100 000, 00 грн. терміном повернення до 18.03.2016 року, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% річних, а також неустойки (пені, штрафу) в розмірі та терміни, що передбачені умовами договору. У забезпечення виконання за вказаним договором було оформлено договір поруки № 3-П/13-СІ від 19.03.2013 року між банком та [PERSON] та договір № 2-П/13-СІ від 19.03.2013 року між банком та [PERSON] При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 3.3. сплата процентів за кредитом має здійснюватись щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування. Відповідно до п. 8.1. кредитного договору у разі порушення позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії згідно умов договору, позичальник сплачує банку пеню в національній валюті України за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позивач свої зобов'язання виконав. Відповідач всупереч умовам договору та положень ст. 526 ЦК України своє зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26.07.2017 року виникла заборгованість, що становить 157 603,09 грн., яка складається з : 84 500, 00грн. - сума кредиту, 70 096,80 грн. - сума відсотків за користування кредитом, 3 006,29 грн. - неустойка. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Разом з цим, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). За умовами договорів поруки передбачено обов'язок поручителя відповідати перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі ст. 141 ЦПК України вирішити питання щодо розподілу судових витрат, стягнувши судовий збір в розмірі по 788,02 грн. з кожного відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved