Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, в яких зазначав, що в 1986 році перебував у трудових відносинах з КАТП-1561 правонаступником якого на даний час є ТОВ «Автотранспортне підприємство-1561», на посаді водія з годинною тарифною ставкою 1,470 крб. при 6 годинному робочому дні. Після загальновідомих подіях на Чорнобильській АЕС позивача було відряджено до зони відчуження. У період часу з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року [PERSON] виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На даний час позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи, захворювання повязано з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Ознайомившись із змістом довідки про заробітну плату №25 від 24.06.1997 року, позивач дізнався, що йому невірно нарахована заробітна плата за роботу в ІІІ зоні небезпеки, у період часу з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року, а саме під час нарахування заробітної плати не збільшено на 100 %, тобто вдвічі тарифну ставку та не нарахована премія в розмірі 60 % тарифної ставки. У звязку з цим 11.12.2014 року [PERSON] письмово звернувся до відповідача з проханням поновити його порушені права шляхом перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження. Згідно листа від 12.12.2014 року №17 [PERSON] було відмовлено у перерахунку заробітної плати. Посилаючись на вказане, просить суд зобовязати відповідача провести перерахунок його заробітної плати за період виконання робіт в ІІІ зоні небезпеки у період часу з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року з урахуванням збільшення тарифної ставки на 100 % та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки і видати нову довідку про заробітну плату з урахуванням перерахунку для подання її до органів Управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії. 17 червня 2015 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в останнє судове засідання не з»явилася, сповіщена належним чином. В попередньому судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що на даний час у звязку з втратою частини документів не можливо встановити чи проводилось в 1986 році нарахування збільшеної на 100 % тарифної ставки позивачу, а тому вважала, що в задоволенні цивільного позову [PERSON] слід відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON], має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, про що свідчить посвідчення серії МСЕ №034550, видане Одеською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього, копія яких міститься у матеріалах справи.. В 1986 році [PERSON], перебував у трудових відносинах з КАТП-1561 на посаді водія, що підтверджується записом в трудовій книжці [PERSON], довідкою про заробітну плату без №25 від 24.06.1997 року, яка видана КАТП-1561 та вказана обставина також неоспорюється відповідачем. Правонаступником КАПТ-1651 на даний час є ТОВ «Автотранспортне підприємство-1561», що підтверджується витягом з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У період часу з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року [PERSON] виконував роботу в 30-ти кілометровій зоні по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , що підтверджується довідкою №70 від 28.05.1992 року. Зі змісту дослідженого в судовому засіданні довідки-табелю на виплату заробітної плати персоналу, що приймав участь у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за червень-липень 1986 року вбачається, що [PERSON] працював в ІІІ зоні відчуження з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року Зі змісту дослідженої в судовому засіданні довідки про заробітну плату №25 від 24.06.1997 року [PERSON]нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження у період часу з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року без збільшення тарифної ставки на 100 % та не нарахована премія в розмірі 60 %тарифної ставки.. 11.12.2014 року [PERSON] письмово звернувся до Відповідача з проханням поновити його порушені права шляхом перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження.. Згідно листа від 12.12.2014 року №17 [PERSON] було відмовлено у перерахунку заробітної плати, оскільки підприємство не вбачає в цьому необхідності. Дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до статті 70 вказаного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці в таких розмірах: - від 1 до 5 Кі/км2 - на 20 - 30 процентів; - від 5 до 10 Кі/км2 - на 30 - 40 процентів; - від 10 до 15 Кі/км2 - на 40 - 60 процентів; - від 15 до 30 Кі/км2 - на 60 - 80 процентів; - понад 30 Кі/км2 - на 80 - 100 процентів. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виконував складні та термінові роботи. Також, оскільки статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час. Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Відповідно до постанови Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100% тарифної ставки (посадового окладу). Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Української республіканської Рада професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці, підвищеної у два рази. Відповідно до п. 4 постанови Міністрів УРСР і Укрпрофради «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» від 10.06.1986 р. № 207-7 була встановлена премія працівникам занятим в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі - 60 % тарифної ставки (посадового окладу). На доплату за роботу в надурочний час, святкові і вихідні дні премія не нараховувалась. В звязку з тим, що під час розгляду даної справи було встановлено, що у період часу з 30.06.1986 року по 11.07.1986 року [PERSON] Б,О. виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в ІІІ зоні небезпеки, яка відноситься до території з найбільшим рівнем радіоактивного опромінення, суд вважає, що позивачу повинно бути зроблений перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з обліком всіх зазначених вище постанов, в тому числі тарифна ставка за період виконання робіт позивачем в ІІІ зоні небезпеки повинна бути підвищена на 100 %, тобто в два рази та нарахована премія в розмірі 60 % тарифної ставки. Також, суд зазначає, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами. Це прямо передбачено ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012N 644 якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то слід видавати довідку встановлено у зразка. Отже, обовязок щодо видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС лежить на підприємстві, установі, організації з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. ст. 10,\~60\~ч.1\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу\~(підстави звільнення від доказування). З урахуванням викладеного суд прийшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак, такими, що підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved