Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS] . В будинку з 1998 року [PERSON] не проживає, своїх речей в будинку немає. Через реєстрацію відповідача у належному їй будинку вона не має можливості оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб, у зв`язку з чим просила визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 03.09.2020 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подавала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на позові наполягає. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, відзив не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2020 року [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 42,9 м.кв., що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №221285030 від 22.08.2020 року. З копії домової книги вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована проживаючою у вищевказаному будинку. Відповідно до акту від 28.08.2020 року, складеного за участю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідач зареєстрована, але не мешкає в будинку [ADDRESS] з 1998 року. Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, особистих речей в будинку немає, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. На стягнення позовних вимог позивач не наполягає. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved