Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом (уточненим), у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 06.07.2015 року, на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на землю ІІ-ЛГ №041297, виданого 26.02.2003 року Заайдарівською сільською радою народних депутатів Новопсковського району Луганської області, на підставі рішення 4 сесії XXIV скликання Заадарівської сільської Ради народних депутатів від 28 листопада 2002 року №4/4, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №158, що розташована на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2400 га. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 06.07.2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Спадщину вона прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, оскільки оригінал державного акту про право приватної власності на земельну ділянку втрачений, у звязку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, а позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у різі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 470068, виданого виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, 07.07.2015 року помер [PERSON] (а/з №24 від 07.07.2015 року) (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки у розмірі 5,2400 га на території Заайдарівської сільської ради народних депутатів Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №041297 від 26.02.2003 року, виданого на підставі рішення 4 сесії XXIV скликання Заадарівської сільської Ради народних депутатів від 28 листопада 2002 року №4/4 (а.с.12). Вартість зазначеної земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2016 року становить 153057,27 грн. згідно довідки відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №01-01-15/1160 від 30.03.2016 року (а.с.15). Як вбачається з свідоцтва про народження серії ЯХ №140361, виданого 25.12.1949 року Заайдарівським сільським відділом запису актів громадянського стану Ворошиловградської області 25.12.1949 року, [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД №387200, виданого Заайдарівським сільським відділом ЗАГС Новопсковського району Ворошиловградської області 08.07.1978 року, [PERSON], [INFO], одружилася з [PERSON] 08.07.1978 року, після чого їй було присвоєно прізвище «Мирошник» (а.с.10). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Новопсковської територіальної обєднаної громади Луганської області від 28.03.2016 року №437, в період з 02.04.2015 року по день смерті батька 06.07.2015 року позивач та [PERSON] проживали спільно за адресою: вул.Вишнева (Совєтська), 69, с. Осинове, Новопсковський район, Луганська область (а.с. 16). Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Звернувшись до нотаріальної контори як спадкоємиця першої черги за законом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], який помер 06 липня 2015 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2016 (вих. №359/02-14) у звязку з тим, що [PERSON] не надала нотаріусу оригіналів документів, які б підтверджували право власності померлого на вищезазначене майно (а.с.14). Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно дост. 1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.\~\~\~ Судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги є його донька [PERSON], нших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Спадщину позивач прийняла, так як подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Outcome: approved