Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11989 грн. 17 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача до суду не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2013 року в м. Кривий Ріг на вул. Окружній сталася дорожньо транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ГАЗ» реєстр.номер. 98252 АВ під керуванням [PERSON] та автомобіля « Мерседес Бенц» реєстр.номер АЕ 4549 АО , який належить [PERSON]. (відповідно до Довідки про ДТП а.с.9, 48) Внаслідок ДТП автомобіль марки «Мерседес Бенц» реєстр.номер АЕ 4549 АО отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ « СК « ЕТАЛОН» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власники наземних транспортних засобів АЕ/0139500 від 01.12.2012 року, за яким було застраховано цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами ( а.с.13). 16 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК « ЕТАЛОН» із заявою про виплату страхового відшкодування.( а.с.12) На підставі звіту незалежної експертизи № Д39/03/13 від 29.03.2013 року співробітниками ПАТ «СК « ЕТАЛОН» був складений [PERSON] № 712-7287 від 19.02.2014 року та розраховано суму страхового відшкодування пошкодженого автомобіля.( а.с. 42) На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та [PERSON] акту позивачем було складено Розпорядження про виплату страхового відшкодування № 09-05-7287 від 19.02.2014 року та виплачено страхове відшкодування в розмірі 11989 грн. 17 коп. ( відповідно до платіжного доручення № 74 від 19.02.2014 року , № 2796 від 19.03.2014 року, № 579 від 08.04.2014 року ( а.с.44-47)). Позивачем на адресу [PERSON] було направлено лист претензію № 01-04-560 від 17.06.2014 року про відшкодування мотеріальної шкоди, яка залишена відповідачем без задоволення ( а.с. 41). Судом встановлено, 15.05.2013 року Центрально Міським районним судом м. Кривого Рогу винесено Постанову відповідно до якої [PERSON] визнано винним в порушені Правил дорожнього руху України передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП ( а.с 10). Подія яка відбулась 23.03.2013 року по вул. Окружній в м. Кривому Розі за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] була визнана страховим випадком. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Відповідно до цих правових норм шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.п. «г» ст. 38.1.1.\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Крім цього, п.п. «а» п. 2.3.\~Правил дорожнього руху\~України, передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачений обов'язок водіїв, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Так, п. 4 ст. 31 Правил дорожнього руху передбачена заборона експлуатації транспортних засобів, згідно з законодавством за наявності чітких технічних несправностей і невідповідностей. З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності є те, що [PERSON] знаходився в стані алкогольного спяніння, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить [PERSON] результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, постраждалих немає. Своїми діями водій [PERSON] порушив Правила дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 130 КУпАП України Постановою Центрально - міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2013 р., [PERSON]. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП. Відповідно до ч.4 статті 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено дану постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «[PERSON] компанія «ЕТАЛОН» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved