Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього завданої майнової шкоди у розмірі 84706,50 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 106597 від 21.04.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля Kia Cee'd д.н.з. [NUMBER] . 17.04.2017 року в м. Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Kia Cee'd д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] під управлінням відповідача по справі. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 147766,37 грн. Згідно умов договору страхування позивач сплатив на користь страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 84706,50 грн. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування вказаної шкоди, тому просить стягнути вказану суму. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 106597 від 21.04.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля Kia Cee'd д.н.з. [NUMBER] . 17.04.2017 року в м. Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Kia Cee'd д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] під управлінням відповідача по справі. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно звіту № SOS_-170419-02771 від 26.04.2017 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 147766,37 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем в розмірі 84706,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7128 від 18.10.2017 року, на підставі заяви представника [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 22.09.2017 року та страхового акту UA2017041700023/L02/03 від 17.10.2017 року. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved