Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за утримання в навчальному закладі, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 16 серпня 2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання). Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначено, що курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. 7.06.2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між позивачем та відповідачем, був достроково розірваний у зв'язку з недисциплінованістю останнього. Відповідно до п. 1 (абз. 6) вказаного контракту, відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідач ухилився від виконання покладених на нього обов'язків щодо сплати за навчання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 68 864, 59 грн., в тому числі по грошовому забезпеченню - 68 825, 23 грн., по продовольчому забезпеченню - 39, 36 грн. [PERSON] добровільно відшкодовано 3 395, 50 гривень. Залишок заборгованості перед академією становить 65 469, 09 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність на даний час підстав для відмови або часткової відмови у його задоволенні з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов укладеного між сторонами договору та взятих на себе зобовязань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Відповідачем не дотримано зобов'язань по сплаті коштів за надані освітні послуги, що потягнуло за собою появу заборгованості. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 1 762, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved