Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 3-тя особа Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції про зняття арешту з ? частини квартири [ADDRESS], накладеного постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції АА № 501516 від 10.02.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зобов'язати Харківську філію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внести у Єдиний державний реєстр дані, щодо зняття арешту ? частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] - власник квартири [ADDRESS] В кінці березня 2018 року позивачам стало відомо, що на ? частину квартири [ADDRESS] було накладено арешт. На даний час спадщина фактично прийнята, позивачі сплачують комунальні послуги, проводять поточний ремонт в вищевказаній квартирі. Інших спадкоємців, які можуть претендувати на майно померлого [PERSON] немає.Накладення арешту на ? частину квартири та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує законні права позивачів як спадкоємців цієї квартири, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює прийняти у спадщину вищевказану квартиру та распоряджатися своєю власністю. Представник позивача надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області надав суду заяву в якій справу просить розглядати за відсутністю представника Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та рішення винести на розсуд суду. Представник 3-ї особи - Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23979970 від 29.09.2009 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування від 04.09.2009 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Орловою О.М., реєстровий № 1284. [INFO] помер [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06 лютого 2018 року. В кінці березня 2018 року позивачам стало відомо, що постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції АА № 501516 від 10.02.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на ? частину квартири [ADDRESS] накладено арешт у зв'язку з виконанням рішення Київського районного суду м.Харкова про стягнення аліментів з [PERSON], місце проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON], вказане виконавче провадження 07.06.2011 року закінчено на підставі п.6 ч.1 ст. 49 (закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення). На даний час спадщина фактично прийнята, позивачі сплачують комунальні послуги, проводять поточний ремонт в вищевказаній квартирі.Інших спадкоємців, які можуть претендувати на майно померлого [PERSON] немає. Накладення арешту на ? частину квартири та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує законні права позивачів як спадкоємців цієї квартири, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює прийняти у спадщину вищевказану квартиру та распоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями статей 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес попри способи, перелічені у даній нормі, іншим способом, що встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки винанавче провадження в рамках якого накладений арешт на ? частину квартири [ADDRESS] закінчено на підставі п.6 ч.1 ст. 49 ( закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення), а арешт не скасовано, що порушує спадкові права позивачів.

Outcome: approved