Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» (нова назва Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ТОВ «Компан» було укладено Кредитний договір № 11376555000 від 25.07.2008р., Кредитний договір № 11395560000 (11395568000) від 18.09.2008р., Договір овердрафту № 3-080Д-459/980 (11412463000) від 23.04.2008р. У забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Компан» було укладено з [PERSON] по Кредитному договору № 11376555000 від 25.07.2008р. договір поруки від 25.07.2008р. № 219885, по Кредитному договору № 11395560000 (11395568000) від 18.09.2008р. договір поруки від 18.09.2008р. № 229653, по Договору овердрафту № 3-080Д-459/980 (11412463000) від 23.04.2008р. договір поруки від 25.04.2008р.№ 201125. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.09.2013р. у справі № 6/202-09 про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Компан» (40022, м. Суми, вул. Тополянська, 18-а, код 23291336) ліквідовано як юридичну особу, провадження у справі № 6/202-09 припинено, вимоги кредиторів, не задоволені за недостатністю майна банкрута, визнано погашеними. На підставі цього рішення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис від 12.09.2013р. про припинення юридичної особи ТОВ «Компан». Таким чином, грошове зобов'язання ТОВ «Компан» за кредитним договором перед ПАТ «УкрСиббанк» було припинено у зв'язку з ліквідацією цієї юрйдйчної особи з 12.09.2013р. Оскільки запис про припинення юридичної особи було внесено до Єдиного державного реєстру 12.09.2013р., зобов'язання відповідно до вимог ст. 609 ЦК України за договором поруки припинено. Таким чином, вважає, що його права підлягають захисту шляхом визнання в судовому порядку припиненою поруку за договором поруки від 25.07.2008р. № 219885, договором поруки від 18.09.2008р. № 229653, договором поруки від 25.04.2008р. № 201125, що укладені з АКІБ «УкрСиббанк». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Бідник А.А. в судовому засіданні позов не визнав і зазначив, що у зв'язку з невиконанням ТОВ «Компан» зобов'язань за кредитним договором, АТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON], як з поручителя заборгованості. 06.12.2010 року Зарічним районним судом м. Суми прийнято заочне рішення, яким стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з [PERSON] заборгованість в сумі 1308542,92 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. Відповідно до вказаного рішення 17.12.2010 року Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист. 29.04.2011 року за заявою ПАТ «УкрСиббанк» Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове виконання згідно виконавчого листа № 2-2096/2010 від 17.12.2010 року. Рішення суду про стягнення боргу з [PERSON] постановлено до закінчення процедури банкрутства і діє до повного його виконання. До цього часу виконання виконавчого листа № 2-2096/2010 від 17.12.2010 року Боржником в добровільному порядку не здійснено. Вважає, що порука [PERSON] припинена, тобто неможливо в подальшому нараховувати та вимагати сплати платежів за кредитними договорами. Але правовідносини між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] виникли та існують також і на підставі заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.12.2010 року, яке на даний час не скасовано. Таким чином, правовідносини за даним рішенням суду між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] є чинними, оскільки припинення таких правовідносин в силу ЦПК України можливе в разі скасування цього рішення судом вищестоящої судової інстанції або його скасування за результатом перегляду за нововиявленими обставинами. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ТОВ «Компан» було укладено Кредитний договір № 11376555000 від 25.07.2008р., Кредитний договір № 11395560000 (11395568000) від 18.09.2008р., Договір овердрафту № 3-080Д-459/980 (11412463000) від 23.04.2008р. У забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Компан» було укладено з [PERSON] по Кредитному договору № 11376555000 від 25.07.2008р. договір поруки від 25.07.2008р. № 219885, по Кредитному договору № 11395560000 (11395568000) від 18.09.2008р. договір поруки від 18.09.2008р. № 229653, по Договору овердрафту № 3-080Д-459/980 (11412463000) від 23.04.2008р. договір поруки від 25.04.2008р.№ 201125. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.09.2013р. у справі № 6/202-09 про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Компан» (40022, м. Суми, вул. Тополянська, 18-а, код 23291336) ліквідовано як юридичну особу, провадження у справі № 6/202-09 припинено, вимоги кредиторів, не задоволені за недостатністю майна банкрута, визнано погашеними. На підставі цього рішення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис від 12.09.2013р. про припинення юридичної особи ТОВ «Компан». 06.12.2010 року Зарічним районним судом м. Суми прийнято заочне рішення, яким стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з [PERSON] заборгованість в сумі 1308542,92 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. Відповідно до вказаного рішення 17.12.2010 року Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист. 29.04.2011 року за заявою ПАТ «УкрСиббанк» Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове виконання згідно виконавчого листа № 2-2096/2010 від 17.12.2010 року. Згідно положень ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Частиною 6 ст. 39 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 21.11.2012 року (у справі № 6-134цс12), у разі невизнання кредитором факту припинення поруки з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, поручитель має право звернутися до суду з позовом про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим, тобто про визнання права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Звернення поручителя до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи зі змісту ст. ст. 214 - 215 ЦПК України, підставою для задоволення позову в цивільному судочинстві є доведеність факту порушення прав, свобод чи інтересу особи, яка звернулась до суду за їх захистом. Дослідивши представлені сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд погоджується з твердженнями позивача про припинення поруки за договором поруки від 25.07.2008р. № 219885, договором поруки від 18.09.2008р. № 229653, договором поруки від 25.04.2008р. № 201125, що укладені [PERSON] з АКІБ «УкрСиббанк». Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ст.124 Конституції України, ст.14 ч.1, 2 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.509 ч.2 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.11 ч.5 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Отже, зобов'язання [PERSON] по сплаті ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11376555000 від 25.07.2008р., кредитним договором № 11395560000 (11395568000) від 18.09.2008р., договором овердрафту № 3-080Д-459/980 (11412463000) від 23.04.2008р. в сумі 1308542,92 грн. за рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 06.12.2010 року виникло не з договору чи іншого правочину, як передбачено п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, а у відповідності до актів цивільного законодавства - з рішення суду, тобто згідно ч.5 ст.11 ЦК України. Таким чином, з набуттям законної сили рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 06.12.2010 року по справі №2-2096/10 та відкриття виконавчого провадження, [PERSON] набув статусу боржника у виконавчому провадженні і припинив, тим самим, статус поручителя за кредитними договорами на вказану суму заборгованості. Кредитор АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») реалізував своє право відносно поручителя шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителя до визнання банкрутом та ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «Компан» (40022, м. Суми, вул. Тополянська, 18-а, код 23291336), отже відсутні підстави вважати припиненим обов'язок [PERSON] щодо сплати заборгованості згідно рішення Зарічного районного суду міста Суми від 06.12.2010 року по справі №2-2096/10 у зв'язку з ліквідацією даної юридичної особи після набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк"на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved