Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить: позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітньої доньки [PERSON] [INFO] ; призначити [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідачка [PERSON] є її рідною донькою. Вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 16.07.2015 року. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON] [INFO] . З 2015 року відповідачі фактично припинили спілкування з дитиною, онука проживає разом з нею та її чоловіком батьком відповідачки. Дитини повністю знаходиться на її утриманні. Відповідачі не цікавляться долею доньки, не приймають участі у її вихованні та не надають їй матеріальної допомоги, не проявляють батьківських почуттів до своєї дитини. Відповідачі усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батьків, принижують гідність дитини. ЇЇ як бабусю дуже хвилює доля онуки, вона бажає утримувати дитину, займатися її вихованням та піклуватися про неї. Тому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені належим чином, причин неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав письмову заяву с проханням розглядати справу за їх відсутності, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно її доньки [PERSON] та доцільності призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] в м. Харків батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання вихованки 8 групи КЗ ДНЗ № 335 від 24.05.2019 року, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою проживають бабуся - [PERSON] , дідусь [PERSON] . Родина складається з трьох осіб, проживає в двокімнатній квартирі. Приміщення в охайному стані. У дитини є окреме місце для навчання, психологічний клімат в сім`ї доброзичливий. [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбі [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 28.07.2015 року. Згідно відповіді КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 335» Харківської міської ради № 82/01-50/19 від 20.06.2019 р. зазначено, що [PERSON] є вихованкою зазначеного закладу. За весь час перебування дитини у закладі активну участь у навчально-виховному процесі приймає бабуся дівчинки [PERSON] та дідусь [PERSON] . Зі слів вихователя, мати дитини, [PERSON] , протягом останніх двох років у закладі не з`являється, вихованням дівчинки не цікавиться, участі у культурно-масових заходах не приймала. Дитини завжди охайна, доглянута. За весь час виховання [PERSON] , приводили дитину до закладу, забирали, вирішували різносторонні організаційні питання лише бабуся та дідусь. Згідно відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради № 01-10 від 24.06.2019 року зазначено, що дитина [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом фахівців УНП «МДП № 1» Харківської міської ради. Станом здоров`я дитини та забезпеченням їй належного догляду опікується бабуся [PERSON] 1964 р.н. Рекомендації лікарів бабуся виконує. Батько, [PERSON] та мати, [PERSON] , з питань, які стосуються здоров`я дитини, до поліклініки не зверталися з 2015 року. Згідно відповіді начальника СППП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області № 62/бн від 08.07.2019 р. зазначено що малолітня [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] , яка повністю займається її вихованням. Мати вихованням доньки не займається, вживає алкогольні та наркотичні напої, зв`язок з родиною не підтримує, де зараз мешкає невідомо. Згідно інформаційної довідки на особу інспектора ЮПСП Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області зазначено, що [PERSON] за місцем мешкання: [ADDRESS] зараз не мешкає. Має малолітню доньку [PERSON] [INFO] , вихованням якої не займається, дитина мешкає з бабусею [PERSON] . Зі слів сусідів [PERSON] вживає алкогольні та наркотичні речовини, веде аморальний спосіб життя, зв`язок з родиною не підтримує, не конкретно мешкає на даний час, невідомо. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради № 593 від 19.09.2019 року встановлено, що [PERSON] дитиною не опікується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться новинами у житті доньки, за місцем мешкання не проживає, зв`язок з дитиною не підтримує, веде аморальний спосіб життя. Малолітня [PERSON] мешкає з бабусею та дідусем. [PERSON] піклується про онуку, дбає про її фізичне, емоційне здоров`я, також моральне виховання. Бабся для дівчинки дуже рідна людина. Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляється від виховання доньки, свідомо нехтують своїми обов`язками, не піклуються про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають донці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, суд вважає необхідним позов в цій частині задовольнити, позбавити батьківських прав відповідачів, як таких, що ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.2 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем обґрунтовані, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 4 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклування за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до п. 50 постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» опіка, піклування припиняється у разі: передачі дитини батькам (усиновлювачам); реєстрації шлюбу; надання дитині повної цивільної дієздатності; смерті опікуна, піклувальника або підопічного. Проект висновку виконавчого органу міської ради для подання до суду (у разі встановлення опіки, піклування судом) або проект рішення про припинення опіки готує відповідна служба у справах дітей. Якщо дитина досягла 14-річного віку, особа, яка виконувала обов`язки опікуна, стає піклувальником без прийняття окремого рішення. Окреме рішення також не приймається у разі досягнення підопічним повноліття або його смерті. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки бабуся малолітньої виявила бажання займатися вихованням онуки, дбати та піклуватися про неї, тому суд вважає доцільним призначити її опікуном [PERSON] . Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved