Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 1996 році, відповідно до ордеру №17500 за рішенням Шевченківської районної Ради народних депутатів від 22.08.1996 року за період роботи в КП-606 на посаді слюсаря, він отримав в користування житлове приміщення, а саме - квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що окрім нього у вищезазначеній квартирі зареєстровано місце проживання інших осіб, відповідачі: [PERSON] - колишня дружина; [PERSON] та [PERSON] - дочки колишньої дружини, однак з часу отримання квартири, відповідачі жодного разу не з'являлися в квартирі [ADDRESS], та не проживали в ній без поважних причин. Також зазначає, що він, як власник особового рахунку вищезазначеної квартири, несе всі витрати по її утриманню. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідачі тривалий час не проживають за місцем реєстрації, не несуть витрат по утриманню, жодних угод про збереження за ними права користування житловим приміщенням не укладали, їх речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знялись, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу вільно володіти та розпоряджатися квартирою, він вимушений звернутись до суду з вищезазначеним позовом за захистом свого порушеного права та просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задоволити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідачі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи тим, що він необґрунтований та безпідставно заявлений. Представник третьої особи служби у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів [PERSON] яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ордеру №17500 від 06.09.1996 року, виданого на підставі рішення Шевченківської районної Ради народних депутатів від 22.08.1996 року за період роботи в КП-606 на посаді слюсаря, він отримав у користування житлове приміщення, а саме - квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до довідки форми 3 від 28.01.2015 року №132 (а.с.34) КП «Нивки Подільського району м.Києва» у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані чотири особи: позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] та її доньки - [PERSON] та [PERSON] Крім того, з вищезазначеної довідки вбачається, що вищезазначена квартира службова та перебуває на балансі КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва». Судом встановлено, що відповідачі вищевказаним жилим приміщенням не користуються без поважних причин, оскільки не проживають у ній, що підтверджується актами, затвердженими т.в.о. директора КП «Нивки Подільського району м.Києва» від 11.08.2014 року (а.с.6), 20.10.2014 року (а.с.10), від 29.12.2014 року (а.с.14), від 15.05.2015 року (а.с.107), не несуть витрат по його утриманню; жодних угод про збереження за нею права користування житловим приміщенням не укладали, що підтверджується довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» ЖЕД №710 від 26.06.2015 року №257 (а.с.129), що, її речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знялась. Суд критично оцінює посилання відповідачки [PERSON] на ту обставину, що позивач перешкоджав їй та її дочкам проживанню у вищезазначеній квартирі, оскільки зловживає спиртними напоями та фактично не впускає у квартиру, у підтвердження чого надала висновок дільничного інспектора Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 11.09.2015 року (а.с.155-156), однак, вищезазначений висновок не може бути прийнятий до уваги як належний та допустимий доказ у розумінні ст.57-60 ЦПК України, у зв'язку з тим, що заяву до Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві останньою було подано вже під час розгляду даного спору у суді. Крім того, слід зазначити, що вищезазначені обставини повністю спростовуються доказами, долученими до матеріалів справи, а саме - листом Подільського РУ ГУ МВС України від 31.07.2015 року №55/Д-2034 (а.с.128), у якому зазначено, що жодних викликів працівників міліції у період з 2002 року по січень 2015 року за адресою [ADDRESS] з приводу перешкоджання проживанню відповідачів не було та довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» ЖЕД №710 від 26.06.2015 року №257 (а.с.129), у якій зазначено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ЖЕД №710 «Нивки» не звертались із заявами на тимчасове не проживання. З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що відповідачі залишаються зареєстрованими на житловій площі за адресою: [ADDRESS] що перешкоджає позивачу належним чином користуватися житлом, оскільки лише він несе витрати по його утриманню, що підтверджується рахунками про сплату за житлово-комунальні та інші послуги (а.с.17, 18, 19, 20, 21). Відповідно до ст.71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не являються членами сім'ї позивача, оскільки шлюб з [PERSON] було розірвано 23.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом, виданим ВРАЦС Подільського РУЮ м.Києва від 23.07.2002 року (а.с.4), а [PERSON] та [PERSON] - не являються його дітьми та даний факт не заперечувався відповідачами під час розгляду спору. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що передбачених ч.3 ст. 71 ЖК України обставин, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, у судовому засіданні встановлено не було. Будь-яких підстав для продовження строку відсутності осіб у спірному жилому приміщенні не виявлено, а відтак, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначений позов знайшов своє доведення в ході судового розгляду, є обґрунтованим у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з вищезазначеним з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с.1). На підставі ст. ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved