Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який було уточнено в ході судового розгляду справи, в якому зазначає, що він перебував у шлюбі з [PERSON], який згодом було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.05.2006 року по справі № 2-1126/2006, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 16.07.2013 року позивач уклав шлюб з [PERSON] та у них народилася донька - [PERSON]. Він з сім'єю проживає в належній його матері 3-кімнатній квартирі. Актом обстеження факту проживання неповнолітньої дитини від 14.02.2018 року, складеного депутатом Василівської міської ради А.Б. Матюх, встановлено, що неповнолітня [PERSON] 2001 року народження, фактично проживає з 1 лютого 2017 року разом з ним та знаходиться на повному його утриманні. Отже, окрім неповнолітньої доньки [PERSON], на його утриманні знаходиться також дружина [PERSON], донька дружини від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Він має постійне місце роботи, піклується про стан здоров'я неповнолітньої [PERSON], її фізичний та духовний розвиток, забезпечує її харчуванням, одягом, тощо. Враховуючи знаходження [PERSON] на його утриманні, він виплату аліментів колишній дружині припинив. Але, державний виконавець продовжує нарахування заборгованості, накладено арешт на його майно, заборонено виїзд, керування транспотрними засобами, тощо. Наявна заборгованість по аліментам утримується наразі з його заробітної плати на користь відповідачки. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання за № 482 від 04.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області, неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], зареєстрована з 04.06.2018 року за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS]. Позивач просить суд: - звільнити його - [PERSON], [INFO], від сплати аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]., які утримуються згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.05.2006 р. по справі № 2-1126/2006, з 01 лютого 2017 р. 27.03.2018 року ухвалою судді було відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.04.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 23.05.2018 року були витребувані докази. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник в особі [PERSON] не з'явились, але надали заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. В судові засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, проти позовних вимог не заперечує. В судові засідання представник Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з'явився, але начальник Відділу надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі їх представника, справу просить вирішити на розсуд суду. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників судового процесу, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, так як він повністю підтверджуються наявними у справі доказами з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в справі. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року, копія якого є в справі, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) - щомісяця, почавши стягнення з 29.05.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення суду Василівським районним судом Запорізької області було видано 23.06.2006 року виконавчий лист, копія якого є в справі, який перебуває на виконанні в Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується виконавчим провадженням, копія якого є в справі. 16.07.2013 року позивач уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є в справі, в період якого, у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в справі. [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за однією адресою, а саме: в квартирі [ADDRESS], що підтверджується паспортом позивача, довідками про реєстрацію, копії яких є в справі, а з 1 лютого 2017 року донька - [PERSON] фактично проживає спільно з батьком - [PERSON] та його родиною за вказаною адресою, та перебуває на його утриманні, що підтверджується поясненнями позивача, викладеними в позові та уточненні до нього, довідками Василівської міської ради, Актами обстеження, копії яких є в справі, та не заперечується відповідачкою. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст.180 СК України, позивач та відповідачка зобов'язані утримувати доньку до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст.188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільненні від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком - позивачем, з лютого 2017 року та перебування на його утриманні. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та з урахуванням дослідження наданих позивачем доказів, судом встановлено, що після постановлення рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, змінились обставини, а саме, донька, на утримання якої стягуються аліменти, почала проживати разом з платником аліментів та знаходиться на його утриманні, що порушує принцип однакової участі батьків в утриманні дітей. Зазначена обставина є підставою для звільнення позивача від обов'язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки на користь відповідачки. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом На підставі викладеного,

Outcome: approved