Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3, 17 га., що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем якої був чоловік - [PERSON], який помер [INFO], який прийняв спадщину але не оформив своїх прав. визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0, 31 га.,яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства та розташована за адресою: [ADDRESS] й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляд у справи повідомлені належним чином. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 05.02.2015 року, в яких просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 54, 55) . Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області, в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася в установленому законом порядку. Представник Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області надав до суду листа від 02.02.2015 року, в якому просить розглядати справу без участі їх представника зазначивши, що позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 38 ). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області надіслала до суду листа № 36/01-16 від 31.01.2015 року в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні питання покладається на розсуд суду (а.с. 39). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-55), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом РАЦС Котелевського районного управління юстиції в Полтавській області від 28.09.2004 року (а.с. 15). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 22.12.2014 року, [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На час відкриття спадщини за вказаною адресою він проживав один (а.с. 26). 25 вересня 2003 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Котелевської нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2238, у якому все своє майно, де б воно не було, і чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.18). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 0,31 га, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки площею 3,17 га, яка знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області. У встановлений законом термін, позивачі звернулися до Котелевської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 18 грудня 2014 року між ними був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контри, відповідно до якого на 1/2 частину у спадщині [PERSON] дістається житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,31 га, яка надана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS]; На 1/2 частку у спадщині [PERSON] дістаються грошові заощадження та земельна ділянка площею 3,17 га, яка знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 19). Проте, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори від 18.12.2014 року, державний нотаріус позбавлений можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,17 га, яка знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки відповідно до повідомлення відділу Держземагенства у Котелевському районі від 22.07.2014 року за № 02-01-45/1246, на ім`я [PERSON], на земельну ділянку площею 3,17 га, яка знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отриману [PERSON] в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 21), виданого Котелевською державною нотаріальною конторою 10.07.2001 року за реєстровим № 2085, після померлої [INFO] [PERSON], що належала останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №508571, виданого Котелевською селищною радою 29.05.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1665, державний акт на земельні ділянку не видавався (а.с. 20). [PERSON] померла [INFO] . що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом РАЦС Котелевського районного управління юстиції в Полтавській області від 13.09.2004 року (а.с. 22). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 22.12.2014 року, [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На час відкриття спадщини за вказаною адресою з нею проживав чоловік - [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, яким є земельна ділянка, є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на неї, та обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на успадковану нею після смерті матері - [PERSON] земельну ділянку у встановленому законом порядку. В свою чергу [PERSON] не оформив спадщину, яку він прийняв після смерті дружини [PERSON]. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори від 18.12.2014 року, він позбавлений можливості видати також і [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,31 га, яка надана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідно до повідомлення відділу Держземагенства у Котелевському районі від 22.07.2014 року за №02-01-45/1247, земельна ділянка, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 023504, виданого 08 травня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 25.02.1994 року № 40, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 339, не внесена до Державного земельного кадастру (а.с. 24). При цьому, з вище вказаного вбачається, що земельна ділянка була надана з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Земельна ділянка, належна [PERSON] до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесена, кадастровий номер не визначався, а тому відділ Держземагенства у Котелевському районі не має можливості видати позивачу [PERSON] витяг з державного земельного кадастру про земельні ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту повідомлення завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області № 36/01-16 від 30.01.2015 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 64/2005 майно [PERSON], померлого [INFO]. В спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за заповітом від 25.09.2003 року, що надійшла 22.03.2005 року від [PERSON]; про прийняття спадщини за заповітом від 25.09.2003 року, що надійшла 22.03.2005 року від [PERSON]; про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.2003 року, що надійшла 18.12.2014 року від [PERSON]; про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.2003 року, що надійшла 18.12.2014 року від [PERSON]. 18 грудня 2014 року був укладений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого на 1/2 частину у спадщині [PERSON] дістається житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,31 га, яка надана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS]; На 1/2 частку у спадщині [PERSON] дістаються грошові заощадження та земельна ділянка площею 3,17 га, яка знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім цього, на ім'я [PERSON] 18.12.2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок; на ім'я [PERSON] 18.12.2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові заощадження (а.с.39). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом на майно померлого [PERSON], дійсно мають законне право на земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved