Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою в якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільного сина, - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 12 від 25.07.2013 року Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 28.09.2012 року уклала шлюб з відповідачем, що був зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1721. Вищевказаний шлюб був розірваний 31.03.2015 року відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області. Від шлюбу у сторін народився син, - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 12 від 25.07.2013 року Виконавчого комітету Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Відповідач обіцяв добровільно надавати матеріальну допомогу, але цього не відбулося. З моменту розлучення і по теперішній час відповідач будь-яким вихованням малолітнього сина взагалі не займається та будь-якої матеріальної допомоги не надає, не дбає про його стан здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. Вказані обставини підтверджуються доданими до позовної заяви документами. Виходячи з вищевказаного, позивач вважає, що оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, маються достатні підстави згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити його батьківських прав. До судового засідання позивач звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.09.2012 року , що був зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1721. Вищевказаний шлюб був розірваний 31.03.2015 року, відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області. Від шлюбу у сторін народився син, - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 12 від 25.07.2013 року Виконавчого комітету Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Таким чином, з моменту розлучення і по теперішній час відповідач будь-яким вихованням малолітнього сина не займається та будь-якої матеріальної допомоги не надає, не дбає про його стан здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. Вказані обставини підтверджуються доданими до позовної заяви документами. Крім того, факт ухилення відповідача від обов'язків по утриманню малолітньої дитини встановлений висновком Комісії з питань захисту прав дитини Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Також, у вказаному висновку, підтверджено наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом ( ч. 1, 4 ст. 155 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Факт ухилення відповідача від обов'язків по утриманню малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], встановлений та підтверджений матеріалами справи, зокрема висновком Комісії з питань захисту прав дитини Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити належне його виконання батьківських обов'язків відносно своєї дитини. Таким чином, відповідач не виконав вимогу ст. 10, 60 ЦПК України. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 1-4 ст. 157 СК України). За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання (ст. 158 СК України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч 1, 2 ст. 159 СК України). Жодних доказів, щодо вчинення позивачем відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною та належної участі останнього у його вихованні та утриманні, наявності звернення відповідача щодо таких перешкод до органу опіки та піклування з приводу можливої участі у вихованні сина та спілкуванні з ним і вирішення органом опіки та піклування питань про способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним відповідача, - суду останнім не надано. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вирішення судом спору про розгляд справи щодо усунення перешкод відповідачу з боку позивача у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Згідно абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд вважає відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України достатніми та переконливими підстави позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина, -. [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 7 від 13.01.2009 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги останньої щодо відшкодування їй судового збору збоку відповідача підлягають задоволенню згідно ст. 88 ЦПК України. Виходячи з вищевказаного,

Outcome: approved