Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 березня 2007 року Бережківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №05; - сина [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з нею до досягнення дитиною повноліття; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]"; - стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останніх років відносини між нею та відповідачем почали поступово погіршуватися. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування, вчинення відповідачем відносно неї фізичного та психологічного насилля. Відповідач відмовляється піклуватися про збереження сімейних відносин, ігнорує почуття любові, дружби, поваги, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, які почали поступово руйнуватися. У свою чергу це і призвело до фактичного розпаду сім'ї. На даний час вона з відповідачем жодних відносин не підтримують і відновлювати їх не бажають. Шлюб носить суто формальний характер. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про свідчать розписки при справі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 березня 2007 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №05, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їхньої дитини, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачка, при подачі позову до суду, сплатила судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією №84 від 25.04.2014 року (а.с.7). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved