Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити,\~що померлій\~ [INFO] \~ [PERSON] належить\~1/2\~частка у\~квартирі [ADDRESS] ,\~як у\~спільному майні\~подружжя,\~та визнати\~за ним\~право власності\~на вказану\~частку у\~порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилась квартира [ADDRESS] . Вказана квартира належала батьку на підставі довідки ЖБК № 94, відповідно до якої батько у 1986 р. повністю сплатив пайовий внесок, та реєстраційного посвідчення на квартиру. Після смерті батька в установлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. і прийняв спадщину за заповітом. Мати [PERSON] відмовилась від спадкування. 22.06.2020 р. він отримав свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину спірної квартири. Надалі [INFO] померла мати [PERSON] . Оскільки батько набув вказану квартиру, перебуваючи у шлюбі із матір`ю, пай був сплачений за спільні кошти подружжя, то така квартира є спільною сумісною власністю подружжя. 12.05.2020 р. він звернувся до нотаріуса про оформлення спадщини за заповітом після смерті матері, однак не може отримати свідоцтво про право нас спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи, які підтверджують право матері на частку у квартирі. Із врахуванням наведеного просив позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з аналогічних підстав, додатково зазначила, що відповідачем у вказаній справі є Львівська міська рада, оскільки інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Просила позов задоволити. Представник відповідача Львівської міської ради у судовому засіданні вирішення спору відніс на розсуд суду. Статтею 60\~Сімейного Кодексу\~України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.\~370\~ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено [PERSON] , [INFO] , позивач у справі, є сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). З довідки ЖБК № 94 та реєстраційного посвідчення від 15.02.1993 р. вбачається, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Квартира набута [PERSON] за час перебування у шлюбі із [PERSON] , який зареєстрований між ними 18.10.1953 р. виконавчим комітетом Хишевицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3) [PERSON] помер [INFO] у віці 89 років. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.06.2020 р.,\~виданого приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Миронович\~А.І. (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] прийняв у спадщину 1/2 частину квартири [ADDRESS] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років. З спадкової справи 19/2020 після смерті [PERSON] вбачається, що остання 07.12.2010 р. уклала заповіт, яким все своє майно на час смерті заповіла сину [PERSON] , [INFO] (а.с. 46). Позивач 12.05.2020 р. подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 43). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні (а.с 53-58). З постанови приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. від 09.09.2020 р. (а.с. 16) вбачається, що остання відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки [PERSON] є пережившою із подружжя і мала право на частку в спільному майні подружжя, яке не було виділене їй у зв`язку із смертю. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки квартира [ADDRESS] набута [PERSON] за час перебування у шлюбі із [PERSON] , тому є спільним майном подружжя, а отже, виходячи із засад рівності часток подружжя, враховуючи, що докази на підтвердження наявності між померлими домовленості про інший розмір часток або можливості відступу від рівності часток подружжя сторонами не надані, позов у цій частині слід задоволити та визнати, що померлій [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] належить Ѕ частка. З приводу вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частку у квартирі [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, а відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Однак, після визначення частки [PERSON] у спільному майні подружжя для нотаріуса не існує перешкод в оформленні права на спадщину, а тому у цій вимозі слід відмовити за безпідставністю. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved