Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом посилаючись на те що, вона є власницею будинку № 17, розташованого по вулиці Нахімова м. Куп'янська Харківської області. Разом з нею зареєстрований її син і відповідач по справі, але він більше шести місяців не мешкає за цією адресою, не доглядає за житлом та не платить за комунальні послуги, його речі відсутні, у зв'язку з чим є підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням і для зняття з реєстраційного обліку за цією адресою. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити, а також додала, що відповідач у її будинку не проживає з 2003 року, він добровільно виїхав з помешкання у невідомому напрямку, його речей немає. Визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідно їй для вільного розпорядження своєю власністю та вирішення питань, пов'язаних зі сплатою житлово-комунальних послуг. Третьою особою була надана заява про розгляд справи у відсутності їх представника, з рішенням суду будуть згодні (а.с.26). Частина ч.5 статті 74 ЦПК України передбачає, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця їх проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.1\~ст. 77 ЦПК України\~у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу Головного управління ДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] та з відповіді вбачається, що він зареєстрований за адресою : [INFO]. Відповідач про час та місце проведення судових засідань повідомлявся за місцем його реєстрації та вважається належним чином сповіщеним, до суду він не зявився, поштова кореспонденція повернулася з відміткою "за закінчення терміну зберігання". Відповідно до\~ст. 169 ЦПК України\~суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених\~ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. \~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача [PERSON], що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. По матеріалам справи встановлено, що у будинку № 17 по вулиці Нахімова в місті Куп'янську Харківської області, власницею якого є [PERSON], зареєстровані вона, її донька [PERSON] та син [PERSON], який згідно комісійних актів, складених 29 грудня 2014 року, 30 січня 2015 року, 28 лютого 2015 року, 31 березня 2015 року, 30 квітня 2015 року та 01 червня 2015 року за участю сусідів та уповноваженого представника квартального комітету № 13 виконкому Куп'янської міськради Харківської області, дійсно не проживає за вказаною вище адресою ( а.с.4-19,32). Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Допитані судом свідки [PERSON], яка з 2008 року була секретарем квартального комітету і зараз є членом квартального комітету, та сусідка позивача [PERSON], підтвердили у судовому засіданні, що відповідач дійсно не проживає на протязі тривалого часу за місцем реєстрації, що зафіксовано в актах. Крім того, [PERSON] вказала, що не бачила і не зустрічала його з 2002 року. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Рівність перед законом конституційних прав і свобод позивача та можливість їх захисту у судовому порядку передбачена нормами статей 24,41,55 Конституції України. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, надавши докази відповідно до вимог ст. ст.57-60 того ж Кодексу. Таким чином, враховуючи те, що відповідач добровільно без поважних причин не мешкає у будинку позивача тривалий час та місце його знаходження невідоме, участі в утриманні житла не приймає, його речі відсутні, підстав для збереження за ним права на житлове приміщення немає, позивач [PERSON], як власниця будинку, на підставі вимог статті 41 Конституції України та статей 316, 319, 328, 391 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись свою власністю, однак реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку перешкоджає їй користуватися ним, в тому числі завдає збитків при оплаті комунальних послуг, що призводить до порушення її прав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем були надані докази на підтвердження заявлених нею вимог.

Outcome: approved