Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 01.01.2016 року померла її свекруха - [PERSON], жителька с.Сокілець Дунаєвецького району Хмельницької області, після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема дві земельні ділянки, на які вона є спадкоємцем за заповітом, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документ на дане майно втрачені, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї немає, а тому і звернулася до суду. Представник позивача [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а розгляд справи просила провести у її відсутності. Представники відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області та третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явилися, суду надані заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 01 січня 2016 року померла [PERSON], що видно із копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №277482, після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема дві земельні ділянки, право власності на які посвідчені державними актами серії ЯЖ №961680 та серії ЯЖ №961554 від 31.07.2009 року, виданими на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації №377/2009-р. від 15.04.2009 року (копії додаються), розміром 0,40 га та 0,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництвана на території Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області виданим на підставі рішення [PERSON] райдержадміністрації від 25.10.1996 року №377-р., на які позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 09 липня 2015 року, посвідченим секретарем Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Також встановлено, що [PERSON] спадщину прийняла згідно ст.1268 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини нотаріусу, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №87-2016, яка була заведена після смерті [PERSON] Відповідно до постанови приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 02.07.2016 року [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки, які залишились після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №961680 та серії ЯЖ №961554 від 31.07.2009 року втрачені і визнані недійсними, що підтверджується повідомленням в газеті "[PERSON] вісник" №40 (10896) від 06.10.2016 року. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права, а також відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може прд'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); о складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності а земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельні ділянки, як на спадкове майно після смерті [PERSON].

Outcome: approved