Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що разом з нею проживає її онук [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є відповідач, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. У зв`язку з наведеним позивач просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] ; призначити позивача опікуном [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . У судове засідання учасники справи не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 150 СК встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК передбачена можливість позбавлення судом матері, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з довідкою Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 квітня 2019 року № 663 [PERSON] , 2012 року народження, проживає разом зі своєю бабою [PERSON] (а.с. 7). Згідно з висновком Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 квітня 2019 року № 270 відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] , спроби вплинути на відповідача позитивних результатів не дали, у зв`язку з чим орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини (а.с. 9-11). З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність факту ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина, у зв`язку з чим, враховуючи незаперечення останньою стосовно позову, вважає за потрібне позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 30 серпня 2018 року № 00020881542 відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8). Позивач станом на 11 червня 2018 року є здоровою, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 12, 13). Згідно з висновком Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 квітня 2019 року № 270 орган опіки та піклування не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с. 9-11). З огляду на наведене, враховуючи те, що під час розгляду справи було встановлено, що малолітній [PERSON] позбавлений батьківського піклування, суд вважає за необхідне встановити над ним опіку та призначити [PERSON] опікуном дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК). Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2019 року до повноліття [PERSON] . Також суд,

Outcome: approved