Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що 26.06.2008 року ВАТ Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено договір № 840202-АП/08/980/018 згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50958,00 гривень з терміном погашення до 20.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,7% річних. Згідно п. 2.2.1 Кредитного договору передбачено, що мінімальна сума необхідного платежу по кредиту складає 1317,33 гривень. Відповідно до п. 2.2.3 Договору відповідач зобов'язався вносити мінімальний платіж, визначений у п. 2.2.1 Кредитного договору щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відповідачем станом на 20.08.2013 року порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, за відповідачем мається заборгованість по кредитному договору в сумі 23538,89 гривень, де 16965,07 гривень - заборгованість за кредитом, 4250,08 гривень - за нарахованими відсотками, 1684,70 гривень - пеня за прострочену сплату кредиту, 353,09 гривні - пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків, 185,33 гривень - сума індексації за прострочену оплату кредиту, 100,62 гривень - сума індексації за прострочену оплату відсотків. Крім того, позивач вказує, що зобов'язання за вказаним вище договором було забезпечено договорами поруки укладеними 26.06.2008 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] є поручителями, безвідривно та безспірно зобов'язуються відповідати перед банком за належне виконання позивальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. П. 1.2 кредитного договору передбачено, що поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позивальник. Поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, вказаних у Кредитному договорі повністю (чи будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. П. 2.1 Кредитного договору передбачено, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо установлений кредитним договором строк виконання позивальником зобов'язання в цілому, чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою зобов'язання позивальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Банк неодноразово інформував відповідачів про необхідність сплати заборгованості, але станом на теперішній час жоден з них не виконав взятих на себе зобов'язань щодо виконання умов кредитного договору, з боку відповідачів не здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості. Враховуючи викладене, позивач був вимушений звернутися до суду, та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра" суму заборгованості за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року у загальній сумі 23538,89 гривень, а також судовий збір у розмірі 235,40 гривень. В подальшому позивач уточнив вимоги, збільшив розмір позовних вимог та зазначив, що оскільки відповідачі не виконують зобов'язання за кредитним договором, розмір заборгованості за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року збільшився і станом на 12.03.2014 року становить 24811,14 гривень, де сума боргу за кредитом - 16965,07 гривень, сума боргу за нарахованими відсотками - 5047,81 гривень, пеня за прострочену сплату кредиту - 2233,79 гривень, пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків - 564,47 гривень. Тому просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року у загальній сумі 24811,14 гривень та судовий збір у розмірі 248,11 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, вказала, що особисто вона не була присутня при укладенні договорів, але в матеріалах кредитної справи маються підписані анкети - заяви, договори. Відповідачі повідомлялися про необхідність виконання зобов'язань, про що є письмові підтвердження, до теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена. Просив позов задовольнити. У подальшому представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не явився, про день слухання повідомлявся належним чином, заява про відкладення слухання справи від нього не надійшла. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] по наявним матеріалах справи. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] не визнала позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, суду пояснила, що [PERSON] є її колишній чоловік. Вона не згодна з тим, що повинна платити за кредитом. З [PERSON] вони розійшлися, автомобілем вона не користувалася. На теперішній час [PERSON] матеріально дитині не допомагає, у неї не має можливості платити за кредит. Про те, що [PERSON] не платив кредит вона не знала. Мати знала про те, що вони збиралися брати в кредит авто. Подробиці оформлення кредиту вона не пам'ятає. За оскарженням кредитного договору та договору поруки, вона нікуди не зверталася. Просила стягувати заборгованість з [PERSON] У судовому засіданні відповідачка [PERSON] не визнала позовні вимоги, відповідно до письмових заперечень: згідно умов кредитного договору № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року у якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за даним кредитним договором, останній передав у заставу предмет застави - автотранспортний засіб, який належить йому на праві приватної власності. При порушенні позичальником умов кредитного договору щодо виконання зобов'язання у позивача виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою за рахунок предмета застави. Таким чином позивач має право стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором звернувши стягнення на автотранспортний засіб, який належить [PERSON] на праві приватної власності. Стосовно договору поруки, який банк уклав з [PERSON] та [PERSON] він має додатковий характер до основного зобов'язання - кредитного договору. Крім того пред'явлення позову до солідарних боржників є право, а не обов'язком банку. Таким чином банк у першу чергу може одержати заборгованість за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет застави, що на праві приватної власності належить боржнику. Також відповідачка зазначила, що банк проінформував їх як поручителів про наявність заборгованості за кредитним договором лише після закінчення терміну погашення основного зобов'язання, а саме 29 серпня 2013 року. У даному випадку вона наполягає на застосуванні норм ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] неодноразово припинялося внесення щомісячних платежів щодо повернення кредиту, а саме в період з 01.12.2009 року по 19.07.2010 року, 25.10.2010 року по 06.06.2010 року, 13.01.2012 року по 28.05.2013 року. Проте позивачем жодного разу не була пред'явлена до поручителів вимога про дострокове повернення частини позики, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. Вважає, що з січня 2010 року порука поручителів припинилася, а тому вимога позивача до поручителів є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні відповідач вказала, що вона підписувала лише анкету, договір поруки вона не підписувала. Вона знала про кредитний договір. Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи вона не бажає заявляти. Договір поруки вона не оскаржувала. Вона вважає, що заборгованість повинні сплачувати [PERSON] та його родичі, тому що вона та донька гроші не бачили, автомобілем не користувалися. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056 - 1 ЦК України передбачається, що кредитним договором визначаються розмір процентів та порядок їх сплати. До матеріалів справи доданий кредитний договір «Автопакет» № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року укладений між позивачем та позичальником [PERSON], згідно якого позивач надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50958,00 гривень з терміном погашення до 20.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,7% річних, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти, штрафи і т. інш., у строки та розмірі, передбачені договором. (а.с. 4-6) Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення строкового повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. У відповідності до вимог ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова відповідальність іншої особи. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. особа, яка несе субсидіарну відповідальність, повинна задовольнити вимогу кредитора. До матеріалів справи доданий договір поруки № 840202-П/08/980/018 від 26.06.2008 року укладених між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року, згідно умов якого поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.7). До матеріалів справи доданий договір поруки № 840202-П/08/980/018 - 2 від 26.06.2008 року укладених між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року, згідно умов якого поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.8). Сума заборгованості за кредитним договором станом на 12.03.2014 року підтверджена наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року, яка становить 24811,14 гривень, де сума боргу за кредитом - 16965,07 гривень, сума боргу за нарахованими відсотками - 5047,81 грн., пеня за прострочену сплату кредиту - 2233,79 гривень, пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків - 564,47 гривень. Тому позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року у загальній сумі 24811,14 гривень та судовий збір у розмірі 248,11 гривень. (а.с.69-70). Згідно вимог № 2021 від 23.08.2013 року, № 2020 від 23.08.2013 року, № 2019 від 23.08.2013 року позичальник [PERSON] та поручителі [PERSON], [PERSON] повідомлялись банком про наявність заборгованості по кредитному договору № 840202-АП/08/980/018 від 26.06.2008 року та заявлено вимогу про погашення заборгованості добровільно (а.с. 18, 19, 20). Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачами порушено право позивача за кредитним договором, оскільки заборгованість за кредитним договором до теперішнього часу не сплачено. Суд критично відноситься до пояснень відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо відсутності обов'язку сплати заборгованості, адже на теперішній час ані кредитний договір, ані договори поруки, відповідачами не оскаржувалися, в установленому законом порядку недійсними не визнавалися. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved