Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з усього майна [PERSON] , що накладений постановами Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вимоги мотивовано тим, що 27.07.2020 р. їй стало відомо про те, що 11.10.2011 року постановами головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Луцюк А.В. було накладено обтяження у вигляді арешту майна, що належить [PERSON] на праві власності, та оголошена заборона його відчуження, що створює перешкоди в реалізації прав, пов`язаних з розпорядженням майном. У зв`язку з цим, 28.07.2020 року [PERSON] звернулась до відповідача з відповідною заявою про зняття арештів з належного майна з одночасним вилученням записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Листом від 31.07.2020 року № 112351/18.21/2020, Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 31.07.2020 року відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості. Разом з цим, відповідач повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спец розділ) у відділі на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження № 29185574 та № 29187240 від 11.10.2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1153 виданого 02.08.2011 року Корольовським районним судом міста Житомира про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості по кредиту 17\~484, 00 грн. та судових витрат в сумі 294, 85 грн. 11.10.2011 року державним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження в рамках вищевказаних виконавчих проваджень, та зареєстровано відповідні обтяження № 4820574 та № 4820624 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 28.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Одночасно відповідачем роз`яснено, що ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позивач вважає, що відсутні правовові підстави для подальшого існування арешту належного їй майна, оскільки виконавчі провадження в межах яких накладався арешт завершені, захистити своє право в іншй спосіб, крім як звернення до суду, не може . Позивач в судове засідання не з`явилась. Предстаник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без участі [PERSON] , вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення судових витрат з відповідача просить залишити без розгляду. 25.11.2020 від начальника Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Савіної Н. надійшов відзив, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] про звільнення з-під арешту майна та в частині стягнення з Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь позивача судового збору в сумі 840, 80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000, 00 грн. Крім того, остання просила проводити розгляд справи за відсутності представника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутностю визначено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що 11.10.2011 року у відповідності з постановами головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Луцюк А.В. було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження в рамках виконавчих проваджень № 29185574 та № 29187240 від 11.10.2011 року та зареєстровано відповідні обтяження № 4820574 та № 4820624 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 28.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 31.07.2020 року відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спец розділ) у відділі на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження № 29185574 та № 29187240 від 11.10.2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1153 виданого 02.08.2011 року Корольовським районним судом міста Житомира про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості по кредиту 17\~484, 00 грн. та судових витрат в сумі 294, 85 грн. Згідно Інформаційної довідки № 219722860 від 10.08.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за параметрами запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження [PERSON] , встановлено обтяження всього нерухомого майна шляхом його арешту на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження №29187240 від 11.10.2011року, №29185574 від 11.10.2011 року. Заявником значиться Відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Згідно з ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Спеціальним законом, який діяв на момент накладення державним виконавцем арешту на майно позивача є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження`від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Як вбачається з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень 28.08.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо). Згідно з\~приписами статті\~50\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у\~редакції від\~21\~квітня 1999\~року №\~606-ХІV\~у разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~направлення виконавчого\~документа за\~належністю іншому\~органу державної\~виконавчої служби,\~офіційного оприлюднення\~повідомлення про\~визнання боржника\~банкрутом і\~відкриття ліквідаційної\~процедури,\~закінчення виконавчого\~провадження за\~рішенням суду,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат,\~пов`язаних\~з організацією\~та проведенням\~виконавчих дій),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду або\~іншого органу\~(посадовій\~особі),\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений\~на майно\~боржника,\~знімається,\~скасовуються інші\~вжиті державним\~виконавцем заходи\~примусового виконання\~рішення,\~а також\~провадяться інші\~дії,\~необхідні у\~зв`язку\~із завершенням\~виконавчого провадження,\~у разі\~якщо у\~виконавчому провадженні\~державним виконавцем\~накладено арешт\~на майно\~боржника,\~у постанові\~про закінчення\~виконавчого провадження\~або повернення\~виконавчого документа\~до суду\~або до\~іншого органу,\~який його\~видав,\~державний виконавець\~зазначає про\~зняття арешту. \~ \~ \~ \~Згідно вимог\~ст.\~40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~2\~червня 2016\~року \~№ 1404-VIII (чинна редакція) уразі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, враховуючи вимоги нормативно-правових актів які діяли на час накладення арешту на майно, так й на час розгляду справі, суд вважає, що правові підстави для подальшого арешту майна відсутні. Крім того, суд зазначає, що незняття відповідачем арешту з майна позивача у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушує право позивача. На підставі вищевикладеного, згідног вимог ст.ст. 1-18, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України,\~\~Закона України «Про виконавче провадження», \~суд,

Outcome: approved