Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 6 серпня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають діаметрально протилежні погляди на життя. Після одруження у них виявилося набагато менше спільних інтересів ніж вони вважали. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Ухвалою від 1 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв\~до\~розгляду та відкрив та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 28 травня 2021 року позивач просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. 28 травня 2021 року відповідач подала суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6 серпня 2016 року відділом РАЦС Пінського міськвиконкому Брестської області Республіки Білорусь, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] .\~ \~ \~ Відповідно до вимог ч.1\~ст.58\~Закону\~України\~«Про міжнародне\~приватне\~право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно з ч.1\~ст.60\~Закону\~України\~«Про міжнародне\~приватне\~право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. Відповідно до ст.73 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить його інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved