Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про сформування депутатської комісії, скасування рішення [PERSON] міської ради 4-ої сесії №40 від 24.02.2011 року та державного акту. Так, позивачі свої позовні вимоги мотивують тим, що інспекція ДАБК у Львівській області листами від 07.04.2011 року і повторно 02.08.2011 року надіслала [PERSON] міській раді про необхідність вжиття заходів щодо самовільного будівництва, яке здійснено на землях [PERSON] міської ради. Відповідей від [PERSON] міської ради ДАБК не отримала. Сина позивача [PERSON] в серпні 2014 року призвано в зону АТО. Усні зауваження [PERSON] до в.о. міського голови [PERSON], незважаючи на те що у нього було доручення від сина і прохання розібратись щодо самовільного будівництва, були тільки одні обіцянки. На звернення позивача [PERSON] від 27.11.2014 року та 12.01.2015 року відповідей він не отримав. 21.01.2015року його син [PERSON] загинув в зоні АТО захищаючи Україну. Проте він отримав 11.02.2015 року відповідь від голови міської ради , про те що міська рада припиняє розгляд його звернень . Відбулась заміна міського голови [PERSON] міської ради , проте на три звернення до [PERSON] міської ради від 29.04.2015 року, 08.07.2015 року та на звернення до РДА від 25.06.2015 року він чітких відповідей не отримав, хоча до міської ради надав копію рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24.04.2014 року , диск запису суду, копії відповіді СЕС, пожежників , витяг про розміщення сараю, де нормативні віддалі складають 15 м. а в дійсності є 7 м. Відповідь прокуратури від 16.04.2010 року , де опретестовано рішення виконкому [PERSON] міської ради №288 від 30.11.2007 року ігнорується міською радою. [PERSON] міська рада від 18.11.2010 року повідомляє, що численними перевірками за попередні роки встановлено факт самовільного будівництва гр.[PERSON] господарської будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці. На його прохання прислати постійну комісію з питань планування, будівництва та землекористування та надати письмову відповідь чи є самозахват земельної ділянки і її площа, кому належить змельна ділянка і її площа, чи є самовільне будівництво літньої кухні, сараю і дровітні, їх розміри і їх місцезнаходження . На що він отримав відповідь 15.05.2015 року, про те, що комісією встановлено : відстань між житловою будівлею гр.[PERSON] та господарською будівлею гр.[PERSON] в натурі становить 7 м. Проте постійна комісія не надала відповідей, що рішенням 4-ої сесії [PERSON] міської ради №40 від 24.02.2011 року гр.[PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0768 га. по вул.В.Великого, 95 , на якій знаходиться житловий будинок та вищезгадана господарська будівля гр.[PERSON] відповідним листом зобов»язано в термін до 01.03.2012 року виготовити технічну документацію, вважає що дане рішення є простроченим на сьогоднішній день. Отже, вважає що самовільно споруджена господарська будівля порушує будівельні, санітарні, протипожежні норми, побудовані без проекту і дозволу місцевої ради на земельній ділянці, що не відводилась гр.[PERSON] Також [PERSON] міська рада у відповіді від 07.08.015 року надала неправдиві факти так і не надавши висновки постійної комісії в якому, він звертався до в.о. міського голови м.Рава-Руська п.Зінько М.Л. в кожному його зверненні. Проте, станом на сьогоднішній день [PERSON] міська рада не розглядала питання про затвердження відповідної технічної документації, а отже самовільно захоплена земельна ділянка площею 0,0186 га і надалі залишається власністю [PERSON] міської ради. Згідно акту державної технічної комісії про готовність збудованих об»єктів садибної забудови, до експлуатації від 18.11.2000 року та затвердженого виконкомом [PERSON] міської ради від 25.01.2005 року №33 господарської будівлі, літня кухня , сарай, дровітня повинні знаходитися на ділянці, яка перебуває у власності гр.[PERSON]І, площею 0,06 га, а не на само захопленій ділянці площею 0,0186 га. У зв»язку із таким, просять суд сформувати депутатську комісію [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області з питань планування, будівництва, і землекористування, для з"ясування та встановлення площі, власника, порушення чи відсутності порушення санітарних та пожежних норм щодо земельної ділянки гр.[PERSON] за адресою м.Рава-Руська, вул.В.Великого, 81 , Жовківського району Львівської області. Окрім того скасувати рішення 4-ої сесії [PERSON] міської ради № 40 від 24 лютого 2011 року та анулювати акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об»єктів садибної забудови до експлуатації від 18.11.2000 року, затверджений рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 25.01.2001 року №33. Окрім того, просять з відповідачів стягнути судовий збір . Позивач [PERSON] та одночасно представник позивачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити. Окрім того, просив стягнути з відповідачів сплачений при подачі позову до суду судовий збір в користь позивачів . Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що оскаржуваний акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом проектів садибної забудови до експлуатації від 18.11.2000 року містить неправдиві відомості, так як в ньому передбачено розміщення будинку та господарських споруд на земельній ділянці 0,06 га, яка належить [PERSON] згідно рішення виконкому [PERSON] міської ради від 11.04.1981 року №80, а фактично господарські будівлі знаходяться на земельній ділянці площею 0,0168 га, яка належить [PERSON] міській раді. Відповідно не відображено відхилення від проекту забудови земельної ділянки №81 щодо розміщення господарських будівель на земельній ділянці, що не перебуває у власності/користуванні [PERSON] так як господарські будівлі розміщені на земельній ділянці, яка належить [PERSON] міській раді, що підтверджено сторонами у судовому процесі. Крім цього, посилання Відповідачів на рішення 4-ої сесії [PERSON] міської ради №40 від 24.02.2011 року відносно згоди на виготовлення технічної документації на землю, то потрібно зазначити, що на момент складення акту даного рішення у [PERSON] не було і відповідно акт прийнятий із порушенням норм законодавства. Крім цього, рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку не є підтверджуючим документом законності користування земельної ділянки у відповідності до ст.ст.125, 126 ЗК України та ст.182 ЦК України. Це підтверджується актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки Позивачів, де вказано та підтверджено підписами представників [PERSON] міської ради, що земельна ділянка суміжна із Позивачами площею 0,0168 належить [PERSON] міській раді. Дана інформація є підставою вважати такі будівлі самочинним будівництвом і відповідно не можуть бути готовими до введення в експлуатацію (так як вказано в оскаржуваному акті). Також, у оскаржуваному акті не відображено про відхилення від проекту забудови та порушення санітарних та пожежних норм з огляду на розміщення господарських будівель на відстані 7,10 м від сусіднього житлового будинку, хоча мінімальна відстань має становити 15 м, що підтверджується актом комісійного розгляду звернення від 06.10.2015 року, листом Жовківської райсанепідемстанції від 05.04.2004 року та іншими доказами по справі. З огляду на це, вбачається підстава для анулювання такого акту з підстав ведення будівництва із грубим відхиленням від проекту забудови земельної ділянки №81, порушенням санітарних та пожежних норм, що позбавляє права видавати/затверджувати оскаржуваний акт та вважати побудовані господарські будівлі згідно норм законодавства та за відсутності відхилень від проекту, які є явними. Оскаржуване рішення 4-ої сесії [PERSON] міської ради №40 від 24.02.2011 року вважаємо незаконним з огляду на те, що даним рішенням надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації щодо земельної ділянки площею 0,0768 га на якій знаходить будинок та господарські будівлі по адресі м.Рава-Руська, вул..В.Великого, 81а. Проте, земельна ділянка площею 0,06 га вже перебуває у користуванні [PERSON] згідно рішення виконкому [PERSON] міської ради від 11.04.1981 року №80 про що зазначено у Типовому договорі від 11.06.1983 року, проекті забудови земельної ділянки №81 і відповідно [PERSON] міська рада не може повторно розпоряджатись даною земельною ділянкою, яка вже передана [PERSON] ще у 1981 році. Тому рішення №40 мало стосуватись земельної ділянки площею лише 0,0168 га, яка на даний час належить [PERSON] міській раді. Таким чином рішенням №40 повторно надано дозвіл на розроблення технічної документації одної і тої самої земельної ділянки, яка вже є в користуванні [PERSON], що є грубим порушенням. Відповідно з цієї підстави потрібно скасувати дане рішення так як воно є незаконним. Відповідно до ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.6 ч.1б ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» управління та вирішення спорів у сфері містобудування відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування. Проте [PERSON] міською радою, незважаючи на численні прохання Позивачів, не було скликано депутатську комісію щодо вирішення питання самовільного будівництва [PERSON] господарських будівель на не відведеній для цього земельній ділянці з відхиленням від проекту та порушенням санітарних та пожежних норм. Аналогічну бездіяльність здійснює і департамент архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області. З врахуванням вище наведеного, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Жовківського району в подальшому в судове засідання не прибула однак на адресу суду подала письмові заперечення , мотивуючи такі тим, що позовні вимоги позивачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] є безпідставними та необгрунтованими. Скасування рішення [PERSON] міської ради №40 від 24 лютого 2011 року, яким гр.[PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0768га по вул.В.Великого,95 на якій знаходиться його житловий будинок та господарська будівля, чого просять позивачі, є порушенням прав громадян на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, в даному випадку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі не більше 0,10 га у межах міста, шо передбачено п. «г» ч 1 ст. 121 Земельного кодексу України. [PERSON] міська рада, як орган місцевого самоврядування, не наділена повноваженнями щодо обмеження громадян у часі, який необхідний їм на розробку технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки, тому скасовувати рішення органу місцевого самоврядування, в якому терміни виготовлення технічної документації не вказані, вважаю не доцільним. Анулювання акту державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом проектів садибної забудови до експлуатації призведе до анулювання Реєстраційного посвідчення від 22.02.2001 року [PERSON] БТІ 006573, виданого громадянину [PERSON] на підставі вказаного вище акту державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом проектів садибної забудови від 25 січня 2001р. №33, а це в свою чергу порушить право гр. [PERSON] на власність. Хочу зазначити, що відповідно до постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю України про адміністративне правопорушення від 22.12.2006 року №54 гр. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу Штраф гр.[PERSON] М І. сплачено у повному обсязі. З моменту притягнення до адміністративної відповідальності нове будівництво не проводилося. Щодо сформування депутатської комісії з питань планування, будівництва та землекористування, яка повинна встановити площу самовільно зайнятої земельної ділянки і те, кому вона належить повідомляю, шо комісія неодноразово виходила за місцем реєстрації гр [PERSON], та [PERSON]І та встановила, що відстань від будівлі гр. [PERSON] до господарської будівлі гр.ЛебідкінаМ.І.становить7метрів. Представник відповідача ДАБІ у Львівській області [PERSON] в судовому засіданні в частині позовних вимог щодо сформування комісії не заперечив. Щодо скасування рішення сесії та державного акту гр.[PERSON] заперечив, оскільки встановлено факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил ДБН, щодо здійсненого будівництва гр.[PERSON] та винесено приписи ДАБІ , згідно яких останній оплатив штраф та після сплати штрафу фактично будівництво не продовжується, а тому виносити повторні приписи не доцільно , оскільки не встановлено нового факту порушення норм ДБН. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачі просять суд скасувати рішення [PERSON] міської ради і анулювати акт державної технічної комісії. Йому та [PERSON], було видано рішення на приватизацію земельної ділянки [PERSON] міською радою, тобто відповідним органом і в межах його компетенції, згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92. Дана земельна ділянка прилягає до його запроектованої земельної ділянки, якою він добросовісно, відкрито і безперервно користуються з 1980 року і згідно ст.119 Земельного кодексу України (набувальна давність) маю право на звернення до відповідного органу з метою отримання земельної ділянки у власність або користування і отримання такого дозволу. І яким чином користування і приватизація даної земельної ділянки порушує права позивачів невідомо. Акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об'єктів садибної забудови до експлуатації був складений і підписаний відповідальними представниками державних органів і затверджені рішенням виконкому місцевого самоврядування, в даному випадку [PERSON] міською радою. Чим даний [PERSON] порушує права позивачів і які причини для анулювання даного документу невідомо. Дана позовна заява гр.[PERSON] зводиться до одного, а саме вжиття заходів щодо самовільного будівництва і самовільного захоплення земельної ділянки [PERSON] Відповідно до вимог ст.376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки,якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Відповідно до положень статті 38 Закону № 3038-УІ право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих обєктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. В даному випадку Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області та [PERSON] міська рада претензій до нього та [PERSON], не мають. Зокрема у листі-відповіді Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції у Львівській області зазначено, що «враховуючи вищенаведене відповідно до порядку Департаменту відсутні правові підстави для вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю і до [PERSON] претензій немає» (ст.97, ст.160 справи). У листі-відповіді [PERSON] міської ради від 11.02.15 року зазначено про припинення розгляду заяв гр..[PERSON] на основі рішення Апеляційного суду від 26 листопада 2014 року (ст.10 справи). Позовні вимоги сімї [PERSON] щодо самовільного будівництва і самовільного захоплення земельної ділянки [PERSON] раніше розглядувались Жовківським районним судом. 30 серпня 2005 року Жовківський райсуд розглянув цивільну справу за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні проїздом, вилучення земельної ділянки, знесення самовільно зведених споруд. Судом було встановлено, що між будинком сім'ї [PERSON] та будинком [PERSON] є вільна земельна ділянка, яка самовільно захоплена [PERSON] в розмірі 164 кв.м. і на даній земельній ділянці останній самовільно збудував літню кухню, сарай, туалет і два підвали, перекривши головний фасад з головної вулиці. Своїм рішенням Жовківський райсуд відмовив у задоволенні позову в даній частині. 24 квітня 2014 року Жовківський райсуд розглянув цивільну справу за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради, третіх осіб Жовківського районного управління ГУ Держепідемслужби, Державної інспекції техногенної безпеки, Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю про зобовязання привести самочинно збудовану господарську будівлю до санітарних та пожежних норм та перенести її на закріплену земельну ділянку. Жовківський райсуд задовольнив позовну заяву сім'ї [PERSON]. Апеляційний суд Львівської області своїм рішенням від 26 листопада 2014 року скасував рішення Жовківського райсуду від 24 квітня 2014 року і прийняв рішення, яким відмовив у задоволенні позову [PERSON]І, та [PERSON] (ст.157 справи). Повторний розгляд позовних заяв сім'ї [PERSON] суперечить ст.61 та ст.223 ЦПК України. Зокрема в ст.61 даного кодексу зазначається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ст.223 ч.2 ЦПК України зазначено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Отже, згідно ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони, треті особи з самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суд ту саму вимогу з тих самих підстав. У разі предявлення вказаними субєктами позову, тотожного (та ж вимога по тих же підставах) тому, щодо якого судом було ухвалено рішення, що набрало законної сили, настають наслідки, передбачені п. 2 ч.2 ст. 122 ЦПК - суддя відмовляє у відкритті провадження у справі. Якщо ж дана обставина (наявність рішення суду, що набрало законної сили, за тотожним позовом) була встановлена вже після відкриття провадження у справі, - провадження у справі закривається (п. 2 ч. 1 ст 205 ЦПК). Враховуючи вищенаведене простить суд відмовити гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] у задоволенні їх позову і закрити провадження у справі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні щодо позвних вимог позивачів заперечив та підтримав думку свого представника. Дослідивши докази по справі та з'ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши думку сторін по справі, оглянувши матеріали цивільної справи №444/2772/13-ц провадження №2/444/965/13 , суд приходить до наступних висновків . Згідно зі статтею 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Право на звернення до суду за захистом, як передбачено ст.3 ЦПК, має особа у разі порушення права. Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст. 158 ЗК України Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Судом встановлено, що сторони по справі являються сусідами і їх земельні ділянки межують між собою . Згідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України , визначає, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч.1 ст. 90 Земельного Кодексу констатує, що власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі, споруджувати житлові будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. У відповідності до ч. 4 ст.373 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Як вбачається із копії рішення [PERSON] міської ради 4-ої сесії 6 демократичного скликання №40 від 24.02.2011 року вирішено, надати дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі земельної ділянки площею 0,0768 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м.Рава-Руська по вул.В.Великого, 95 , гр.[PERSON] Гр. [PERSON] звернутись в ліцензовану організацію для виготовлення технічної документації . Розроблену та погоджену документацію подати на затвердження до [PERSON] міської ради . Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань планування, будівництва та землекористування. Як вбачається із наданих в судовому засіданні пояснень представника [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області [PERSON] що технічна документація щодо зазначеної земельної ділянки знаходиться в процесі виготовлення, окрім того чинним законодавством України не передбачено термінів виготовлення такої документації це є виключно правом громадянина який виготовляє вищезазначену документацію. Згідно акту державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом проектів садибної забудови до експлуатації від 18.11.2000 року, рішенням державної технічної комісії житловий будинок №81 по вул.В.Великого в м.Рава-Руська готовий до введення в експлуатацію. Також судом встановлено, що рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30.05.2005 року, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.03.2006 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні проїздом, вилучення земельної ділянки, знесення самовільно зведених споруд та проїздом та ін. позов задоволено частково та зобов»язано його не чинити перешкод в користуванні частини земельної ділянки та перенести господарську споруду вбиральню на відстань відповідно до будівельних норм . Вказане рішення вступило в законну силу та було виконано в повному об»ємі , що підтверджується показами та довідкою виданою [PERSON] міською радою Жовківського району Львівської області. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Щодо позовної вимоги позивачів про скасування акту державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об»єктів садибної забудови до експлуатації від 18.11.2000 року, затверджений рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 25.01.2001 року №33, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із листа [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 18.11.2010 року №1592/02-17 , що численними перевірками за попередні роки встановлено факт самовільного будівництва гр.[PERSON] господарської будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці . Окрім того [PERSON] повідомлено що в інспекцію ДАБК у Жовківському районі надіслано лист про притягнення до відповідальності гр.[PERSON] за самовільне будівництво господарської будівлі без належної документації. Одночасно з цим згідно п.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до делегованих повноважень виконавчих органів міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного законодавства . Та що рішенням 4-ої сесії [PERSON] міської ради №40 від 24.02.2011 року гр.[PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0768 га. по вул..В.Великого, 95 , на якій знаходиться його житловий будинок та вищезгадана господарська будівля гр.[PERSON] відповідним листом зобов»язано в термін до 01.03.2012 року виготовити технічну документацію. Згідно акту комісійного розгляду звернення гр.[PERSON], щодо створення комісії для перевірки будівництва господарської будівлі на вул..В.Великого, 81 в м.Рава-Руська Жовківського району Львівської області за дорученням голови Львівської обласної державної адміністрації від 06.10.2015 року щодо порушуваних заявником питань встановлено, що на підставі рішення [PERSON] міської ради від 24.02.2011 року за № 40 складено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі на місцевості гр.[PERSON], з метою передачі її у власність (не подана на затвердження) на якій знаходиться спірна господарська будівля на відстані 7,10 м. від житлових кімнат південного фасаду житлового будинку на вул..В.Великого , 81 а, в м.Рава-Руська Жовківського району одним із документів якого є акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки погоджений гр.[PERSON] як суміжним землекористувачем . На момент комісійного розгляду в даній господарській будівлі утримувались свійські птахи . Згідно вимог п. 3.25 * ДБН 360-92** відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм таблицею 3.2а, - яка становить 15 м., але не менше протипожежних норм, яка в даному випадку повинна становити 8-12 м. За результатами комісійного розгляду прри обговоренні порушуваних питань комісія дійшла висновку про скерування вищезгаданих матеріалів до правоохоронного органу щодо встановлення їх відповідності до норм законодавства, законності видачі та реєстрації та у разі виявлення порушення вжиття заходів згідно чинного законодавства . На звернення до державної інспекції сільського господарства в Львівській області, на лист голови [PERSON] міської ради надано відповідь , а саме що в разі невиконання вимог рішення органу місцевого самоврядування у строки, зазначені в ньому, орган місцевого самоврядування має право звернутись до суду про зупинення використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів або звернутись до відповідного органу прокуратури про звернення до суду щодо скасування рішення про передачу земельної ділянки у власність чи користування . Також відповідно до ст.154 ЗК України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати передбачені законодавчими актами додаткові обов»язки чи обмеження. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом . Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Проте, як вбачається і з матеріалів справи та пояснень сторін позивачі не звертались до відповідного органу прокуратури про звернення до суду щодо скасування рішення про передачу земельної ділянки у власність чи користування. Окрім того позивачі посилаються на те , що самовільне будівництво по вул..В.Великого, 81 має істотні порушення будівельних норм та правил , а тому з тих підстав слід скасувати рішення 4-ої сесії [PERSON] міської ради № 40 від 24 лютого 2011 року та анулювати акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об»єктів садибної забудови до експлуатації від 18.11.2000 року, затверджений рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 25.01.2001 року №33, проте такі твердження позивачів не підтверджено доказами. Відповідно до ст.60 ЦПК України та ст.376 ЦК України, факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред»явила позов. Відповідно до п. «г» ч 1 ст. 121 ЗК України, у нормах безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, не вказано обмеження громадян у часі, який необхідний їм на розробку технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки, тому скасовувати рішення органу місцевого самоврядування, в якому терміни виготовлення технічної документації не вказані, є не доцільним. А тому у суду відсутні підстави для скасування рішення 4-ої сесії [PERSON] міської ради № 40 від 24 лютого 2011 року та акту державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об»єктів садибної забудови до експлуатації від 18.11.2000 року, затверджений рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 25.01.2001 року №33. Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. А тому, суд приходить до висновку , що позовну вимогу про сформування депутатської комісії [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області з питань планування, будівництва, і землекористування, для з"ясування та встановлення площі, власника, порушення чи відсутності порушення санітарних та пожежних норм щодо земельної ділянки гр.[PERSON] за адресою м.Рава-Руська, вул.В.Великого, 81, Жовківського району Львівської області слід задоволити , оскільки рішення такої комісії надає право позивачам вчинити певні дії для усунення порушень їх права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивачів. Також, згідно ст.88 ч.1 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задовленні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved