Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 15.07.2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS] (бувша Славіна) в м. Біла Церква Київської області; квартира [ADDRESS] ; житловий будинок №78 по вул. Леніна в с. Острійки Білоцерківського району Київської області; обєкт незавершеного будівництва нежитлова будівля, готовністю 74% №3-а по вул. Вернадського в м. Біла Церква; земельна ділянка площею 0,0087 га, кадастровий номер 3220489500:02:021:0416, розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району; садовий будинок №1 в СТ «Механізатор», 2-га лінія с. Сухоліси Рокитнянського району; земельна ділянка №1 площею 0,0849 га, розташована в СТ «Механізатор», 2-га лінія с. Сухоліси Рокитнянського району. Спадкоємцем за заповітом є позивач по справі, але оформити спадщини через органи нотаріату не може, отримав відмову, оскільки його бабуся [PERSON], відповідач по справі, також, подала заяву про прийняття спадщини та в звязку із наявністю спору між спадкоємцями, нотаріус не видав позивачу свідоцтва про право на спадщину на майно. В зв»язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого 29.07.2014 року, в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнала, додатково пояснила,що відповідачу [PERSON] відомо про відкриття спадщини після померлого її сина [PERSON], коли вона подавала заяву про прийняття спадщини, перебувала в стресовому стані, не знала про заповіт, не потребувала спадщини, але пропустила строк для відмови від спадщини. Відповідач усвідомлює всі наслідки відмови від спадщини та бажає, щоб все спадкове майно було оформлено на її онука [PERSON]. Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 15.07.2014 року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Встановлено, що за час життя померлий [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно сину [PERSON], що підтверджено копією заповіту в матеріалах спадкової справи. Встановлено, що за час життя спадкодавцю [PERSON] належало майно: квартира [ADDRESS] (бувша Славіна) в м. Біла Церква Київської області, згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2010 року; квартира [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 27.03.2006 року; житловий будинок №78 по вул. Леніна в с. Острійки Білоцерківського району Київської області, згідно договору дарування від 18.05.2012 року; обєкт незавершеного будівництва нежитлова будівля, готовністю 74% №3-а по вул. Вернадського в м. Біла Церква, згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2007 року; земельна ділянка площею 0,0087 га, кадастровий номер 3220489500:02:021:0416, розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.04.2011 року та виданого Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №837969; садовий будинок №1 в СТ «Механізатор», 2-га лінія с. Сухоліси Рокитнянського району, згідно договору дарування садового будинку від 01.08.2000 року; земельна ділянка №1 площею 0,0849 га, розташована в СТ «Механізатор», 2-га лінія с. Сухоліси Рокитнянського району, згідно договору дарування земельної ділянки від 01.08.2000 року. Судом було оглянуто спадкову справу №480/2014 до майна померлого 15.07.2014 року [PERSON]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач, в установлений шестимісячний строк прийняв спадкове майно, шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, однак, позивач не має можливості оформити в органах нотаріату свої права на спадкове майно, оскільки його баба [PERSON], відповідач по справі, також, подала заяву про прийняття спадщини, що стало підставою нотаріусу вважати про спір між спадкоємцями . Так, встановленим є те, що 21.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне майно, оскільки виникли спірні відносини між спадкоємцями, а тому нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на майно, не виділивши обовязкової частки у спадщині [PERSON]. Дане підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2016 року №1719/02-31. (а.с.18). Згідно заяви, посвідченої 12.10.2015 р. [PERSON], нотаріусом Таштагольського нотаріального округу Кемеровської області Російської Федерації, [PERSON] надала відмову від спадщини, однак дана заява подана після встановленого законом шестимісячного строку(а.с.17). При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, позивач подав до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, але оформити свої спадкові права на нерухоме майно вона не має можливості, отримав відмови нотаріуса. Право власності спадкоємців на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно після померлого [PERSON]. Позивач просить залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved