Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП в сумі 15130,51 грн., яка складаєтьсяз 14330,51 грн.- матеріальна шкода завдана автомобілю та 800грн. витрати на оцінювання шкоди, також просить стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував зазначаючи, що його судом було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, тому винним він себе не вважає оскільки позивач під час керування автомобілем різко змінив напрямок руху, через що відповідач, керуючи велосипедом, врізався в нього. Крім того, заявлений позивачем розмір збитків позивач вважає завишеним. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним з основних принципів цивільного судочинства, вказаних у ч. 3 ст. 2 цього Кодексу, є змагальність сторін, що включає в себе обов'язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що 03.09.2015 року відповідач - [PERSON] в районі будинку № 6 по вул.Героїв праці в м.Харкові, керуючи велосипедом, з урахуванням дорожньої обстановки невірно обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого сталося його зіткнення з автомобілем ACURA, державний реєстраційний номер [NUMBER], чим була заподіяна матеріальна шкода. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2015року встановлено, що [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Зазначеною постановою [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях відповідача щодо порушення правил дорожнього руху та заподіяння матеріальної шкоди встановлена і не підлягає доказуванню та підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 року, яка набрала законної сили. На момент розгляду справи суду не надано доказів щодо зміни чи скасування зазначеної постанови суду. Позивач є власником автомобіля ACURA, державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В наслідок зазначеного ДТП автомобіль ACURA, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Згідно звіту № 653 про оцінку вартості матеріального збитку здійсненого суб'єктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку власнику автомобіля ACURA, державний реєстраційний номер [NUMBER] на дату ДТП 03.09.2016року складає 14330,51 грн. Вказаний звіт відповідачем не спростовний. Судом було відповідачу роз'яснено право на призначення експертизи, однак відповідачем клопотання про призначення експертизи заявлено не було. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до змісту яких, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. У даній справі позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка сталася з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що відповідачем не доведено завдання шкоди не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача спричиненої майнової шкодив сумі 14330 грн. 51 коп. доведені та підлягають задоволенню. Стосовно заявлених позивачем вимог, щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Неправомірними діями відповідача у вигляді порушення правил дорожнього руху, що призвели до ДТП та пошкодження автомобіля позивача, останньому було завдано моральної шкоди, що виразилася у душевних стражданнях, порушення нормальних життєвих зв»язків. Таким чином, на думку суду, неправомірними діями відповідача позивачу дійсно була завдана моральна шкода, проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованою моральну шкоду у розмірі 1000 грн., яку стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача. Виходячи з вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Загальна сума шкоди завданої позивачу неправомірними діями відповідача [PERSON] становить: 14330,51 (матеріальна шкода) та 1000 грн. (моральна шкода), що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Також, позивач просить стягнути 800 грн. витрат, які поніс в зв'язку з оплатою послуг оцінювача, що є судовими витратами в розумінні положення ч.6 ст. 139 ЦПК України та підлягає стягненню з відповідача. Також суд стягує з відповідача сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн. за майнову вимогу, а всього судові витрати в сумі 1351,20 грн. Крім того, з врахуванням положень ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 55 грн.12 коп. та з позивача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 496 грн.08 коп., пропорційно задоволеним вимогам за немайнову вимогу, оскільки при звернені до суду позивачем не було сплачено судовий збір за вимогу щодо стягнення моральної шкоди, що складає 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved