Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за місцем своєї реєстрації не з'являється з 2001 року, забрав свої документи та особисті речі та виїхав з квартири в невідомому напрямку, комунальні платежі не сплачує, станом квартири не цікавиться. Позивач [PERSON], яка також представляє за довіреностями інтереси позивачів [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та членам його сім'ї - дружині [PERSON] та доньці [PERSON] надано житлове приміщення - квартира [ADDRESS] що підтверджується Ордером № 4643 серії Б від 22 листопада 1978 року, копія якого міститься в матеріалах справи. У вказаному житловому приміщенні було зареєстровано місце проживання зазначених осіб. Відповідно до Довідки № 1049 від 28.03.2014 року, виданої Дільницею № 57 КП "Жилкомсервіс" в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (основний), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (онука). Позивач наголошує, що [PERSON] з 2001 року перестав проживати у вказаній квартирі та не проживає в ній до теперішнього часу. Будь - якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період його відсутності не існує. За весь цей час відповідач жодного разу не з'являвся у квартирі [ADDRESS]. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] на даний час не приватизована, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК). Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Згідно зі ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З Довідки Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за № 59/6754 від 29.04.2014 року, вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2001 року, та з цього часу він не звертався до Фрунзенського районного відділу із заявами по факту перешкод щодо його проживання за вищевказаною адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивачів, пояснили суду, що [PERSON] близько дев'яти-десяти років тому виїхав з квартири [ADDRESS] та більше в ній не з'являвся. Особистих речей та документів відповідача в квартирі позивачів немає. Позивач самостійно опікується станом квартири. Свідки зазначили, що позивачі жодним чином не перешкоджали проживанню відповідача у вказаній квартирі. З урахуванням системного аналізу зазначених вище доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та невикористання ним спірного житла за його прямим призначенням понад шість місяців. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем [PERSON] згідно з її усною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved