Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрована відповідач, яка тривалий час не проживає у даному будинку та факт її реєстрації перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 15.09.1989 року (а.с 6) та актом обстеження побутових умов проживання управління з розвитку села Вереси Житомирської міської ради від 14.02.2019 року (а.с. 10). Як убачається з довідки управління з розвитку села Вереси Житомирської міської ради від 14.02.2019 року №295, відповідач зареєстрована за вказаною адресою, однак не проживає з лютого місяця 2014 року. Відповідач відзиву на позов не подала, свого ставлення до позовних вимог не висловила. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, беручи до уваги наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована у спірному та належному позивачеві житловому будинку, однак тривалий час у ньому не проживає, що, в свою чергу, порушує права заявника, зокрема, щодо вільного розпорядження такою нерухомістю. За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею та документально підтверджений судовий збір в сумі 768, 40 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved