Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 лютого 2014 року помер його батько [PERSON], а 08 липня 2016 року померла його мати [PERSON]. Позивач зазначив, що зі спадкоємців, які можуть прийняти спадщину є тільки він. Будучи єдиним спадкоємцем майна після смерті батьків він 27 квітня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та смерті матері [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, вул. Стрелюка буд. 33, але, приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, та у своєму листі повідомив, що ним до заяви не надано правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві. Позивач просить суд визнати за ним - [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] право власності у порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 105.1 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, вул. О. Стрелюка (до перейменування - Комсомольська), буд. 33, що належав [PERSON], яка померла 08 липня 2016 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - [PERSON] сільської ради - [PERSON] у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у її відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, [PERSON] помер 21.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ №172576 від 25.02.2014 року. Крім того, свідоцтвом про смерть серії І-КГ №218992 від 12.07.2016 року підтверджується, що 08.07.2016 року померла [PERSON]. Судом встановлено, що за час свого життя [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, розташований в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області по вул. О. Стрелюка (Комсомольська) 33, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 26.03.2018 року за № 1126, яка видана на підставі запису №16 у погосподарській книзі сільської ради, і згідно доданої до матеріалів цивільної справи технічної документації вказаний житловий будинок має загальну площу 105.1 кв.м. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Таким чином, після смерті [PERSON], померлої 08.07.2016 року відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та спорудами розташованого за адресою: вул. вул. О. Стрелюка (Комсомольська) 33, в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області. Єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON], померлої 08.07.2016 року є її син [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №114756 від 24.04.1961 року та рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.06.2016 року у справі №649/475/18, яким встановлено факт, що [PERSON], який помер 21.02.2014 року в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, є батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON], яка померла 08.07.2016 року в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, є матір'ю [PERSON], [INFO]. Листом приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу [PERSON] вих. №484/02-14 від 27.04.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований по вул. О. Стрелюка (до перейменування Комсомольська) 33, в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, оскільки ним не надані правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві. Інших заяв не надходило. З викладеного слідує, що позивач [PERSON] будучи спадкоємцем майна [PERSON], померлої 08.07.2016 року не має можливості його оформити нотаріально, оскільки довідка [PERSON] сільської ради від 26.03.2018 року за №1126 видана на підставі записів погосподарської книги №16 не визнається нотаріальної конторою як правовстановлюючий документ на спадкове майно. У пункті 3.3. листа пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а тому позивач правомірно звернувся до сільської ради з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Так, статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Враховуючи вищевикладене,\~суд відповідно\~до ст.ст.\~316-319,\~328,\~1216,\~1217,\~1218,\~1222,\~1223,\~1268\~ЦК України\~вважає необхідним\~визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності у порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 105.1 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, вул. О. Стрелюка (до перейменування - Комсомольська), буд. 33, що належав [PERSON], яка померла 08 липня 2016 року, крім того, представник відповідача позов визнала, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved