Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] 24 вересня 2015 року було укладено договір № 150924-154958. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн. Відповідач взяв зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів до 23 жовтня 2015 року, але свої зобовязання за договором не виконав. Станом на 18 листопада 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем склала: за кредитом 2000 грн., за відсотками 1200 грн., за нарахованою пенею 15280 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по кредитному договору становить 18480 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 18480 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання без поважних причин не зявився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на імя відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його імя за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному розмірі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 150924-154958, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. терміном до 23 жовтня 2015 року зі сплатою 1200 грн. - відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем [PERSON] по договору № 150924-154958 виконано, але відповідач взяті на себе зобовязання в повному обсязі не виконав. На час розгляду справи судом заборгованість відповідача перед позивачем не зменшилась, та складає: за кредитом 2000 грн., за відсотками 1200 грн., за пенею 15280 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 18480 грн. Вказаний розрахунок суми заборгованості позивачем обрахований вірно та в повній мірі відповідає обставинам справи. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредиту в сумі 18480 грн. Також з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 1378 грн. на відшкодування понесених позивачем при зверненні з позовом до суду судових витрат.

Outcome: approved