Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей. [PERSON] матеріально дітей не забезпечує. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі по 800 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття та понесені нею судові витрати з оплати за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, зазначивши, що відповідач використовує зароблені кошти на свої потреби (спиртне, сигарети). Просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Оскільки належної матеріальної допомоги для утримання дітей відповідач не надає. Діти здорові та знаходяться на її отриманні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів визнав частково. Та пояснив, що офіційно не працює, оскільки здійснює догляд за перестарілою [PERSON], за що утримує по 16 грн. щомісячно, однак старається заробляти гроші, виконуючи роботи на замовлення громадян. Крім цього сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу в розмірі біля 380 грн. Від своїх дітей не відмовляється, при першій можливості буде додатково давати матеріальну допомогу при спілкуванні з дітьми. Просить позов задовольнити частково. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]сплачує аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 386 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, давши їм правову оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Нормами статті 48 Основного Закону України встановлено, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Батьками неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6). З пояснень позивачки встановлено, що діти їхні здорові. Позивачка працює вчителем Підберезької ЗОШ і її середньомісячна заробітна плата за 2013 рік становить 1079, 49 грн. (а.с.31). Відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/ від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.22). [PERSON] перебуває на оліку, як отримувач допомоги за перестарілою [PERSON] (а.с.15). Суд визнав, що в даний час відносини між сторонами ускладнилися; відповідач припинив надання матеріальної допомоги, діти здорові та знаходяться на утриманні позивачки (а.с.7) Суд вважає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Нормами ч.1 ст. 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 у Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановивши, що доходи відповідача мають мінливий та нерегулярний характер суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Підставою для такого висновку є те, що в судовому засіданні здобуто докази того, що відповідач не має постійного місця праці, має мінливий дохід, суд вважає, що інтересам дітей відповідатиме присудження з [PERSON] коштів на їх утримання у твердій грошовій сумі, що не порушить конституційних прав відповідача достатній життєвий рівень. Виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дитини такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць з 1 січня 2014 р. встановлений у розмірі 1032 грн. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дітей та відповідача, наявність в останнього сина [PERSON] якого він зобов'язаний утримувати і приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка звернулася до суду з вимогами - 26.02.2014 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення старшою дитиною [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.ст. 81,84,88 ЦПК України. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.ст.48,51 Конституції України, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved