Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 19.10.2017р звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та примусове зняття з реєстрації, вказуючи, що їй на праві приватної спільної власності з донькою [PERSON] належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що до початку 2017 року вона ([PERSON].) співмешкала з громадянином [PERSON], відповідачем у справі, зареєструвала його у своїй квартирі. Зазначає, що на протязі останніх декількох років, [PERSON] став зловживати горілчаними напоями, влаштовувати сварки, ображати її та її доньку, припинив сплачувати комунальні послуги, брати участь у веденні домашнього господарства, у зв'язку з чим, їх подальші особисті стосунки стали неможливими і були розірвані, після розірвання яких вона стала вимагати у відповідача звільшити квартиру та знятися з реєстрації. Однак, [PERSON] категорично відмовився звільняти квартиру та зніматися з реєстрації та навпаки, став влаштовувати у квартирі пиятики, приводити не відомих осіб, які зловживають горілчаними напоями, влаштовувати сварки, у зв'язку з чим, вона вимушена була звертатися до правоохоронних органів. Вказує, що в результаті протиправних дій [PERSON] проживати їй та доньці [PERSON] в спірній квартирі стало небезпечно, і вони з донькою з 22.09.2017р вимушені були залишити місце свого мешкання, та на теперішній час тимчасово мешкають у знайомих. Після уточнення своїх позовних вимог просить виселити без надання іншого житлового приміщення громадянина [PERSON] із займаною їм квартири [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності, у зв'язку із систематичним порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи в одному будинку, в разі коли заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та надали суду пояснення, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з'явився без повідомлення причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача та його представника, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. [PERSON], представник третьої особи Краматорської міської ради у особі Управління реєстрації повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Заслухав пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку( квартири), якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною другою ст. 64 ЖК України встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.405 ЦК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку(квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК України. Підстави та порядок позбавлення членів сім'ї власника права користування жилими приміщеннями визначені у ст.157 ЖК України, якою встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. За змістом ст.116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Відповідно до роз'яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р. №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", під заходами запобігання і громадського впливу маються на увазі, зокрема, попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, товариськими судами. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 05.01.2000 року згідно з розпорядженням органу приватизації виконкому міської ради №5290/4, приватизована квартира за адресою: [ADDRESS], в м.Краматорськ, Донецька область, належить на праві приватної спільної власності позивачці [PERSON] та її дочці [PERSON] Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Управління реєстрації повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради - позивачка [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані в вищевказаній квартирі з 22.06.1998р, відповідач [PERSON] зареєстрований з 28.08.2001р. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] вселився до спірної квартири як член сім'ї позивача. З наданих позивачкою квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг за 2016-2018 роки, вбачається, що відповідач [PERSON] не приймає участі в оплаті послуг за утримання житла. Згідно постанови серії АА №669319 по справі про адміністративне правопорушення, винесеної 21.09.2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Краматорську та м.Слов'янську [PERSON], відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження за те, що він 21.09.2017 року по вул.Машинобудівників, біля будинку №63, перебував у п'яному вигляді, мав хитку ходу, неохайний зовнішній вигляд. Як вбачається з повідомлень начальника Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області на звернення позивачки за фактом скоєння домашнього насильства, з відповідачем [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди та винесені офіційні застереження про неприпустимість скоєння протиправних дій відносно позивачки. Свідок [PERSON], сусідка позивачки, в судовому засіданні пояснила, що мешкає в будинку разом із [PERSON] з 1997р, в квартирі якої відповідач [PERSON] почав проживати біля 10 років тому й до теперішнього часу. Зазначає, що з часу мешкання відповідача в квартирі позивачки, [PERSON] зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали, бив позивачку, у зв'язку з чим вона ([PERSON].) один раз викликала працівників поліції. Вказала, що їй відомо, що [PERSON] не приймає участі в утриманні квартири. Свідок [PERSON], донька позивачки та співвласниця спірної квартири, в судовому засіданні пояснила, що колишній співмешканець її матері - [PERSON] проживає в їх квартирі за адресою: [ADDRESS], м.Краматорськ, Донецька область, приблизно 20 років. Вказала, що біля 6 років тому її мати припинила сімейні відносини з відповідачем, але останній відмовляється покинути їх квартиру та знятися з реєстрації, хоча має своє житло. Відповідач не сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій мешкає, вчиняє сварки та скандали, завдає шкоди майну, у зв'язку з чим вони неодноразово викликали поліцію. Свідок [PERSON] в засіданні суду пояснив, що позивачка являється його тещею, яка разом з його дружиною ([PERSON].) є співвласниками вищевказаної квартири. Зазначив, що він ([PERSON]С.) мешкав в належній позивачці квартири разом із [PERSON] біля 5-6 років. Однак, у зв'язку з тим, що відповідач останні 3-4 роки влаштовував в сім'ї скандали, провокації, зловживав спиртними напоями, вони неодноразово викликали поліцію. В результаті таких дій відповідача він разом із дружиною та тещею вимушені були виїхати з квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] біля 25 років. З [PERSON] познайомилася 20 років тому, з часу, коли позивачки почала жити з останнім в своїй квартирі [ADDRESS]. Відомо, що в сім'ї позивачки спочатку було все гаразд, але 6-7 років тому [PERSON] почав пиячити, скандалити, внаслідок чого в сім'ї [PERSON] постійно викликали поліцію, а вона ([PERSON].) через [PERSON] стала рідко бувати в гостях у позивачки. Також, вказала, що відповідач не приймає участі в сімейному бюджеті, не сплачує комунальні послуги за квартиру й добровільно висилитися з квартири не бажає. Крім того, вказала, що їй відомо про те, що у відповідача є мати, яка мешкає в будинку в м.Краматорську. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що мешкає по сусідству із позивачкою приблизно 15 років, знає, що [PERSON] раніш жила разом з [PERSON] однією сім'єю. Зазначила, що на протязі останніх 5-6 років вона постійно чула з вікна позивачки крики, нецензурну лайку. Під час того, як вона ([PERSON].) приходила в гості до позивачки, була свідком, як [PERSON] вчиняє скандали, б'є меблі, не пускає [PERSON] додому. Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON], як колишній член сім'ї власника квартири [PERSON], після розірвання стосунків, продовжує проживати разом з позивачкою в належній їй квартирі, однак участі у витратах по її утриманню не приймає, систематично порушує правила співжиття, пиячить, вчиняє сварки, що робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] та виселити [PERSON] із належної позивачці квартири, без надання останньому іншого жилого приміщення. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в розмірі 640грн.

Outcome: approved