Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] про визнання втратившою права на користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] в м. Чернігові, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач ніколи не проживав у вищевказаній квартирі, був зареєстрований на прохання позивача, оскільки мав намір одружитися, але не мав паспорту громадянина України. На даний момент місце перебування відповідача, позивачу не відоме. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, оскільки змушений нести витрати за відповідача в рахунок оплати комунальних платежів, та позбавлений повного права розпорядження своєю власністю - квартирою [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно в установленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 17.04.2014 року надавалося оголошення в прессу про виклик відповідача, оскільки на даний час його місце знаходження не відоме. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.11.2006 року був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2007 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі як член сім'ї власника. Згідно із показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], відповідача [PERSON] ніколи у вказаній квартирі не бачили, особисті речі його в квартирі відсутні. Згідно з довідкою «ЖЕК-10» від 06.12.2013 року в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані: дружина позивача - [PERSON]; син позивача - [PERSON]; дочка дружини - [PERSON]; дочка позивача - [PERSON]; син позивача - [PERSON]. Відповідно до довідки від 16.01.2014 року виданої Державним центром зайнятості Чернігівський МЦЗ [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Чернігівському МЦЗ з 30.12.2013 року. Відповідно до акту від 05.12.2013 року, затвердженого начальником КП "ЖЕК-10", відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з 01.07.2013 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Ст. 156 Житлового кодексу України встановлює право членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) на проживання з ним в будинку, користуватися цим жилим приміщенням нарівні з власником. Суд вважає, що [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS], оскільки як встановлено в судовому засіданні за вказаною адресою відповідач ніколи не проживав, у зазначеній квартирі зареєстрований з 2010 року. Так як у вказаній квартирі зареєстровано п'ять осіб ,а оплату за комунальні послуги вносить позивач, це створю для нього певні не зручності. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved