Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що він тривалий час проживав з [PERSON] без укладення шлюбу. За час спільного проживання у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], батьком якої записаний [PERSON] Позивач вважає, що не може бути батьком [PERSON], оскільки з відповідачем проживав періодично, тривалий час сторони разом не проживали. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Стрижівської сільської ради Коростишівського району вказано [PERSON] (а.с.4). Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком, має право оспорювати своє батьківство, звернувшись з позовом до суду про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження позовна давність не застосовується. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі, звернувшись з позовом про виключення цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивач визнала позов у повному обсязі, про що подала відповідну заяву, визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір. На підставі ст.136 СК України,

Outcome: approved