Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідач, мешкаючи у квартирі [ADDRESS] за фактичними договірними відносинами отримує послуги у виді постачання теплової енергії . Відповідачем не укладено договір на надання житлово-комунальних послуг, тому позивачем надано послуги з теплопостачання без укладання письмового договору, а відповідач повинен сплачувати кошти за їх надання на підставі відкритого на ім`я відповідача особового рахунку . Відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за теплову енергію, відповідно до ст. 67 ЖК України береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, які встановлює орган місцевого самоврядування. Відповідач протягом опалювальних періодів несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує за поставлену теплову енергію, тому станом на 1 вересня 2013 року заборгованість складає 7687,11 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі , позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на відсутність заборгованості через те, що користується пільгами як медичний працівник, що працює та проживає в сільській місцевості.Просить відмовити в позові, застосувавши строк позовної давності та наполягає, що сплачував частково за комунальні послуги лише щодо наданих послуг понад встановлену норму користування житлово-комунальними послугами. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. Відповідач, мешкає у квартирі [ADDRESS], яка приватизована та належить відповідачеві на праві власності . а.с. 22 [PERSON] не заперечує, що отримує послуги з теплопостачання за цією квартирою . Відповідно до виписки з особистого рахунку відповідача, наданого ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа» послуги опалення житла відповідач сплачував частково та станом на 1 вересня 2013 року йому нарахована заборгованість 7687,11 грн. Площа житла, на яку провадяться позивачем нарахування в період з листопада 2007 року складає 40,8 кв.м. а.с. 5-7 Згідно ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Заборгованість власників квартир, яка пов'язана з утриманням будинку і оплатою комунальних послуг, стягується у безспірному порядку. Відповідно до ст.162 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572( зі змінами від 24 січня 2006 року № 45) , власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає встановленим, що сторони перебували у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав послуги з постачання теплової енергії до квартири відповідача. Відповідач не заперечує обставини надання послуг, також відсутній спір щодо тарифів на послуги . В той же час відповідач наполягає на відсутності заборгованості, станом на 1 вересня 2013 року в зв'язку з наявністю у нього пільг як медичного працівника. Вирішуючи спір суд виходив з наданого позивачем розрахунку заборгованості, підтвердженого особовим рахунком та наданою відповідачем довідки щодо наявності пільг. Відповідно наданої довідки Олександрівської ЦРЛ від 27 січня 2014 року [PERSON] працює в Олександрівський ЦРЛ лікарем-хірургом поліклінічного відділення з 7 вересня 1990 року по теперішній час. а.с. 33 Відповідно до ст. 77 Основ законодавства України „Про охорону здоров'я" від 19 листопада 1992 р.., медичні працівники , які проживають і працюють у селищах міського типу, мають право на безплатне користування житлом і опаленням. Відповідно п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, пільги споживачам з оплати послуг надаються за фактичними витратами, але не вище норм споживання, визначених законодавством. На підставі викладеного,суд вважає встановленим, що відповідач має право на пільги. Проте,відповідно до п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 , у разі, коли споживач має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідно позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться в договір між виконавцем та постачальником. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. Відповідно до п. 3.2. Порядку забезпечення працівників бюджетних установ безоплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням , бюджетні установи ведуть персоніфікований облік працівників, які мають право на відповідні гарантії та щомісячно надають інформацію про них головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення відповідно до постійного місця проживання працівників зазначених установ. У разі ненадходження такої інформації розпорядники коштів не провадять розрахунки з підприємствами та організаціями, що надали послуги. Згідно до п. 2 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 31 березня 2003 року № 426, пільги медичним працівникам надаються щомісяця шляхом зменшення плати за користування житлом з опаленням та освітленням. Пунктом 5 Порядку передбачено, що для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк,за який здійснюється відшкодування, а також довідку про склад сім`ї ( раз на рік). Відповідно п. 8 Порядку, грошовий еквівалент наданих пільг, компенсацій, виплачується пільговику установою разом з іншими щомісячними виплатами. Згідно п. 10 Порядку, установи провадять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків , надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг:подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям,що надають послуги відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг. Відповідно до п. 5 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ від 29 січня 2003 року № 117 для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу довідку про склад сім`ї, копії документів,що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги щодо отримання яких має пільги та реально ними користується. У сільській місцевості пільговик подає зазначені документи (копії), пред'являє оригінали документів та паспорт, а також надає інформацію виконавчому органу сільської, селищної ради. Виконавчий орган приймає подані документи, перевіряє відповідність поданої копії документа, що підтверджує право на пільги його оригіналу, фіксує надану інформацію та реквізити паспорта пільговика і передає їх відповідному уповноваженому органу. Відповідач не зареєстрував свої пільги у встановленому порядку, що ним не оспорюється. За таких обставин [PERSON] не може користуватися наданими пільгами, оскільки застосовування їх без волевиявлення пільговика не входить в обов'язки держави. Що стосується застосування строку позовної давності,суд враховує наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Наслідки спливу позовної давності визначені ч. 4 ст. 267 ЦК України,відповідно до якої, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові. Однак, відповідно до вимог ст.. 264 ЦК України, перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дій,що свідчать про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Так, з особового рахунку відповідача вбачається, що він провадив часткову оплату послуг з постачання теплової енергії в період по 15 травня 2013 року. Суд враховує, що позивач вже звертався до Олександрівського районного суду з заявою від 30 вересня 2013 року щодо видачі судового наказу про стягнення з відповідача суми боргу,станом на 1 вересня 2013 року. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 5 листопада 2013 року було відмовлено в прийнятті заяви та повернуто стягувачеві. Зазначені обставини свідчать про переривання строку позовної давності.

Outcome: approved