Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в обґрунтування якого вказали, що 03 лютого 1998 року помер їх мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина до складуякої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,65 умовних кадастрових гектара, розташовану на території [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Позивачі належним чином прийняли спадщину після померлої матері, але оскільки у них відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) та при його видачі було допущено помилку у написанні по батькові [PERSON], замість належного «Степанівна» зазначено «Григорівна», державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з наведеним, позивачі просять визнати за ними право власності на земельну частку (пай) площею 3,65 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої матері. Представник позивачів до суду подав заяву про розгляд справи у його та його довірителів відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій вказав, що з позовом згоден, та просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пирятинської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій спросив розгляд справи проводити без участі представника, заперечень по розгляду справи не має, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом установлено, що 03 лютого 1998 року померла мати позивачів [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] - позивачів по справі, їх матірю записана [PERSON]. (а.с. 6, 8) Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями майна першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON], які належним чином прийняла спадщину, шляхом подання заяви до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області. Інші спадкоємці, які б прийняли чи відмовилися від прийняття спадщини відсутні (а.с. 15). Відповідно повідомлення міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах Головного управління держгеокадастру у Полтавській області від 21.03.2018 № 405/120-18, на імя [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) не виготовлявся та не реєструвався, проте на основі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 28.10.1997 за № 265 на імя [PERSON] виготовлявся сертифікат на земельну частку (пай) серія ПЛ № 031362 та зареєстрований за № 219, про що у Книзі реєстрації видічі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Каплинцівське» зроблено запис (а.с. 13). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім сертифіката, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004р., сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно сертифікат на право на земельну частки ( паї) втрачено та при його видачі було допущено помилку у написанні по батькові спадкодавця [PERSON], замість належного «Степанівна» зазначено «Григорівна» (а.с. 16). Відповідно довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 27 від 27.10.2016 у списках працівників господарства «ВАТ [PERSON]» Пирятинського району Полтавської області, які включені на паювання землі на аркуші № 19 під номером 425 знаходиться [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 183 від 14.12.2015 відповідно доз записів по господарських книг за 1996- 2000 роки та домових книг, у с. Усівка Пирятинського району Полтавської області дійсно проживала [PERSON], народження 22.10.1923, до дня смерті 03.02.1998. Іншої особи, а саме:Бусло [PERSON] не виявлено (а.с. 11-12). Відповідно довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 22.03.2018 № 68 [PERSON], народження 22 жовтня 1923 року, дійсно на час її смерті 03 лютого 1998 року була зареєстрована за адресою: [INFO] полтавської області. Разом з нею на час її смерті та шість місяців по тому за цією ж адресою зареєстровані та проживали: син [PERSON], невістка [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). За таких обставин, враховуючи відсутність правовстановлюючого документу, зокрема сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя померлої [PERSON] та допущення у ньому помилки, суд уважає, що у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачам з незалежних від них причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але крім них на спадщину ніхто не претендує і вони бажають її отримати, при цьому обраний позивачами спосіб захисту їх прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлої 03.02.1998 матері [PERSON] по ? частині земельної частки (паю), розміром 3,65 умовних кадастрових гектарах у адміністративних межах [PERSON] сільської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved