Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк перерахував на рахунок позивача кредитний ліміт у розмірі 6000 грн. 30.10.2018 року позивач дізнався, що у Білоцерківській ДВС перебуває виконавче провадження № 55521451 від 12.01.2018 року, щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 17.05.2010 року, у розмірі 91 583,53 грн. В подальшому позивач отримав від нотаріуса пакет документів і дізнався про підстави вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає, що розмір заборгованості про яку вказав банк, є абсолютно спірною, тому що, позивач є військовослужбовцем і йому не можуть нараховуватися проценти та інші штрафні санкції на тіло кредиту. В зв`язку з зазначеним в січні 2019 року позивач надіслав на адресу відповідача заяву про перерахування кредитної заборгованості, і отримав лист яким підтверджується, що 06.02.2019р. кредитна заборгованість позивача перерахована та були скасовані відсотки і штрафи, що нараховані на тіло кредитної заборгованості. Крім того, нарахована відповідачем заборгованість була здійснена з 17.05.2010 року по 09.08.2017 року, що значно перевищує три роки. А отже, з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки строк, за який видається виконавчий напис, суттєво перевищує строк позовної давності, а сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності. Також, позивач вказав, що відповідач нарахував йому санкції у вигляді пені та штрафу одночасно. Однак штраф та пеня є одним і тим самим видом цивільно-правової відповідальності, а тому відповідно до норм Закону позивач не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне і теж правопорушення. Позивач з посиланням на практику Верховного Суду та норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і - членів їх сімей», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк » боргу . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач не направив до суду свого представника, клопотань, відзиву не подали, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Треті особи не направили в судове засідання своїх представників, були повідомлені належно про розгляд справи, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача по даній справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17.05.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, за умовами кредитка «Універсальна» відповідно до якого відповідач перерахував на рахунок позивача кредитний ліміт у розмірі 6000 грн. Встановлено, що у Білоцерківському районному відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 55521451 від 12.01.2018 року, про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 17.05.2010 року, у розмірі 91 583,53 грн., на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритого на підставі виконавчого напису № 13256, що вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 12.09.2017 року, на підставі заяви відповідача. Так, встановлено, що 12.09.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 17.05.2010 року по 09.08.2017 р., строк за який проводиться стягнення - 2641 день (а.с.10). Матеріали справи містять розрахунок заборгованості , який було надано відповідачем нотаріусу в підтвердження наявного боргу. Також, нотаріусу було надано копію письмової вимоги, надісланої боржнику, без підтвердження про вручення даної вимоги. Згідно листа, наданого відповідачем 19.02.2019 року позивачу було здійснено порахунок заборгованості по кредитам військовозобов`язаних за період з 18.03.2014 року та залишок боргу становить 6421 грн. 01 коп.(а.с.24). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічна правова норма викладена у п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595, де зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, ствердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Враховуючи позицію Верховного суду, яка викладена у постанові від 23 січня 2018 року справа № 310/9293/15, провадження № 61-154 Верховний суд, зазначив: «Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у даному спорі суд перевірив доводи сторони позивача в повному обсязі й установив наявність спору на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник не визнавав розмір боргу. Крім того, сам відповідач підтвердив невірний розрахунок боргу та скасував штрафи. Відповідно до п. 15. ч. 3. ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і - членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Положеннями ст. 16 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» зазначається, що кадри Управління державної охорони України складаються з військовослужбовців, прийнятих на військову службу в Управління державної охорони України за контрактом, військовослужбовців строкової служби та працівників, які уклали з Управлінням державної охорони України трудовий договір. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних галів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого ;конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її областях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення : воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідач нараховуючи проценти та штрафні санкції позивачу, не врахував, що [PERSON] є військовослужбовцем Управління державної охорони України, а отже йому, в силу прямих вимог закону, не може нараховуватися будь - яка грошова відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за Кредитним договором. Інформація про дану обставину відповідачу була відома, оскільки вона зазначена в п. 4 «Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку» від 17.05.2010 року. А також, відповідач не позбавлений права здійснювати перевірку даних, що повідомив позичальник. Слід зазначити, що скасування відповідачем, як зазначалося вище, штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, фактично, підтверджує визнання банком неправомірності своїх вимог до позивача, невірний розрахунок боргу та інформації наданої під час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, нарахована банком заборгованість стягується за 2641 день, а саме з 17.05.2010 року по 09.08.2017 року, що значно перевищує три роки. А отже, з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки строк, за який видається виконавчий напис, суттєво перевищує строк позовної давності, а сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Верховний суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, при розгляді справи 1 522/12270/15-ц від 26 грудня 2018 року, зробив такий висновок: пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. З огляду наведеного, даючи оцінку наданим доказам по справі, в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 50, 88 Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved