Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа : Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про поділ майна в натурі для отримання окремої адреси. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON], [INFO] Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом позивач отримала право власності на 37/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS], який належав їй на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому 24.01.1994 р. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], 1925 р., який за час свого життя вчинив заповіт на 37/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у [ADDRESS]. На вказану частину нерухомого майна їй було видано свідоцтво про право на спадщину від 23.12.2014 р. Просить виділити їй у власність 37/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд в натурі за адресою [ADDRESS], що складається з приміщень «1-1» площею 13,4 кв.м., «1-2» площею 4,2 кв.м, приміщення «1-3» площею 8,9 кв.м., приміщення «1-4» площею 10,6 кв.м., приміщення «1-5» площею 12,2 кв.м., приміщення «1-6» площею 11,7 кв.м., в житловому будинку літ. «А-І, а, а'», з ганком, а також 37/100 в сараї літ. «Б». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив виділити [PERSON] відповідно до технічної інвентаризації станом на 18.03.2015 р. житловий будинок літ. А-1 (частина 32%) приміщення з №1-4 по №1-6 площею 33,1 кв.м.; прибудова літ. А; вбиральня літ. Д; сарай літ. К; водоколонка №1; огорожа №5, №7-9. Відповідачі в судове засідання не з»явились, причини неявки суду не повідомили, про час день та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи Дахновська Т.В. в судовому засіданні у вирішенні позову покладалась на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2014 року має у власності 37/200 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходить у [ADDRESS], які належали померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого органом приватизації Соснівського районного виконавчого комітету м. Черкаси 24.01.1994 р., про що свідчить Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після смерті матері [PERSON] позивач, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2013 р., набула права власності на 37/200 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою : [ADDRESS], які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 24.01.1994 р., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 286 від 21.05.1996 року, за вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 2800 кв.м. Порядок землекористування між сторонами встановлений рішенням Соснівського районного суду від 13.02.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ майна це питання вирішується судом. Згідно роз'яснень, наданих судам у пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок", виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно до висновку КП ЧООБТІ щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об»єкта нерухомого майна, з технічними показниками 39/100 частки об»єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Даний висновок підтвердила в судовому засіданні представник ЧООБТІ. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved