Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Зазначила, що через відмінність характерів та поглядів на життя і сім'ю, в них постійно виникали сварки, непорозуміння На ґрунті взаємних непорозумінь, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, змінивши їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням. За таких обставин суд вважає його таким, що повідомлений належним чином. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 17.04.2010 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 54, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2010 р. (а.с. 7). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.2010 р. (а.с. 8). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони на даний час проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно змінити на дошлюбне - "[PERSON]". Враховуючи викладене,

Outcome: approved