Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 липня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з причин сімейних непорозумінь, не знаходження спільних поглядів у сімейних питаннях, зумовлені несхожістю характерів. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Крім того, зазначає, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, а тому також просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини від всих видів доходу (заробітку, пенсії), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення донькою повноліття тобто до 24 листопада 2026 року. Просила стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при подачі позову про розірвання шлюбу судовий збір. Позивач в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого 12 липня 2008 року, між [PERSON] та [PERSON], 12 липня 2008 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 50. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на «[PERSON]» (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9). Встановлено, що малолітня донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. Крім того, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. В даний час сторони однією сім"єю не проживають, а тому відповідач повинен надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я та вважає, що достатнім буде розмір аліментів у виді 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст.141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави за подачу позову про стягнення аліментів судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved