Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що відповідач є споживачами послуг, які надає позивач та на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Позивач свої зобов'язання з надання електричної енергії виконував, проте відповідач в порушення п.п.19, 20, 22, 23 Правил користування електричною енергією, п.3 ч. 1 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" своєчасно оплату за надані послуги не здійснював не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 13 серпня 2015 року по 22 червня 2018 року виникла заборгованість, яка складає 22 812,24 грн. Просить стягнути відповідача вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не надав. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем електричної енергії, яка постачається позивачем за адресою: [ADDRESS] та на його ім'я відкрито особовий рахунок [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до розрахунку всього за період з 13 серпня 2015 року - покази лічильника «009970» по 22 червня 2018 року - покази лічильника «030255» спожито електроенергії 19 141 кВт-г на загальну суму 24 512,24 грн. За даний період відповідачем сплачено 1 700,00 грн., залишок заборгованості - 22 812,24 грн (а.с.6-8, 11-13). 18 січня 2018 року позивачем за місцем проживання відповідача направлялася претензії про існуючу заборгованість за спожиту електричну енергію (а. с. 9,10), але до теперішнього часу заборгованість не сплачена. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 526, 625, 610 ЦК України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року розрахунки населенню за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п.20 Правил користування електричною енергією розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Таким чином, оскільки позивач свої обов'язки з постачання електричної енергії виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань з оплати за отриману електричну енергію, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення у відповідача по справі заборгованості за період з 13 серпня 2015 року по 22 червня 2018 року у розмірі 22 812,24 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 1 762,00 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved