Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила з урахуванням уточнених позовних вимог визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 24.08.2015 р., право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 3221455300:01:011:4134 площею 0,06 га, цільове призначення для ведення колективного садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. 7 лінія садовий масив «Глеваха-1» та реєстрації на своє імя права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221455300:01:011:4134 площею 0,06 га, цільове призначення для ведення колективного садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. 7 лінія садовий масив «Глеваха-1». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.08.2015 р. помер [PERSON], відповідно до заповіту від 24.09.2004 р. [PERSON] все своє майно заповів їй, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку було відмовлено у звязку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2016 р., вихідний номер 512/02-31, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку за життя [PERSON] не отримав, тобто не завершив процедуру приватизації земельної ділянки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити та справу слухати без участі представників позивача (а.с.126). Представник відповідача [PERSON] селищної ради до суду не зявився, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили (а.с.121). Представник третьої особи на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с.122-124). За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши та проаналізувавши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 24.08.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БК № 340989 від 25.08.2015 р., виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.11). Відповідно до заповіту від 24.09.2004 р. посвідченого державним нотаріусом Девятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Девятолї Київської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2016 р., вихідний номер 512/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,06 га, цільове призначення для ведення колективного садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. 7 лінія с/м «Глеваха-1» кадастровий номер 3221455300:01:011:4134, у звязку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку (а.с.12). Відповідно до рішення [PERSON] селищної ради Васильківського району V скликання від 24.09.2010 р. № 1019 - 38 - V, [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,06 га, що розташована на території селищної ради в садовому масиві «Глеваха-1» лінія 7, ділянка 32 (а.с.15). Згідно листа Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області від 11.01.2010 р. №28/02-1, до управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області за актом приймання передачі від [PERSON] селищної ради передано заяву гр. [PERSON] щодо приватизації земельної ділянки площею 0,06 га для садівництва а смт Глеваха по вул. Лінія,7, на території [PERSON] селищної ради, заява була зареєстрована в електронному вигляді у програмному забезпеченні від 15.10.2009 р. №0011, після вивчення поданих матеріалів заява [PERSON] була повернута на доопрацювання, повторно заява не надходила (а.с.16). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно п.п. 9 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до Законів України Про державний земельний кадастр та Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 р. державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. З урахуванням положень частин 1 та 2 ст. 126 Земельного кодексу право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючі ті обставини, що за життя спадкодавець розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позивач має право на завершення процедури приватизації спадкової земельної ділянки, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі

Outcome: approved