Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005року. Дітей не мають. Сім"єю проживали до 10.10.2016року. Спільне життя не склалося. Відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в заяві. Також пояснив, що на сьогодні в нього вже склалися стосунки з іншою жінкою, тому збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду заяву в якій дає згоду на розірвання шлюбу з позивачем. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005року, дітей не мають. (а.с.5). Судом встановлено, що у жовтні 2016року їхня сім"я розпалася. Сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть, позивач фактично має шлюбні стосунки з іншою жінкою. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають однією сім'єю, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб.

Outcome: approved