Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 59700 дол. США, 142000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 26.03.2016 року позивачем передано відповідачу у борг грошові суми у розмірі 59700 дол. США та 142000 грн. на строк до 26.03.2017 року. В підтвердження отримання вказаних сум відповідач склав письмову розписку. Зобов'язання щодо повернення суми позики відповідач не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.09.2017 року, просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що позивач 26.03.2016 року з відповідачем уклали договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в позику кошти в сумі 59700 дол. США та 142000 грн., які позичальник зобов'язався повернути до 26.03.2017 року, на підтвердження чого видав позивачу власноручну розписку. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до роз'яснень наданих у п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачу зазначені кошти, в зв'язку з чим сума боргу відповідача перед позивачем становить 59700 дол. США, що на день ухвалення рішення за курсом НБУ еквівалентно (59700х26,67)=1592199 грн., та 142000 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних, суд встановив, що нарахування здійснено правомірно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача на корить позивача підлягають стягненню 59700 доларів США сума позики в доларах, 168025,06 грн. сума позики в гривнях, з урахуванням інфляційних втрат, а також 26048,52 - 3% річних, Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8000 грн.

Outcome: approved