Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 10 жовтня 2013 року Заставнівським районним судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], укладений 21 липня 2002 року, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заставнівського районного управління юстиції у Чернівецькій області зроблено реєстровий запис №29 від 29 липня 2002 року. За час перебування у шлюбі до моменту фактичного припинення сімейних відносин сторонами була придбана квартира [ADDRESS], загальною площею 59.20 кв.м., в тому числі житловою площею 40,40 кв.м. Право власності на вищевказану квартиру було оформлено на відповідача згідно договору купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2005 року. Відповідно до умов даного договору (п. 5) за погодженням сторін продаж означеної квартири провадиться за 227 250,00 гривень, що еквівалентно сумі з 38 064,63 євро, які сплачувалися наступним чином:60 086,92 гривень, що еквівалентно сумі в 1064,63 Євро на день купівлі та 167163.08 гривні, що еквівалентно сумі в 28 000,00 Євро, що передавались продавцю за рахунок отриманого відповідачем кредиту у ВАТ КБ «Надра» від 23 грудня 2005 року. Для забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з даноіі кредитного договору № ZZZ453809 від 23 грудня 2005 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 2 грудня 2005 року. Згідно умов даного договору предметом іпотеки виступав квартира [ADDRESS]. Для оплати кредитних зобов'язань [PERSON] мати позивачки, [PERSON], яка на той час проживала в Італійській Республіці, надіслала кошти в розмірі 14 000.00 Євро на ім'я позивача та щомісячно передавала кошти в сумі 350 Євро. Згодом [PERSON] для виплати заборгованості по попередньому Кредитному договору укладає новий Кредитний договір від 13 березня 2008 року № 88 - 003/ФК - 08, сума кредиту складає 225 000,00 гривень. Для забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з даного кредитного договору № 88 - 003/ФК - 08 від 13 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 13 березня 2008 року. Згідно умов даного договору предметом іпотеки виступає квартира [ADDRESS]. Також для гарантії виконання зобов'язання позивач виступила фінансовим поручителем за Кредитним договором № 88 - 003/ ФК - 08. Даний факт підтверджує договір поруки № 88 - 003/П - 08 від 13 березня 2008 року. Виплатою коштів по Кредитному договору № 88 - 003/ФК - 08 від 13 березня 2008 року від імені позивача, як фінансового поручителя теж займалася [PERSON], що теж підтверджується квитанціями про сплату коштів. Пункти 23-24 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 р. № 11 роз'яснюють, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. В даному випадку поділу підлягає борг, що виник за кредитним договором та борг перед [PERSON], яка регулярно передавала кошти для сплати кредитних зобов'язань. Просить суд визнати нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], спільною власністю подружжя, та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 даної квартири. В судове засідання з'явився представник позивача, позов підтримав, просив повністю задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідачі не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце слухання справи судовими повістками. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Статтею 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.2 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3. ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України, зокрема, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч.ч.1-3 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року Заставнівським районним судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], укладений 21 липня 2002 року, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заставнівського районного управління юстиції у Чернівецькій області зроблено реєстровий запис №29 від 29 липня 2002 року. За час перебування у шлюбі до моменту фактичного припинення сімейних відносин сторонами була придбана квартира [ADDRESS], загальною площею 59.20 кв.м., в тому числі житловою площею 40,40 кв.м. Право власності на вищевказану квартиру було оформлено на відповідача згідно договору купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2005 року. Відповідно до умов даного договору (п. 5) за погодженням сторін продаж означеної квартири провадиться за 227 250,00 гривень, що еквівалентно сумі з 38 064,63 євро, які сплачувалися наступним чином:60 086,92 гривень, що еквівалентно сумі в 1064,63 Євро на день купівлі та 167163.08 гривні, що еквівалентно сумі в 28 000,00 Євро, що передавались продавцю за рахунок отриманого відповідачем кредиту у ВАТ КБ «Надра» від 23 грудня 2005 року. Для забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з даноіі кредитного договору № ZZZ453809 від 23 грудня 2005 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 2 грудня 2005 року. Згідно умов даного договору предметом іпотеки виступав квартира [ADDRESS]. Для оплати кредитних зобов'язань [PERSON] мати позивачки, [PERSON], яка на той час проживала в Італійській Республіці, надіслала кошти в розмірі 14 000.00 Євро на ім'я позивача та щомісячно передавала кошти в сумі 350 Євро. Згодом [PERSON] для виплати заборгованості по попередньому Кредитному договору укладає новий Кредитний договір від 13 березня 2008 року № 88 - 003/ФК - 08, сума кредиту складає 225 000,00 гривень. Для забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з даного кредитного договору № 88 - 003/ФК - 08 від 13 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 13 березня 2008 року. Згідно умов даного договору предметом іпотеки виступає квартира [ADDRESS]. Також для гарантії виконання зобов'язання позивач виступила фінансовим поручителем за Кредитним договором № 88 - 003/ ФК - 08. Даний факт підтверджує договір поруки № 88 - 003/П - 08 від 13 березня 2008 року. Виплатою коштів по Кредитному договору № 88 - 003/ФК - 08 від 13 березня 2008 року від імені позивача, як фінансового поручителя теж займалася [PERSON], що теж підтверджується квитанціями про сплату коштів. Пункти 23-24 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 р. № 11 роз'яснюють, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. В даному випадку поділу підлягає борг, що виник за кредитним договором та борг перед [PERSON], яка регулярно передавала кошти для сплати кредитних зобов'язань. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, а тому слід визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] вартістю 671210 грн., здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки квартири [ADDRESS] вартістю 671210 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved