Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивувавши свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], якому за життя належав житловий будинок, загальною площею 44 кв. м, житловою - 38,4 кв. м, по [ADDRESS]. Вказаний будинок батько успадкував після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі заповіту складеного на його ім'я, а оскільки батько проживав зі своєю матір'ю на день її смерті, то таким чином прийняв спадщину. Але свої права на спадщину батько оформити не встиг, бо помер менш ніж через півроку після смерті своєї матері. Після смерті батька, у визначений законодавством строк, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а згодом отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.01.2014 на земельну частку (пай), що належала батькові позивача, як спадкоємцю [PERSON] Однак, при зверненні до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок, останній, оглянувши надані документи, відмовив у видачі свідоцтва, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно, який належним чином зареєстрований у відповідних реєстраційних органах. В даний час позивач не може вільно розпорядитися належним йому спадковим майном, тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, заперечень проти позову не мають. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Наданими копіями свідоцтв про народження підтверджується, що позивач є сином [PERSON], а останній є сином [PERSON]. (а.с. 8, 9) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. (а.с. 10) З довідок, виданих Тиманівською сільською радою на підставі записів в погосподарських книгах, вбачається, що житловий будинок за [ADDRESS] значиться за померлою [PERSON], яка була зареєстрована та проживала у вказаному будинку по день смерті. (а.с. 15, 16) Рішенням виконавчого комітету Чапліївської сільської ради Шосткинського району № 38 від 22.12.1993 [PERSON] було передано у власність земельні ділянки для обслуговування жилого будинку - площею 0,05 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,34 га. (а.с. 17) З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що за адресою [ADDRESS] розташований одноповерховий житловий будинок, збудований у 1953 році, позначений в плані земельної ділянки літерою «А-1». (а.с. 19-23) З наведеного вбачається, що підтвердженням належності будинку [PERSON] є лише записи в погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності [PERSON] на вказаний будинок за її життя. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України) та спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. (ч. 5 ст. 1268) Згідно з копією заповіту від 27.01.1998 року, посвідченого секретарем Тиманівської сільської ради, [PERSON] заповідала все належне їй майно своєму синові - [PERSON] (а.с. 12) За даними, наданими Тиманівською сільською радою, на день смерті [PERSON] з нею був зареєстрований її син - [PERSON] (а.с. 14, 15). Таким чином, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 11) Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповіддю в. о. нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 04.09.2018 № 128/01-16 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2014 на земельну частку (пай) підтверджується, що спадкоємцем [PERSON] є позивач, який спадщину прийняв. Інші спадкоємці для прийняття спадщини ні після [PERSON], ні після смерті [PERSON] не звертались. ( а.с. 13) Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved