Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7179 від 23.11.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.01.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» в якості кредитора та позивачем в якості позичальника був укладений кредитний договір № 700009793, згідно з умовами якого позивачу надано кредит в розмірі 357607,03 грн. з номінальною відсотковою ставкою 18,3 %. Додатком до кредитного договору був підписаний графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між позивачем та відповідачем 27.01.2012 року укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу № 700009793-3. Позивач свої зобовязання виконує належним чином, проте відповідач вирішив здійснити стягнення на заставлене майно за допомогою здійснення виконавчого напису, так 23.11.2014 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову, зазначив, що банком було виконано вимоги кредитного договору, а саме направлено на адресу заставодавця вимогу про усунення порушення та надано перелік документів, які підтверджують безспірність заборгованості за договором. Третя особа, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 27.01.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 700009793, згідно з умовами якого позивачу надано кредит в розмірі 357607,03 грн. з номінальною відсотковою ставкою 18,3 %. Додатком до кредитного договору було підписано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також, 27.01.2012 року в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 700009793-3, відповідно до якого заставодавець передав в заставу банку рухоме майно, а саме: автомобіль, марки INFINITI, модель FX30 3.0D ELI, типу легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2011. 23.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], за заявою ПАТ «Альфа-Банк» про вчинення виконавчого напису на договорі застави у звязку з простроченням виконання зобовязання забезпеченого заставою, було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки INFINITI, моделі FX30 3.0D ELI, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) VIN JN1TDNS51U0451812 JN1TDNS51U0451812, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2011, що належить, на праві приватної власності [PERSON]. Оцінюючи правомірність вчинення оспорюваного виконавчого напису, суд приймає до уваги такі обставини.. Згідно із ч. 1 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Як роз'яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював платежі у строки та в розмірі відповідно до підписаного сторонами графіку, що підтверджується наданими платіжними документами. Посилання представника відповідача на неналежне виконання позивачем умов кредитного договору (а саме неподання позивачем відомостей щодо страхування транспортного засобу, що зазначено у Розділі № 2 до кредитного договору), що стало підставою для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, не визнані судом беззаперечними. Представник позивача заперечив щодо наявності такого Розділу № 2 (як додатку до кредитного договору), оскільки такий додаток не був підписаний позивачем, а тому позивач і не був ознайомлений із цим додатком. Враховуючи сукупність вказаних вище обставин, суд вважає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в цих правовідносинах існує спір про право, вирішення якого має відбуватись за загальними правилами в судовому порядку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved