Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 28 серпня 2009 року виконавчим комітетом Струтинської сільської ради Вінницької області, актовий запис № 8.Ще до реєстрації шлюбу у подружжя народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те що, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, утрати почуття поваги та любові один до одного, в зв'язку з чим постійно виникають суперечки, свідками яких неодноразово ставали неповнолітні діти. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, суду пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, неодноразові спроби зберегти сім'ю не мали успіху, тому заперечує проти призначення строку для примирення. Спільно проживали з 2006 року. Після народження 2-х дітей зареєстрували шлюб. Однак в сім'ї постійно виникали скандали, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями. Діти його бояться, ховаються від нього, коли той приходить п'яний. Більше року вже проживають окремо. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, справжність підпису, під якою нотаріально засвідчена, в якій відповідач позов визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд задовольняє клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності та приймає визнання позову [PERSON] Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 9) та сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає за позивачкою, за її проханням, для подальшого іменування дошлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України,

Outcome: approved