Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. При спільному проживанні у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками якої є вони сторони по справі, що стверджується записами в свідоцтві про народження дитини. З моменту фактичного припинення відносин, відповідач у вихованні доньки участі не приймає, матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, попередньо надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі - [PERSON] (а.с.4). На даний час дитина, [PERSON] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітня [PERSON] , проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved