Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Товмачик по вул. Шкільна, 13, Коломийського району належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у даному будинку проживали: голова двору [PERSON], який помер 30 жовтня 2003 року, його дружина [PERSON], яка померла 31 грудня 2007 року та їх син [PERSON], який помер 19 травня 1991 року. Померла [PERSON] залишили заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], однак державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим [PERSON], а частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні двору не виділено. Просить суд визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння. Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач, представник Товмачицької сільської ради Коломийського району, в судове засідання також не з»явився і в свою чергу подав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі представника, з позовом згідний. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Товмачик по вул.. Шкільна, 13, Коломийського району належав до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивача - [PERSON], якому належав вказаний будинок на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 04 вересня 1989 року та випискою з інвентаризаційних матеріалів, виданою ОКП «Коломийськке МБТІ» від 20 грудня 2017 року за № 60523 (а.с.6-7). Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] голова двору, [PERSON] - його дружина та [PERSON] - їх син, що підтверджується довідкою Товмачицької сільської ради Коломийського району №529/02-20/05 від 14 грудня 2017 року (а.с.30). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/3 частині. 19 травня 1991 року [PERSON] помер, про що 21 травня 1991 року складено відповідний актовий запис № 17 (а.с.36). Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли його батьки [PERSON] та [PERSON]. 30 жовтня 2003 року помер [PERSON], про що 30 жовтня 2003 року року складено відповідний актовий запис № 19 (а.с.31). Спадщину за законом після його смерті прийняла дружина [PERSON], яка проживала з померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Товмачицької сільської ради Коломийського району № 529/02-20/05 від 14 грудня 2017 року (а.с.30). 31 грудня 2007 року [PERSON] померла, про що 02 січня 2008 року складено відповідний актовий запис № 1 (а.с.34). Померла залишила заповіт, посвідчений 02 липня 2001 року секретарем Товмачицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 43, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Товмачик по вул. Шкільна, 13, Коломийського району . Спадщину за заповітом прийняв позивач, подавши до нотаріальної контори у визначений законом термін заяву про прийняття її. Інших спадкоємців, як за законом так і за заповітом, в тому числі тих, які б претендували на обов»язкову частку у спадщині померлої немає. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору [PERSON], а іншим членам колгоспного двору їх, частки не виділено (а.с.40). Відповідно до технічного паспорта, виданого ОКП Коломийське МБТІ від 18 січня 2018 року житловий будинок в с. Товмачик по вул. Шкільна, 13, Коломийського району має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову 61,7 кв.м.(а.с.8-10). Відповідно до звіту про оцінку майна від 31 січня 2018 року ринкова вартість вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 121515,00 грн. (а.с.11-28). Таким чином суд, прийшов до переконання, що виходячи із досліджених доказів позивач довів обґрунтованість своїх позовних вимог, які ніким не оспорюються, і їх слід задовільнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved