Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь\~ заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 3584,89грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, їм відкрито абонентський особовий рахунок № 443750. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення наступної заборгованості: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2004 по 28.02.2018 у розмірі 2431,49 грн., індекс інфляції 385,78 грн., 3% річних від простроченої суми боргу 35,20 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2011 по 28.02.2018 у розмірі 480,03 грн.; суму індексу інфляції -\~ 232,93 грн.; три відсотки річних від простроченої суми -\~ 19,46 грн. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у позивача відсутнє право вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів. Зазначив, що позивач незаконним шляхом отримав інформацію про всіх членів родини, які мешкають у зазначеній квартирі та використав її у власних інтересах. Вказав, що квартира є приватної власністю, тому вимога про солідарне стягнення заборгованості є незаконною. Звернув увагу на те, що відповідач за той самий період виставляли свої вимоги інші комунальні підприємства. Представником КП «Харківодоканал» надано відповідь на відзив, у якій позивач відхиляє мотиви, викладені у відзиві з таких підстав: 1)посилання відповідача на те, що позов поданий з порушеннями до законодавства є його субєктивною думкою, оскільки лише суд наділений повноваженнями визначати чи відповідають процесуальні документи, подані сторонами, вимогам законодавства; 2)внесення плати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення є законодавчо встановленим обовязком особи, яка їх споживає, а не правом. Наявність або відсутність письмового договору не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які фактично ним отримуються; 3)[PERSON] зазначає, що позивач незаконно використовує отриману щодо нього та членів його родини інформацію, однак, в чому полягає незаконність такого використання або яке право порушене не зазначає; 4)посилання [PERSON] на те, що позивачу відомо, що зазначена квартира є приватною власністю не відповідає дійсності, документи оформлювались на [PERSON], оскільки саме на неї оформлений особовий рахунок. Позивачу і на теперішній час не відомо чи є наведена квартира приватною власністю, оскільки до відзиву не додано жодного доказу на підтвердження цього факту; 5)також відповідачем зроблені хибні висновки , що позивач не має права вимоги, оскільки послуги за позовним періодом надавались іншими підприємствами, як і не надано суду належних доказів, які б свідчили про існування рішень суду щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення іншими підприємствами за спірний період. У зустрічній позовній заяві відповідач за первісним позовом просить зобовязати КП «Харківводоканал» припинити дії, а саме телефонні дзвінки на квартирний телефон 732-88-58, відновити попередній стан, відкликавши недостовірну інформацію із УТСЗН, відносно наявного боргу, відшкодувати [PERSON] відволікання від звичайних занять у розмірі місячної заробітної плати, моральну шкоду у розмірі 3000, 00 грн. та відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 1700 грн. Представник позивача за первісним позовом подала до суду відповідь на відзив на зустрічний позов, у якому проти його задоволення заперечує, вважає його таким, який не відповідає вимогам діючого законодавства за своєю формою та змістом, а наведені доводи такими, що не ґрунтуються на відповідних доказах. Також зазначила, що вимоги за зустрічним позовом щодо зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та витрат на адвокатські послуги, відшкодування витрат на час, що витрачений на ознайомлення з нормами права не є взаємоповязаними та такими, що можуть виключити задоволення первісного позову. Первісний позов має конкретно визначений термін, за який позивач просить стягнути заборгованість, у зустрічному позові взагалі відсутні відомості за який період позивачі вважають, що їх право порушувалось. Також позивачами за зустрічним позовом не наведено жодного мотиву який би пояснював, як задоволення вимог щодо припинення телефонного дозвону або відкликання інформації можуть виключити вимоги за первісним позовом щодо стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за первісним позовом, та просила їх задовільнити, проти задоволення зустрічного позову заперечували та просила відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні. Вимоги за зустрічним позовом підтримав та наполягав у їх задоволенні. Представник відповідачів адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру, в судовому засіданні просив задовільнити зустрічний позов, а в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO],\~ і є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надає позивач. Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги складає 3584,89 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2004 р. по 28.02.2018 у розмірі 2431,49 грн., індекс інфляції 385,78 грн. 3% річних від простроченої суми боргу 35,20 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2011 р. по 28.02.2018 у розмірі 480,03 грн.; суму індексу інфляції -\~ 232,93 грн.; 3% річних від простроченої суми -\~ 19,46 грн. Обов'язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Непогодження відповідачів із сумою боргу згідно розрахунку позивача за первісним позовом, на думку суду, є безпідставними, оскільки жодним належним доказом зворотного не підтверджено, контррозрахунку не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості первісних позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 3584,89 грн. Відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог, суд виходить із того, що згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до вимог ч.ч.2 та 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Надані позивачем за зустрічним позовом докази, а саме фототаблиця (а.с. 221-232), копії квитанцій (а.с. 247-257), суд не може визнати їх належними, достовірними та достатніми, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, на підставі них не можна встановити дійсні обставини справи, також надані докази не дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність порушень відповідача за зустрічним позовом. Також надана позивачем за зустрічним позовом роздруківка телефонних дзвінків оцінюється судом критично та не може визнатись допустимим та достовірним доказом, оскільки не зрозуміло звідки та яким шляхом отримано дану роздруківку та її зміст не дає змоги дійти до висновку про, те що з зазначених номерів телефону надходили незаконні вимоги щодо сплати грошових коштів та те, що зазначений номер телефону 732-88-58 належить саме позивачам за зустрічним позовом. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходить із того, що позивачами за зустрічним позовом не надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог. Належних доказів того, що вони отримували послуги не належної якості суду не надано, як і не надано доказів, на підтвердження того, що вищезазначена квартира є приватизованою, що телефоном надходили неправомірні вимоги щодо погашення існуючої заборгованості, не надано рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості з відповідачів за той же самий період, вказаному у первісному позові, іншими комунальними підприємствами, , тощо. Що стосується вимоги позивачів за зустрічним позовом про стягнення моральної шкоду, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як визначено ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, повязаної з неналежним виконанням відповідачем зобовязання не підлягає задоволенню, оскільки зазначена вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від основного позову, в якому позивачам відмовлено. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved