Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.03.2007 року, проте вони з чоловіком разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя, в результаті чого вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Просить відновити її прізвище на дошлюбне "[PERSON]". Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на їх утримання просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Сторони в судове засідання 04.12.2014 р. не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 17.03.2007 року, актовий запис № 326 (а.с. 4). Судом встановлено, що подружжя разом не проживає з липня 2014 року, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7,8). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1724 від 21.10.2014 року діти проживають з матір'ю (а.с.9) Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ч. 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved