Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з\~ [PERSON] безпідставно нараховану та виплачену заробітну плату в сумі 25240,06 грн та судовий збір в сумі 2102 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу №119 КЕВ м.Чернігів від 23.06.2014 [PERSON] прийнятий на посаду слюсаря аварійно-відновлювальних робіт І розряду обслуговування водопровідної та каналізаційної мереж військового містечка №1 м.Ніжина водопровідного господарства. Відповідно до наказу начальника КЕВ м.Чернігів №22 від 06.02.2015 відповідача було увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу за часткової мобілізації згідно Указу президента України №15 від 14.01.2015 зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на особливий період або до дня фактичної демобілізації відповідно до ст.119 КЗпП України та на підставі повідомлення Ніжинсько-Куликівського ОМВК Чернігівської області від 06.02.2015. Наказом військового комісара Ніжинсько-Куликівського ОМВК від 09.02.2015 №40 [PERSON] був призваний у Збройні Сили України за частковою мобілізацією та направлений для проходження військової служби у військову частину [NUMBER] , де виконував обов`язки водія центру зв`язку польового вузла зв`язку у військовому званні «солдат». Однак, 09 серпня 2015 року [PERSON] самовільно залишив військову частину [NUMBER] і був відсутній на службі без поважних причин понад один місяць. Станом на сьогоднішній день відповідач не повернувся на військову службу та переховується від правоохоронних органів та прокуратури з метою уникнення відповідальності. В свою чергу, в період з 09 серпня 2015 року по 30 червня 2016 року [PERSON] отримував грошове забезпечення, оскільки КЕВ м.Чернігів не був повідомлений належним чином про факт самовільного залишення відповідачем місця служби. Лише листом [INFO] від 30.06.2016 №1/2441 КЕВ м.Чернігів було повідомлено про факт самовільного залишення військової частини [PERSON] . Оскільки про факт самовільного залишення військової частини відповідачем стало відомо лише 04.07.2016, то наказом начальника КЕВ м.Чернігів №145 від 04.07.2016 було негайно припинено нарахування та виплату середнього заробітку [PERSON] . Проведеним внутрішнім фінансовим аудитом та аудитом відповідності фінансово-господарської діяльності КЕВ м.Чернігів встановлено, що [PERSON] безпідставно нараховано середню заробітну плату на загальну суму 25\~240,06 грн за період з 09 серпня 2015 року по 30 червня 2016 року. Пропозицію про добровільне відшкодування вказаних коштів відповідач ігнорує. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідач, належним чином повідомлений через оголошення на сайті суду, в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позовну заяву та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до ст.280 ЦПК України є підставами для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. \~ \~ \~ \~Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89\~ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~щозгідно наказу №119 КЕВ м.Чернігів від 23.06.2014 [PERSON] прийнятий на посаду слюсаря аварійно-відновлювальних робіт І розряду обслуговування водопровідної та каналізаційної мереж військового містечка №1 м.Ніжин водопровідного господарства.(а.с.11). Відповідно до наказу начальника КЕВ м.Чернігів №22 від 06.02.2015 відповідача було увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу за часткової мобілізації згідно Указу Президента України №15 від 14.01.2015 зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на особливий період або до дня фактичної демобілізації відповідно до ст.119 КЗпП України та на підставі повідомлення Ніжинсько-Куликівського ОМВК Чернігівської області від 06.02.2015.(а.с.14). Наказом військового комісара\~Ніжинсько-Куликівського\~ОМВК від\~09.02.2015\~№40\~ [PERSON] призваний у Збройні Сили України за частковою мобілізацією. Останній направлений для проходження військової служби у військову частину [NUMBER] та призначений виконувати обов`язки водія центру зв`язку польового вузла зв`язку у військовому званні «солдат». Згідно довідки №240, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] 09.08.2015 самовільно залишив військову частину. Станом на 17-00 год 10.08.2015 місце перебування військовослужбовця не відоме. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 10.08.2015 №427 по цьому факту призначено службове розслідування (а.с.20). Листом [INFO] від 30.06.2016 №1/2441 КЕВ м.Чернігів повідомлено про факт самовільного залишення військової частини [PERSON] . Наказом начальника КЕВ м.Чернігів №145 від 04.07.2016 припинено нарахування та виплату середнього заробітку [PERSON] (а.с.16). З витягу аудиторського звіту від 03.11.2017 №234/1/31/64, проведеного Північно-східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту фінансово-господарської діяльності КЕВ м.Чернігів, за період з 23.06.2015 по 02.10.2017 встановлено переплату середнього заробітку та єдиного внеску [PERSON] , який перебував з КЕВ м.Чернігів у трудових відносинах та за яким було збережено робоче місце та середній заробіток на підставі ст.119 КЗпП України, та рекомендовано вжити всіх можливих заходів щодо стягнення з [PERSON] безпідставно нарахованої суми середнього заробітку у розмірі 22497,21 грн, крім того, проведено перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 2742,85 грн, а всього на загальну суму 25240,06 грн (а.с.39-44). З метою досудового врегулювання спору [PERSON] направлено лист-претензію №196 від 22.01.2020 щодо добровільного відшкодування надміру нарахованих коштів в сумі 25240,06 грн (а.с.22). Статтею 119 КЗпП України визначено, що на час виконання державних або громадських обов`язків працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігів це структурний підрозділ Збройних Сил України Міністерства Оборони України, який фінансується з Державного бюджету України, має самостійний баланс та печатку, є юридичною особою, а тому збитки, завдані йому, є прямими збитками, завданими державі. Начальник КЕВ м.Чернігів несе повну відповідальність перед органом управління майном Міністерством оборони України за стан та діяльність переданого йому військового майна, його схоронністю та ефективністю, використання закріпленої за відділом технікою. Відповідно до п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Згідно вимог ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. №548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст.\~1212,1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом встановлено, що за [PERSON] збережено місце роботи в КЕВ м.Чернігів та в період з 09 серпня 2015 року по 30 червня 2016 року відповідачу було нараховано середній заробіток в сумі 25240,06 грн, що підтверджується матеріалами справи. Вказані кошти він отримав та не повернув. Відповідачем незаконно використані грошові кошти, надмірно виплачені йому КЕВ м.Чернігів в рахунок середнього заробітку, що є заподіянням прямої дійсної шкоди і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь КЕВ м.Чернігів безпідставно отримані ним кошти в сумі 25240,06 грн. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved