Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР від 27.04.2013 року №1201323008000898 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України. Позивач зазначає, що у даному кримінальному провадженні його визнано потерпілим і він під час розгляду справи в суді заявляв цивільний позов. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.01.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Позивач вказує, що [PERSON] 27.04.2013 року спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, саден обличчя, які відповідно до висновку експерта від 29.04.2013 року №599 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень позивачу заподіяно матеріальну шкоду, яка підтверджується лише квитанціями на суму 101грн.17 коп. Також, позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди, неправомірними діями [PERSON] йому спричинено і моральну шкоду, так як він переніс значний дискомфорт, який супроводжувався болісними відчуттями, значним емоційним стресом, що посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я. Він відчував сором та приниження у зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень у присутності його онука. Тривалий час його турбувало безсоння. Також, вищевказані обставини спричинили негативні зміни у його житті, а саме щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючих обставин злочину, страх можливого повторення подій, негативні переживання, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниження гідності, що супроводжувалося постійним больовим відчуттям в тілі, тому позивач просив суд стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань до суду не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 27.04.2013р., близько 12-00год., знаходячись на території дачної ділянки №1439 садового товариства «Платан» Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , переслідуючи раптово виниклий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс останньому три удари руками в область обличчя. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке внесено до ЄРДР від 27.04.2013 року за№1201323008000898. Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано [PERSON] і він під час розгляду справи в суді заявляв цивільний позов. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.01.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні від 27.04.2013року №1201323008000898 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження від 27.04.2013року №1201323008000898 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,- закрито. Роз`яснено потерпілому про право звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. [PERSON] 27.04.2013 року спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, саден обличчя, які відповідно до висновку експерта від 29.04.2013 року №599 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок заподіяних [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, яка підтверджується квитанціями на суму 101грн.17 коп., а саме: квитанція №13022.1143.1 від 29.04.2013р. на суму 67грн.87коп.за висновок експерта; квитанція №80895 від 3004.2013р. на суму 33грн.30коп.за рентген дослідження черепа. Згідно з ч.1 ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім матеріальної шкоди, неправомірними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено моральну шкоду. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як пояснив позивач, моральні страждання полягають у тому, що він переніс значний дискомфорт, який супроводжувався болісними відчуттями, значним емоційним стресом, що посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я. Він відчував сором та приниження у зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень у присутності його онука. Також, вищевказані обставини спричинили негативні зміни у його житті, а саме щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючих обставин злочину, страх можливого повторення подій, негативні переживання, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниження гідності, що супроводжувалося постійним больовим відчуттям в тілі. Наслідки події, що мала місце з вини відповідача, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, що вимагають компенсаторних можливостей для їх подолання. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1ст. 1167 ЦК України). Згідно з ст.23ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Отже, право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача, що призвело до моральних переживань. При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються положення п. п. 3, 5, 13постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду на положення вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Разом з тим, з огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 5000 гривень є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду через вчинення тілесних ушкоджень. Та, як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. У зв`язку з тим, що від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 840грн.80коп. за вимоги майнового характеру, та 840грн.80коп. за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved