Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що 14.02.2001 її батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). З 2015 року позивач з мамою переїхали в м.Київ, де позивач закінчувала навчання в 9 класі та поступила до Київського вищого професійного училища технологій та дизайну, де продовжує навчання. Позивач проживає з своєю сестрою [PERSON], яка після смерті матері позивача займається її вихованням, навчанням та утриманням. Відповідач участі у вихованні та догляді за позивачем не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо неї, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 165 Сімейного Кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо, вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони по справі з 14.02.2001 батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області. Від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м.Київ, актовий запис за № 533. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). З 2015 року позивач з мамою переїхали в м.Київ, де позивач закінчувала навчання в 9 класі та поступила до Київського вищого професійного училища технологій та дизайну, де продовжує навчання. Позивач проживає з своєю сестрою [PERSON], яка після смерті матері позивача займається її вихованням, навчанням та утриманням. Відповідач участі у вихованні та догляді за позивачем не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до довідки № 89 від 16.02.2017, виданої Київським вищим професійним училищем технологій та дизайну одягу, протягом перебування дитини в навчальному закладі батько [PERSON] - [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, жодного разу в училищі не з'являвся, не цікавився її життям. Вихованням [PERSON] займається її сестра [PERSON]. З характеристики [PERSON], виданої Київським вищим професійним училищем технологій та дизайну одягу вбачається, що вихованням та доглядом за дівчинкою займається сестра [PERSON]. Вона приділяє належну увагу [PERSON], цікавиться її життям, постійно співпрацює із дирекцією училища, регулярно відвідує батьківські збори. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Таращанської РДА Київської області від 28.04.2017 року № 05-21/1104 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його дочки - [PERSON], [INFO] та відповідність його інтересам дитини, Таращанська РДА, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], жителя [ADDRESS] у відношенні його дочки. Таким чином з вищевказаного вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. В ст. 155 СК України, вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved