overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 5 травня 2012 року у виконавчому комітеті Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №18. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 5 травня 2012 року вони з відповідачкою по справі уклали шлюб, зареєструвавши його у виконавчому комітеті Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 18. Дітей від шлюбу у них немає. В грудні 2015 року вони припинили спільне проживання. Причиною розлучення стало те, що під час спільного проживання між ними виникали непорозуміння внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на життя та ведення господарства. Вважає, що примирення між ними не можливе, їхній шлюб існує тільки формально і тому його необхідно розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, проте подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, не заперечує про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 05 травня 2012 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №18, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] ( а.с.3). Від спільного проживання дітей не мають. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини у грудні 2015 року . Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. У наданий судом строк на примирення сторони не помирились та таких намірів не мають. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстроварий 09.09.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського місьрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №98. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 09 вересня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 98. Дітей від шлюбу у них не має. Протяго п"яти місяців вони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують. Причиною розлучення стало те, що вони не можуть знайти спільної мови при вирішенні питань сімейного життя, часто конфліктують. Вважає, що примирення між ними не можливе, їхній шлюб існує тільки формально і тому його необхідно розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 09.09.2011 року уклали шлюб, зареєструвавши його в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції у вінницькій області за актовим записом №98, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №109646 ( а.с.5). Від спільного проживання дітей не мають. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини понад п"ять місяців тому. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 11 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №153. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 вересня 2004 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 153. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення стало те, що під час спільного проживання між ними виникали непорозуміння внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на життя, ведення господарства та виховання дітей. По цій причині сім'я їхня розпалася остаточно, вони втратили взаємне відчуття любові та взаєморозумінняя. Подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберегти шлюб між ними вже немає ніякої можливості і тому його необхідно розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, проте подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 11.09.2004 року уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 153, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №109502 ( а.с.3). Від спільного проживання мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає із позивачем та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає із позивачкою. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом в якому просить визнати за ним право власності на гараж позначений літ. "Б", загальною площею 13,5 м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ………………………........................................… ……………………………………………………………… …………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини на майно померлої [INFO] баби - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла його баба - [PERSON], мешканка [ADDRESS]. На день її смерті відкрилась спадщина, на спадковемайно до складу якого входить земельна ділянка розміром 3,68га. Згідно заповіту посвідченого виконкомом Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20.07.2001 року, спадкоємцем на майно покойної [PERSON] являється він. Осіб, які мають право на одержання обов'язкової частки в спадковому майні на підставі ст.. 1241 ЦК України, а також пережившого подружжя немає. Оформити свої спадкові права на заповідальне майно, в тому числі на земельну ділянку він не може так як ним не була подана заява про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк. Строк ним пропущено, через юридичну необізнаність, так як він не знав, що заяву про прийняття спадщини необхідно було подавати до Козятинської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а в сільській раді його неправильно проконсультували. . Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Представник відповідача Сестринівської сільської ради, Козятинського району, Вінницької області в судове засідання не зявився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2006 року (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,68 яка перебуває у колективній власності КСТП "Трудівник" (а.с.8). Єдиним спадкоємцем на майно згідно заповіту посвідченого виконкомом Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20.07.2001 року, являється позивач (а.с.9). Проте позивач свої спадкові права оформити не може із-за того, що своєчасно не подав заяву на прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Позивач спадщини не прийняв у встановлений законом строк у зв'язку з своєю юридичною необізнаністю, так як він не знав, що заяву про прийняття спадщини необхідно було подавати до Козятинської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а в сільській раді його неправильно проконсультували. Ці обставини суд визнає поважними. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.1272 п.3 ЦК України, згідно з якими, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 03 червня 1995 року між ним та відповідачкою у виконкомі Кошаринецької сільської Ради, Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 4, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, покликається на те, що 03.06.1995 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народились двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачкою не склалось через відмінність поглядів на сімейне життя, що й стало причиною фактичної втрати можливості зберегти сім`ю. На даний час вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Переконаний, що подальше подружнє життя неможливе, на примирення не згоден. Сторони подали спільну заяву, у якій просять розглянути справу без їх участі. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою від 10.07.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до судового розгляду. В судове засідання сторони не прибули, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду справи, зважаючи на подану заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 1995 року у виконкомі Кошаринецької сільської Ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 4, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від спільного подружнього життя у них народились двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнає, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам як позивача, так і відповідача, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 25 травня 2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 675. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 травня 2013 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. У шлюбі в них народилась одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки в період їхнього сумісного життя вони розуміли, що є невідповідність характерів, різні погляди на майбутнє, різний світогляд і різні принципи життя. Зазначає, що на даний час сторони проживають окремо, подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення не можливе, спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Вважає за необхідне розірвати шлюб між ним, позивачем, та відповідачкою. Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити та розірвати шлюб. Відповідачка у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить залишити прізвище " [PERSON] ". У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 травня 2013 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 675 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У шлюбі у них народилась одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнає, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі еквівалентній станом на час винесення рішення 10 тисяч доларів США. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що 01 листопада 2013 року він позичив відповідачці кошти в сумі десять тисяч доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідачка написала йому розписку. Відповідно до розписки [PERSON] зобов'язалася повернути йому борг до 01 грудня 2013 року. У встановлений договором строк відповідачка борг йому не повернула. В судовому засіданні позивач позов підтримав та підтвердив обставини, що вказані в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений в письмовій формі договір позики на суму 10 тисяч доларів США, що підтверджується розпискою, яка написана власноручно відповідачкою (а.с.5). Відповідачка зобов'язалася в розписці, що борг поверне до 01 грудня 2013 року, проте борг не повернула. Виниклі правовідносини регулюються ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який підтверджує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем [PERSON] було позичено [PERSON] на підставі договору позики кошти в розмірі 10 тисяч доларів США. Згідно довідки Райфайзен Банк Аваль про офіційний курс іноземної валюти до гривні це 108 502 (сто вісім тисяч п"ятсот дві) грн. Взяті на себе зобов"язання щодо вчасного повернення коштів відповідачка не виконала, що підтверджується наданими позивачем доказами. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2015 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 423299. Вказує на те, єдиними спадкоємцями майна за законом, після смерті батька є він та [PERSON], відповідач по справі, який не прийняв спадкове майно та не претендує на нього. Інших спадкоємців та утриманців передбачених законом у померлого немає. Зазначає, що в управлінням спадковим майном він вступив своєчасно, поховав померлого, розпорядився його речами, однак у нотаріальній конторі йому було відмовлено в оформленні спадкового майна, оскільки у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини і втрачений оригінал правовстановлюючого документу, а тому просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач позов визнав, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 24\~ постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке\~ \~ визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1225, 1266, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.10.1978 року Дружбівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 31. Зазначає, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та обовязки, що призвело до частих суперечок, втрати почуття любові, поваги один до одного, а тому просив позовні вимоги задовольнити. Позивач подав заяву про підтримання позову, відповідач подала заяву про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Відповідно\~до\~ст.197\~ЦПК\~України,\~у разі\~неявки в судове засідання\~всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 24\~\~ постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved