overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на садибний житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO], встановити за ним факт належності на спірне майно. Позивач згідно заяви підтримав позов. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на садибний житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Позивач згідно заяви підтримав позов. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на садибний житловий будинок [ADDRESS], на грошові заощадження, які знаходяться на компенсаційному рахунку в Ощадному банку України №6339/023 м. Сарни, рахунок [NUMBER] з залишком вкладу 1495 грн. 20 коп., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], встановити за ним факт належності на спірне майно. Позивач згідно заяви підтримав позов. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на садибний житловий будинок [ADDRESS] Рівненської області по вул.Козацька в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Представниик позивача згідно заяви підтримав позов. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], яка померла [INFO] року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на садибний житловий будинок [ADDRESS] Рівненської області по вул.Шкільній в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, встановити за ним факт належності на спірне майно. Позивач згідно заяви підтримав позов. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], яка померла [INFO] року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 55,1 м.кв., в тому числі житлова 17,8 м.кв. та допоміжна 37,3 м.кв., [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач просить справу розглянути за його відсутності, визнав позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірна садиба належала для [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання її втратившою право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він, позивач, являється власником будинку № 71 по вул. Вище Празькій в м.Олександрія, Кіровоградської області. Будинок належить йому на підставі договору міни від 23.05.2009 року . В даному будинку зареєстрована і донька його колишньої дружини, яка після розірвання шлюбу в будинку не проживає. Реєстрація в будинку відповідача порушує його права, оскільки він повинен сплачувати за утримання будинку і за відповідача як за додаткового члена своєї сім"ї. Відповідач в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації, тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з»явились. Представником позивача надіслано заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та у відсутність самого позивача. На задоволенні вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з»явилась , надіслала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку ,що позов підлягає задоволенню. Статею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач [PERSON], являється власником будинку № 71 по вул. Вище Празька в м.Олександрія, Кіровоградської області . Будинок належить йому на підставі договору міни від 23.05.2009 року (а.с. 9-11). В даному будинку зареєстрована і донька його колишньої дружини , відповідач по справі. [PERSON] з 05.01.2014 року в будинку не проживає, змінивши місце проживання. ЇЇ речей в будинку немає. Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім» ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі акту складеного за участю сусідів та представника Квартального комітету № 30 встановлено, що відповідач не проживає в будинку з 5 січня 2014 року, змінивши місце проживання. Тому є всі правові підстави визнати її втратившою право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання її, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , мотивуючи тим, що в даній квартирі відповідачка не проживає з серпня 2019 року. А також вказав, що він є власником даної квартири на підставі свідоцтва про право власності. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в даній квартирі. В судовому засіданні позивач в зал судового засідання не з`явився, направив письмову заяву в якій позов підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Просив справу розглянути у його відутності. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних на то причин не проживає на спірній житловій площі більше одного року. Відповідно до положень ст..ст.317,319 ЦК України , право на встановлення та зміну порядку користування приміщенням належить його власнику. Згідно ст..405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Такої домовленості між позивачами та відповідачем не існувало. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування1\\2 частиною жилового будинку.Свої вимоги мотивує тим, що він являється власником 1\\2 частини житлового будинку № 32 по вул. Дзержинського в м.Олександрія Кіровоградської області. 1\\2 частина будинку належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 1978 року , зареєстрована за ним в Олександрійському МБТІ р.н. 267\\39 від 12.04.1978 року . В даному будинку зареєстрований і його зять , який з 1996 року в будинку не проживає, змінивши місце проживання. Його речей в будинку немає. Позивач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Статею 319 ЦК України передбачено , що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач являється власником 1\\2 частини житлового будинку № 32 по вул. Дзержинського в м.Олександрія Кіровоградської області. 1\\2 частина будинку належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 1978 року , зареєстрована за ним в Олександрійському МБТІ р.н. 267\\39 від 12.04.1978 року та на підставі договору про встановлення порядку користування частинами будинку від 19.12.1978 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за № 4869 (а.с. 6-8). В даному будинку зареєстрований і колишній зять позивача, відповідач по справі. Відповідач в будинку не проживає з 1996 року, змінивши місце проживання. Його речей в будинку немає (а.с. 10-16). Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи встановлені в судовом засіданні обставини на думку суду є всі підстави визнати відповідача втратившим право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він являється власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований і його зять - [PERSON], який в будинку не проживає понад семи років, але в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється. На даний час він має намір отримати субсидію, але реєстрація там відповідача створює у цьому перешкоди. Позивач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем докази , суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Статею 319 ЦК України передбачено , що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач [PERSON] являється власником будинку[ADDRESS]. Будинок належить йому на підставі рішення виконавчого комітету Маловискіфвської міської ради № 297 від 23 жовтня 2003 року , зареєстрований за ним в Кіровоградському обласному об»єднаному БТІ реєстраційний № 4544 від 12 листопада 2003 року . В даній квартирі зареєстрований і зять позивача [PERSON] , відповідач по справі. Відповідач в будинку не проживає бульше семи років, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 24 вересня 2014 року , складеним за участі представників органу місцевого самоврядування . Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням.Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави визнати [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням. Судові витрати у справі , відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кв. [ADDRESS] , мотивуючи тим, що в даній квартирі відповідач не проживає з 2018 року. А також вказала, що вона є власником даної квартири на підставі свідоцтва про право власності. Просить визнати відповідача таким, що втратили право на проживання в даній квартирі. Дана справа слухалась в порядку спрощеного провадження. Відповідач по справі направив письмову заяву в якій позов визвав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних на то причин не проживає на спірній житловій площі більше одного року. Відповідно до положень ст..ст.317,319 ЦК України , право на встановлення та зміну порядку користування приміщенням належить його власнику. Згідно ст..405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Такої домовленості між позивачами та відповідачем не існувало. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], мотивуючи тим, що він є власником даної квартири на підставі свідоцтва про право власності. Просить визнати відповідач такими, що втратила право на проживання в даній квартирі. В судовому засідання представник позивача зал судового засідання не з»явилися, направили письмову заяву в якій позов підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення рішення. Просили справу розглянути у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних на то причин не проживає на спірній житловій площі більше одного року. Відповідно до положень ст..ст.317,319 ЦК України , право на встановлення та зміну порядку користування приміщенням належить його власнику. Згідно ст..405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Такої домовленості між позивачем та відповідачами не існувало. На підставі наведеного та

Outcome: approved