Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач з ними не мешкає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. До викладеного в позові позивач доповнила, що дитина проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 200 грн щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Шлюб між сторонами розірвано відповідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.11.2011 року (а.с.5). Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 27.02.2014 року, актовий запис №263, позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.16). На даний час, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с.3), остання знаходиться на лікарняному у зв'язку з вагітністю та пологами (а.с.4). Відповідач проживає окремо (а.с.17), не працює (а.с.20, 22-28). На його утриманні інших неповнолітніх дітей немає. Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2014 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved