Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON]; [INFO] помер [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем за законом, у встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса щодо заведення спадкової справи, що було зроблено 26.10.2015 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла автоагрегатного заводу м.Полтави 15.06.1998 року, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 15.06.1998 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №212/02-31 від 04.08.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], оскільки обидва співвласники померли, не визначивши за життя часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, тому нотаріус позбавлений можливості самостійно визначити розмір часток померлих. Посилаючись на фактичні обставини справи, роз'яснення норм матеріального права та рівності часток померлих у спільній сумісній власності, позивач просив визначити, що частки померлого [PERSON] і померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становили: 1/2 частина [PERSON] і 1/2 частина [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити повністю. Представник відповідача територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради у судове засідання не з'явився, відповідач надав заяву, в якій просить справу слухати у відсутність свого представника, рішення прийняти на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла автоагрегатного заводу м.Полтави 15.06.1998 року, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 15.06.1998 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.7). [INFO] померла [PERSON]; [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач ( син померлої ) відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України. Згідно постанови приватного нотаріуса ПМНО Кравченко О.О. від 04.08.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], оскільки обидва співвласники померли, не визначивши за життя часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, тому нотаріус позбавлений можливості самостійно визначити розмір часток померлих (а.с.8). Для визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування позивачу необхідно встановити розмір часток співвласників. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні. Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилається на рівність часток. Визначаючись щодо даної позовної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, протилежного судом не встановлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині кожному з її співвласників, а саме: за [PERSON], померлою [INFO], - 1/2 частини квартири, за [PERSON], померлим [INFO], - 1/2 частини квартири, підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved