Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1998 року, але шлюбні відносини між ними фактично припинилися в 2003 році. З 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах. 23 лютого 2009 року у них народився син [PERSON], актовий запис про народження якого складений виконкомом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за №04 від 12 березня 2009 року. Оскільки позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем по справі, він був записаний батьком дитини, хоч біологічним батьком цієї дитини є [PERSON] 04 березня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 24 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Таким чином, оскільки саме [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], то його права щодо батьківства відносно сина [PERSON] порушені. [PERSON] визнає своє батьківство щодо цієї дитини. Позивачка [PERSON] визнала батьківство [PERSON] відносно свого сина [PERSON]. В звязку з наведеним позивачі просять винести рішення, яким виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису №04 від 12 березня 2009 року про народження дитини, здійсненого виконкомом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] та зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька. У судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вище наведених підстав. Просили розгляд справи проводити за їх відсутності, про що надіслали суду письмову заяву (а.с. 37). Відповідач у судове засідання також не з'явився, надіслав до суду заяву про визнання позову (а.с. 30), в якій пояснив, що дійсно не є батьком [PERSON], хоч записаний його батьком, оскільки шлюбні відносини з позивачем припинилися давно. Рішенням суду також виключений запис щодо нього як батька [PERSON] Віки. Таким чином, спільних дітей з позивачем у нього не має. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом з позову, пояснень відповідача та рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2011 року (а.с. 31-32) встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходились у шлюбі з 05 вересня 1998 року. Цей шлюб розірвано за рішенням вказаного суду від 29.04.2010 р., про що 04 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний запис за №07 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу, копія якого є на а.с. 9. З того ж судового рішення та пояснень відповідача вбачається, що з серпня 2005 року [PERSON] і [PERSON] разом не проживають, хоча перебували у шлюбі. 13.10.2002 р. народилася [PERSON]. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], а зустрічний позов [PERSON] задоволено та виключено відомості про нього, як про батька [PERSON] з актового запису про її народження №20 від 24 жовтня 2002 року, оскільки було спростовано його батьківство стосовно цієї дитини. Від позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] позивач [PERSON] відмовилась сама. З 2006 року позивачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, під час яких 23.02.2009 р. у них народився син [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] народився 23 лютого 2009 року, про що виконавчим комітетом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 12.03.2009 р. зроблено запис №04. Батьком дитини зазначено відповідача [PERSON], матірю позивачку [PERSON] З довідки Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області №840 від 15.09.2015 р. зясовано, що до складу сімї [PERSON], яка мешкає в с. Жданівка, вул. Садова, 35, входять діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та чоловік [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, - особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. При розгляді спору суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст.138 СК України, - жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч.2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. З метою захисту інтересів дитини та реалізації її права на батьківство, закон, передбачаючи можливі наслідки задоволення такого позову у вигляді виключення запису про батька, вимагає подання іншою особою заяви про своє батьківство. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позов [PERSON] та [PERSON] визнав у повному обсязі, а позивач [PERSON] подав заяву про визнання батьківства щодо [PERSON], суд вважає, що визнання позову відповідачем не порушує інтересів дитини та сприяє в реалізації [PERSON] своїх батьківських прав щодо своєї дитини, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved