Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його хрещеної матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки позивач не знав про наявність заповіту, тому в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори. Ухвалою від 08.09.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08.10.2020. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , яка є хрещеною матер`ю позивача. За життя 07.02.2002 року нею був складений заповіт, посвідчений секретарем Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Рослік Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 4. Згідно заповіту спадкоємцем усього майна після смерті [PERSON] є [PERSON] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61316387 від 14.08.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, що викладені в п. 24 постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В даному випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до правових висновків Верховного Суду зокрема у справах №130/2517/18 від 21.09.2020 року, № 565/1145/17 від 26.06.2019 року не обізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. ст. 76-81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved