Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , її син - [PERSON] та її брат [PERSON] , які є відповідачами по даній справі. З 2018 року і по даний час відповідач [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] з 2011 року, не проживають за місцем реєстрації, а саме у будинку, що належить позивачці. Реєстрація відповідачів у вищезазначеному будинку перешкоджає [PERSON] у реалізації її права на користування та розпорядження належним їй майном. Тому позивачка просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення. Причини їх неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлялись про день, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без поважних причин і не повідомили причини неявки та не подали відзив на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Житловий будинок із надвірним будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] , що стверджується договором дарування житлового будинку від 21 січня 2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 153346340 від 21.01.2019. Згідно актів обстеження по факту не проживання особи № 16, № 17 та № 18 від 03.08.2021 та довідки про склад сім`ї № 96/10-11/-12 від 21.07.2021, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] та [PERSON] з 2011, а [PERSON] з 2018 року не проживають за вказаною адресою. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] і [PERSON] з 2011 року, а [PERSON] з 2018 року, без поважних причин не проживають за місцем своєї реєстрації, тому втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved