Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8544 га, кадастровий номер 1824280900:07:000:0149, та площею 0,2011 га, кадастровий номер 1824280900:09:000:0234, які розташовані на території Великофоснянської сільської ради Овруцького району, і належали її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №024934 та серії ЖТ №024933, виданих 12.03.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №47 від 12.02.2003, мотивуючи тим, що вона прийняла спадщину за законом після смерті матері, так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, так як державні акти на них були видані не за життя, а після смерті спадкодавця, а також кадастровий номер земельної ділянки відповідно до державного акту не відповідає витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 17.01.2020 було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову та залучено до участі у справі ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся»» та Овруцьку районну державну адміністрацію, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання також не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про отримання судових повісток та поштовим повідомленням. Відзив на позовну заяву відповідачем не надавався. Суд, перевіривши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2001. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8544 га та площею 0,2011 га, які розташовані на території Великофоснянської сільської ради Овруцького району. Позивач є спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона прийняла спадщину після смерті матері, вступивши в установлений законом шестимісячний строк в управління та володіння спадковим майном, так як доглядала за будинком, робила поточний ремонт та обробляла земельну ділянку. Крім позивача, інших спадкоємців немає. В нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, так як державні акти на них були видані після смерті спадкодавця, а також державні акти не відповідають витягу з Державного земельного кадастру. Зазначені обставини підтверджуються копіями: державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №024934 та серії ЖТ №024933 від 12.03.2003, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.1954, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.1973, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 03.12.2019 і 05.12.2019, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4063/02-31 від 18.11.2019 та повідомленням Овруцької ДНК №4348/01-16 від 26.12.2019. Лист відділу у Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Ш-361/0-0.29-602/138-19 від 27.05.2019, свідчить, що в зв`язку з дублюванням кадастрового номеру 1824280900:03:000:0149 на земельну ділянку на право власності для ведення товарного виробництва, яка належить [PERSON] , вказаний кадастровий номер змінено на 1824280900:07:000:0149, що узгоджується з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1460 від 03.12.2019. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Статтею 525 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, а саме, щодо земельних ділянок кадастрові номери 1824280900:09:000:0234 і 1824280900:07:000:0149 та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчать, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні. За таких обставин, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкові земельні ділянки на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність" від 07.02.1991. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. в доход держави.

Outcome: approved