Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 53790 вчинений 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про звернення стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 31 920,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, оскільки вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі, а саме на підставі договору № 220727764 від 10.03.2019, який нотаріально не посвідчений, а тому не підлягає виконанню. Зазначено, що відповідно до цього договору позивачу було надано кредит у розмірі 3 000 грн., за виконавчим написом стягнення заборгованості проводиться за період з 05.08.2020 по 05.08.2020, тобто за один день, загальна сума, що підлягає стягненню - 31 920 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн., тому незрозуміло як за виконавчим написом тіло кредиту може бути більшим від вказаного у кредитному договорі талі кредиту. Відносно стягнутих сум заборгованості по основному боргу та по відсоткам існує спір. Позивач стверджує, що жодних повідомлень про порушення зобов`язань по кредитному договору або ж вимог про усунення порушення по кредитному договору, вимоги про дострокове виконання кредитного договору він не отримував. Через це він був позбавлений заперечувати проти вимоги відповідача та надання доказів неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення по виконавчому провадженні № 63443239 за виконавчим написом від 28.09.2020 року виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрованого у реєстрі за № 53790 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання; за клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 28.09.2020 за реєстровим № 53790; витребувано від відповідача копію договору № 220727764 від 10.03.2019. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 21.09.2021 року електронною поштою та 24.09.2021 року поштовою кореспонденцією від відповідача до суду надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів копії кредитного договору, виписки з особового рахунку за кредитним договором, договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс». Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 06.09.2021 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 53790, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за Кредитним договором № 220727764 від 10 березня 2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42254696 (далі - виконавчий напис). За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року, сума заборгованості становить 30 720,00 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10 000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 15 252,40 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями - 5 467,60 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1 200,00 грн. Загальна сума до стягнення становить 31 920 грн. 00 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. від 29.10.2020 року відкрите виконавче провадження (ВП № 63443239) з примусового виконання спірного виконавчого напису. 03.11.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. в рамках виконавчого провадження № 63443239 з примусового виконання виконавчого напису № 53790 від 28.09.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 28.09.2020 року убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 28.09.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 220727764 від 10.03.2019 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. При вирішенні спору суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, відповідно якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору, згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Також встановлено, що відповідно умов укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем кредитного договору № 220727764 від 10.03.2019 року [PERSON] було видано кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. строком на 18 днів зі сплатою процентів 718,20 грн. Разом з тим, за виконавчим написом стягнуто заборгованість за сумою кредиту у розмірі 10 000 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 15 252,40 грн., штрафи і пені у розмірі 5 467,60 грн. Вказані суми по тілу кредиту та неустойці у оспорюваному виконавчому написі перевищують фактично отриманий позивачем розмір кредиту, що також свідчить про наявність спору щодо заборгованості, яка стягується відповідачем. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 908,00 грн. за подання позову та у розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що загалом складає 1 362,00 грн. (а.с. 1, 2).

Outcome: approved