Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 1970,43 грн. згідно довідки, поданої відповідачем, та 500 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює у відповідача токарем 2-го розряду з 29.12.1986 року. Однак, з травня 2014 року по даний час йому не виплачується заробітна плата. Він неодноразово звертався до керівництва заводу про виплату йому заборгованості із заробітної плати, але його прохання були проігноровані. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримання позову з урахуванням уточнених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 29.12.1986 року працює на ПАТ « Дрогобицький завод автомобільних кранів». Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 02.09.2014 року №660, заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 1970,43 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Таким чином, судом встановлено, що позивач до сьогоднішнього дня не отримав заробітної плати в сумі 1970, 43 грн., яку слід стягнути в його користь. З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок невиплати йому розрахункових коштів, він змушений був звертатись у різні установи та організації за захистом своїх порушених прав, чим порушено його нормальні життєві зв'язки та при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості та визначає її у розмірі 500 грн.. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved