Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що [INFO] в с. Мазівка Путивльського району помер їхній батько та чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить в тому числі й 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], а також земельна ділянку площею 0,21 га з кадастровим № [NUMBER], надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, та земельна ділянка площею 0,64 га з кадастровим № [NUMBER], надана для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, які належали померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.02.1996. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька та чоловіка, прийняли спадщину шляхом спільного проживання з померлим на момент смерті, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 240/2017 від 12.12.2017, однак не можуть оформити свої спадкові права на зазначене спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на вказане, просили визнати за ними в порядку за законом після смерті [PERSON] право спільної часткової власності (по 1/3 частці за кожним) на вказане спадкове майно, при цьому витрати по справі просили просили покласти на них. У підготовче засідання позивачі не з'явилися, надали на адресу суду письмові заяви, в яких справу просили слухати за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи підтверджено те, що [INFO] в с. Мазівка Путивльського району Сумської області помер [PERSON], батько та чоловік позивачів, після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.2002, а також земельна ділянку площею 0,21 га з кадастровим № [NUMBER], надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, та земельна ділянка площею 0,64 га з кадастровим № [NUMBER], надана для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, які належали померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.02.1996. В силу ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину шляхом спільного проживання з померлим на момент смерті та державним нотаріусом заведена спадкова справа № 240/2017 від 12.12.2017, однак вони не можуть оформити свої спадкові права на зазначене майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що видно з листів нотаріуса від 02.08.2018. У той же час, убачається з технічного паспорту від 27.07.2001 та підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло те, що згаданий будинок садибного (індивідуального) типу, загальною площею 61,1 кв. м (житловою 36,9 кв. м), з надвірними спорудами (будівлями), зареєстрований в реєстровій книзі № 37 за № 6. Крім того, випискою з погосподарської книги Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 06.09.2018 № 404 підтверджені ті обставини, що житловий будинок з господарськими будівлями (спорудами) по [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] (по 1/2 частці), за яким рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,21 га та для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,64 га. З витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2018 видно, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10.02.1996 серії [NUMBER] є власником земельної ділянки, площею 0,2100 га з кадастровим № [NUMBER], наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також земельної ділянки, площею 0,6400 га з кадастровим № [NUMBER], наданої для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Пунктами 9-10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. При цьому видача нового державного акта замість втраченого чи зіпсованого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою в зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивачів, понесені ними витрати судом не розподіляються. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved