Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 3.19 га, яка складається із земельних ділянок площею: 1,6523 га кадастровий номер 5625485400:11:003:0159, 1,5438 га. кадастровий номер 5625485400:09:001:0316, Державний акт на право власності серії ЯГ №070906 від 19 квітня 2006 року, як спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельних ділянок, розташованих на території Немовицької сільської ради. У встановленому законом порядку він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено, оскільки на час смерті батька, крім позивача, з ним також проживали діти спадкодавця: син [PERSON] та дочка [PERSON] , які у встановленому порядку не відмовилися від спадщини. Відповідачі по справі також не вчинили будь яких дій і щодо подання заяв до нотаріуса про прийняття спадщини. Тому позивач вважає, що він прийняв спадщину після смерті батька, у встановленому законом порядку. Земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення селянського господарства площею 0,30 га кадастровий номер 5625485400:08:002:0060, яка зазначена в Державному акті ЯГ №070906 до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] не входить, оскільки при виділенні вищезазначеної земельної ділянки для [PERSON] на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10.03.2006 року відбулось накладення земельних ділянок, а саме земельна ділянка площею 0,30 га кадастровий номер 5625485400:08:002:0060 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка зазначена в державному акті спадкодавця [PERSON] , накладена на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,30 га з кадастровий номер 5625485400:07:001:0238 належну на даний час [PERSON] , право власності якого на вказану земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 березня 2010 року. Тобто на момент прийняття розпорядження №137 від 10.03.2006 року Сарненська райдержадміністрація не мала повноважень виділяти [PERSON] земельну ділянку площею 0,30 га, оскільки на той момент дана земельна ділянка належала на праві приватної власності [PERSON] з 15.11.2001 року на підставі акта про право приватної власності на землю IV-РВ №038638. Позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Згідно пункту «г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] був батьком [PERSON] . Згідно довідки виданої виконкомом Немовицької сільської ради №622 від 17.02.2020 року [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] та на день його смерті, за даною адресою були зареєстровані син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , невістка [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №070906 виданого 19.04.2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,49 га, розташованої на території Немовицької сільської ради, для ведення особистого селянського господарства. Витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку, підтверджує, що земельній ділянці площею 1,5438 га присвоєно кадастровий номер 5625485400:09:001:0316. Витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку, підтверджує, що земельній ділянці площею 1,6523 га присвоєно кадастровий номер 5625485400:11:003:0159. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,6523 га її вартість складає 20100,01 грн., та земельної ділянки площею 1,5438 га складає 5347,16 грн. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі була відкрита спадкова справа 56/20 після померлого [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Овдіюком А.В. від 20.03.2020 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved