Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача витрати по договору № 62 від 26.10.2017 року у розмірі 19637,12 грн. та 1600 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідач уклали договір № 62 від 26.01.2017 року про навчання поліцейського за кошти поліції охорони, позивач зобов'язався здійснити оплату його навчання, а відповідач у свою чергу відпрацювати у підрозділі Криворізького МВ УПО в Дніпропетровській області не менше трьох років. Відповідач свої зобов'язання не виконав та звільнився зі служби, тому за порушення умов договору відповідач повинен відшкодувати позивачу витрати на його навчання. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги (а.с.47). Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 48). Ухвалою суду від 21.11.2018 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 247 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 26.01.2017 року між позивачем в особі полковника міліції Купельського О.І., що діє на підставі Положення, поліцейським, якого вперше прийнято на службу до поліції [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, укладено договір № 62 про навчання поліцейського [PERSON] за кошти поліції охорони за професією «охоронник» за кваліфікацією 3 розряду (а.с.6-11). Згідно із пунктом 1.1, 1.2, 2.4 Договору позивач направив відповідача для проходження навчання у Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони з 23.01.2017 року по 26.05.2017 року та взяв на себе зобов'язання перерахувати Навчальному закладу кошти за навчання у загальному розмірі 24537,12 грн. (а.с.6). Відповідно до пункту 4.4, 4.5 Договору, відповідач зобов'язався після закінчення Навчального закладу прибути на службу до позивача та відпрацювати там не менше трьох років. У разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно укладеного договору, відрахування з навчання, або звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після навчання з будь-яких підстав, відповідач відшкодовує позивачу витрати, пов'язані з його навчанням та втрати, які позивач здійснив у зв'язку із виплатою йому грошового утримання за час навчання (а.с.8). Відповідно до Витягу з наказу по особовому складу від 04.08.2017 року № 75 о/с, капрала поліції [PERSON] поліцейського-водія взводу № 2 роти реагування Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області згідно Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням). Вислуга років станом на 05.08.2017 року у календарному обчисленні складає - 00 роки 06 місяців 16 днів. Підстава - рапорт [PERSON] від 20.07.2017 року (а.с.12,16). Відповідно ст. 56 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції, що діяла на час укладення договору) випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи, однак, якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами частини 1 статті 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, сплатив на користь вищого навчального закладу, кошти на навчання відповідача та після проходження навчання прийняв відповідача на службу, що підтверджено матеріалами справи. Відповідач свої зобов'язання за договором щодо навчання - виконав, і після проходження навчання приступив до служби, але до закінчення 3 річного строку проходження обов'язкової служби у підрозділі після закінчення навчання, відмовився від її проходження - звільнившись зі служби за власним бажанням. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач, у відповідності до п.4.5 договору № 62 від 26.01.2017 року, має право вимагати від відповідача відшкодування витрат понесених на його навчання, що згідно розрахункових листів за січень 2017 року - серпень 2017 року, та платіжних доручень щодо оплати навчання становить у розмірі 19637,12 грн. (а.с.13-15,17-21,25). Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача витрат понесених на його навчання у розмірі 19637,12 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved