Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом в якому просила постановити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], яка народилася [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. [INFO] року у них народилась донька [PERSON]. 13 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Відповідно до рішення суду з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. Проте на даний час дочка підростає, ходить у дитячий садочок, потребує додаткових витрат, позивачка ніде не працює та знаходиться на утриманні батьків, відповідач аліменти не платить. Позивачці відомо, що відповідач працює і отримує високий дохід, проте жодним чином не намагається допомогти у вихованні дитини, інших дітей на утриманні у нього не має. З моменту народження і по теперішній час відповідач бачив доньку лише одного разу, активної участі у вихованні дочки не приймає та взагалі не цікавиться станом дочки. Крім стягнення аліментів, які [PERSON] не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, та як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться життям, не відвідував і не відвідує доньку вдома, в дитячому дошкільному закладі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в наданій до суду 07.09.2017 року заяві підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо винесення заочного рішення. Дану справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не з'явився. Заперечень до суду не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області Пилявець А.М. в судове засідання не з'явилася. В наданій до суду заяві просила слухання даної справи проводити у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. в судове засідання не з'явилася. В наданій до суду заяві просила справу розглянути у її відсутність, підтримала висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до копії заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] залишено дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.8). Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово - Експлуатаційне Об'єднання» №1252 від 20.02.2017 року малолітня донька сторін [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою (а.с.9). Відповідно до довідки Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад №31 Вінницької міської ради» від 06.02.2017 року встановлено, що [PERSON] відвідує ДНЗ №31 з 01.08.2016 року. За час перебування у дошкільному закладі зарекомендувала себе дисциплінованою дівчинкою. Мати, [PERSON] дотримується правил перебування дітей у дошкільному закладі. Дитина доглянута, завжди чисто і охайно одягнута. Мати вміє об'єктивно, а не суб'єктивно оцінювати вчинки власної дитини, озброює донечку не лише певними знанням, уміннями та навичками, а й формує її індивідуальність, виховує особистість. Батько за весь період перебування дитини у дошкільному навчальному закладі, а саме з 01.08.2016 року не з'являвся взагалі. Мати приймає активну участь у вихованні доньки. Є учасником навчально - виховного процесу закладу (а.с.10). Відповідно до повідомлення Комунального закладу «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» від 27.02.2017 року встановлено, що хвора [PERSON], [INFO], за станом здоров'я з приводу хронічних захворювань не спостерігалась. На профілактичні огляди з'являється з мамою. При оглядах на дому дитина перебуває з мамою та бабусею (а.с.11). Відповідно до довідки Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 08.02.2017 року на виконанні у Відділі знаходиться виконавчий лист №127/1889/14-ц, виданий Вінницьким міським судом 01.07.2014 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2017 року становить 18400 грн. (а.с.12). З письмових пояснень сусідів позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 20.02.2017 року посвідчених заступником директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово - Експлуатаційне Об'єднання» [PERSON] встановлено, що батька дитини за увесь час її проживання, а саме з 2013 року ніхто не бачив. У вихованні дитини батько участі не приймає і з дитиною не проживає (а.с.13-16). Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 07.08.2017 року є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с.57-58). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному та підлягає задоволенню. Відповідачем [PERSON] заяв, заперечень чи клопотань не надано.

Outcome: approved