Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачча про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що являється власником квартири № 39 в будинку 1 «а» по вул. С. Петлюри в м. Жовква згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.09.2011 року. Відповідач по справі був колишнім власником згаданої вище квартири. Відповідно до п. 4.2 даного Договору сторони домовились, що Продавець зобов»язується звільнити та зняти з реєстрації всіх зареєстрованих у відчужуваній квартирі до 01.06.2012 року. Спочатку Відповідач зволікав з зняттям з реєстрації згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки. З моменту продажу квартири Відповідач у ній не проживає, не сплачує комунальних послуг не бере участі у утриманні житла. Реєстрація Відповідача в належній позивачу квартирі порушує його права як власника даної квартири. Просить задоволити позов. Позивач в судове засідання не зявився, однак представник позивача подав до суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити позов. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Жовківського РВ ГУДМС України у Львівській області в судове засідання не зявився, та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд і постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що, власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], являється, [PERSON], підставою виникнення права власності є договір купівлі - продажу, серія та номер : 863, виданий 05.09.2011 року, видавник Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] З копії договору купівлі-продажу квартири від 05.09.2011 року, вбачається, що [PERSON] являється власником квартири № 39 в будинку 1 «а» по вул. С. Петлюри в м. Жовква. З копії довідки виданої комунальним підприємством «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» за № 1733 від 16.07.2015 року, вбачється, що [PERSON], зареєстрована за адресою [INFO] та має наступний склад сім»ї, дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] Крім цього за данною адресою зареєстрований, [PERSON]. У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. З копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.07.2015 року, вбачається, що гр. [PERSON] з дітьми проживає за адресою [INFO], який належить на праві власності [PERSON] Гр. [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 2012 року. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у будинку понад 1 рік без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивача йому не чинилося. Крім цього, як встановлено, відповідач добровільно залишили спірне житло і переїхав жити в інше місце. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved