Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем уклала шлюб 21.06.2014 року , який було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 23. Від шлюбу подружжя мають малолітнього доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати разом з позивачкою. Сторони разом не проживають з вересня місяця 2016 року. Підставою розлучення стало те, що сімейні відносини не склались, вони не зійшлись характерами .Сторони мають різні погляди на життя. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного . Наміру зберегти сім»ю між сторонами немає . Спору відносно спільного майна подружжя не має. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 21.06.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 23. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]» та стягнути з відповідача судові витрати по справі. 25.11.2016 року сторонам було надано строк на примирення відповідно до вимог ч. 5 ст. 191 ЦПК України терміном на два місяці, що могло б позитивно вплинути на збереження сім"ї, однак примирення між ними не відбулося.. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, через канцелярію суд подала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати в її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що примирення між ними в наданий судом строк не відбулося , наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.06.2014 року , який було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 23. Від шлюбу подружжя мають малолітнього доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати разом з позивачкою. Сторони разом не проживають з вересня місяця 2016 року. Підставою розлучення стало те, що сімейні відносини не склались, сторони не зійшлись характерами .Вони мають різні погляди на життя. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного . Наміру зберегти сім»ю між сторонами немає . Спору відносно спільного майна подружжя не має. Статтею 24 СК України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON] » і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його, позивач в позовній заяві вказала про те, що вона бажає змінити після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне прізвище «[PERSON]», тобто після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею про подачі позову судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Викладене підтверджується заявами сторін, копіями паспорта та інд. номеру позивача, а/с-5-8, довідкою Голованівської селищної ради, а/с-10 , свідоцтвом про шлюб, а/с- 4, копією свідоцтва про народження дитини, а/с- 9, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved