Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача в якому просить визнати за нею як за спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки оформити свої спадкові права вона не має можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Від представника позивача - адвоката Шевченко С.М. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав, прохав позов задовольнити. Від представника відповідача Степненської сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Від третьої особи - приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Антоненко Л.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності , при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] ( а.с. 25 ). За життя померлий склав заповіт, посвідчений Степненською сільською радою Полтавського району 15.08.2013 р., за яким усе своє майно , де б воно не було і з чого б не складалося, заповів [PERSON] ( а.с.24 ) - позивачу по справі. В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру [ADDRESS] їй було відмовлено з тих підстав, що : договір купівлі-продажу спірної квартири, викладений на двох аркушах, які між собою прошиті, але не пронумеровані та не скріплені печаткою, у тексті договору містяться дописки ручкою, у тексті договору купівлі-продажу по батькові покупця ( спадкодавця ) записано не повністю, у реєстраційному написі БТІ прізвище власника зазначено як « [PERSON] », замість « [PERSON] » та не вказано по-батькові, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2020 р. № 69/02-31( а.с. 14 ). Так, відповідно до Типового договору купівлі-продажу житлового садибного типу із надвірними будівлями, на умовах, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР від 01.07.1983 р. № 593, який було укладено 09.01.1991 року, Дослідне господарство Полтавського НВО « Еліта » продало, а [PERSON] придбав спірну квартиру ( а.с. 15-16 ). На виконання умов Договору спадкодавцем сплачено грошові кошти, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру ( а.с. 17 ). Згідно довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор », вбачається, що в реєстровій Книзі № 2 за реєстровим № 233 зареєстровано право власності за [PERSON] ( а.с. 31 ). Факт належності спадкодавцю вищевказаної квартири також підтверджується довідкою Степненської сільської ради Полтавського району та області № 708 від 10.09.2020 р. ( а.с. 32 ). Крім того, з експертного висновку лінгвістичної експертизи № 056/1841-m від 23.09.2020 року вбачається, що : з урахуванням зазначеного прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » , а також російською « [PERSON] », попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, є ідентичними ( а.с. 43 ). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за [PERSON] права власності на вищевказану квартиру не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем, що прийняв спадщину після померлого, який був власником вказаного спадкового майна, то відповідно, її можна визнати власником спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved