Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Згодом, позивач уточнив свій позов пред»явивши позов до відповідачів, - [PERSON], [PERSON], [PERSON] з тими ж позовними вимогами. В обґрунтування позову зазначено наступне. [INFO] року померла [PERSON]; за життя остання заповідала все належне їй майно позивачу по даній справі - [PERSON]. Останнє підтверджується заповітом, складеним 03.04.1993 року та посвідченим Старшим державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Умріхіною К.А. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 1-2304. 16 листопада 1994 року позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, заяву зареєстровано нотаріусом у реєстрі та відкрито спадкову справу, про що внесено відповідну інформацію до Спадкового реєстру. 07 вересня 2016 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Причиною відмови стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлої на квартири [ADDRESS]. Позивач вважає, що у відповідності до вимог ст. 1223 ЦК України, має право успадкувати квартиру, оскільки саме на її ім'я видано заповіт власником, а також прийняла дану спадщину у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву у встановлений строк до нотаріальної контори. Представник позивачки подав заяву про слухання справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з'явились вдруге, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи в їх відсутність не подали, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд за згодою позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 28 листопада 1991 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно із розпорядженням виконавчого комітету районної ради народних депутатів № 118 від 12 квітня 1985 року. на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], посвідчена копія свідоцтва (а.с. 40). 03 квітня 1993 року [PERSON] склала заповіт на ім'я позивачки, - [PERSON], яким заповідала останній все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Даний заповіт посвідчений старшим державним нотаріусом сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Умріхіною К.А. за реєстровим номером 1-2304, що підтверджується копією заповіту (а.с. 4). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Згідно довідки № 83 від 26 серпня 2016 року виданої ЖБК «Рассвет-34» [PERSON] на день смерті [INFO] року проживала за адресою [ADDRESS] сама (а.с. 68). Позивачка [PERSON] 16 листопада 1994 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується відповідною копією заяви зі спадкової справи, наданої на запит суду (а.с. 43). Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригінала свідоцтва про право власності спадкодавця на спадкове майно, що підтверджується копією постанови від 07.09.2016 року (а.с. 6). Згідно копії спадкової справи окрім [PERSON] як спадкоємиці за заповітом до нотаріуса також звертались спадкоємці за законом [PERSON] (копія заяви а.с. 42) та [PERSON] (копія заяви а.с. 43) та [PERSON], проте останні, не надали нотаріусу документи, які підтверджують родинні зв"язки із померлою, про що свідчить лист нотаріуса від 19.07.1997 року вих. № 122 (а.с. 46) та відсутність вказаних документів в спадковій справі. Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно о ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним,кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 535 ЦК України в редакції 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємицею за заповітом, вчасно, протягом шести місяців звернулась із заявою про прийняття спадщини, і відповідно до змісту ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року виконала необхідні дії для прийняття спадщини. Інші особи, яки претендували на спадкування за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не подали до нотаріуса всіх необхідних документів та не підтвердили свої родинні зв»язки із померлою. Крім того, відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець за заповітом усуває спадкоємців за законом. Приймаючи до уваги, що згідно довідки виданої ЖБК «Рассвет-34» на момент смерті зі спадкоємцем ніхто не мешкав, суд, виходячи з тих доказів та даних, що містяться в матеріалах справи за умов неявки відповідачів в судове засідання та постановлення заочного рішення, може дійти до висновку, що на момент смерті [PERSON] вона не мала утриманців, та відповідачі не мають права на обов"язкову частку в спадщині в порядку ст. 535 ЦК України в редакції 1963 року. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved