Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилався на те, що вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбу. Від цих стосунків у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із ним, оскільки [PERSON] рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.12.2013 року була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. Відповідач вихованням своїх дітей не займається, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Вона не працює, має нерегулярний дохід, а тому позивач вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі стабільний дохід, однак самостійно не в змозі матеріально утримувати дітей. Також вказувала на те, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, добровільно між сторонами домовленості щодо сплати аліментів досягнуто не було. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до їх повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила, що відповідач ухиляться від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Також зазначила, що діти на даний час перебувають у медичній установі, де проходить лікування. Крім того, вказувала на те, що у них із позивачем на утриманні є ще троє спільних дітей, матеріальне становище в них важке. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що у звязку із скрутним матеріальним становищем не має змоги сплачувати аліменти у розмірі запропонованому позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Малолітні діти проживають разом із позивачем, на даний час перебувають на лікуванні в медичному закладі. Відповідач [PERSON] записана як мати в свідоцтвах про народження дітей, запис про материнство не оспорювала. Позивач [PERSON] є батьком дітей, що підтверджується рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.12.2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.8-9). У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 17.09.2013 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], 01.07.2008 року та [PERSON], 29.03.2011року народження (а.с.10-11). У відповідності до ст.166 Сімейного кодексу України батьки позбавлені батьківських прав не звільняються від обовязку щодо утримання дітей. Із досліджених матеріалів справи видно, що відповідач офіційно не працює, однак підробляє, має мінливий нерегулярний дохід. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, аліменти визначаються у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд враховує, що діти перебувають на диспансерному обліку в КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Роша», як діти-інваліди з діагнозом «вроджена вада серця», а тому потребують додаткових витрат, що зумовлені їх хворобою (а.с.12). Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини. Позивач [PERSON] працює та отримує доходи, яких недостатньо для власного проживання та утримання двох малолітніх дітей (а.с.13). Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1032 гривні, на дітей віком від 6 до 18 років 1286 гривень. Статтею 2 Конвенції Організація Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної [PERSON] РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], 01.07.2008 року та [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів.

Outcome: approved