Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання припиненим іпотечного договору №31.3ВН/84/07-С, укладеного 18.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] , посвідченого 18.09.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрованого в реєстрі за №2295. Свої вимоги мотивував тим, що 18.09.2007 між ним та ВАТ «Кредитпромбанк» укладений кредитний договір №31.3 ВН/84/07-С, згідно із умовами якого банк надав йому кредит у розмірі 25000,00 доларів США з розрахунку 13,55 процентів річних строком по 17.09.2017. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18.09.2007 між ним та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено іпотечний договір №31.3ВН/84/07-С, посвідчений 18.09.2007 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрований в реєстрі за №2295. Згідно із умовами якого ним, як іпотекодавцем, надано ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателю, в іпотеку майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,961 гектара, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,кадастровий номер [NUMBER] , яка належала йому на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . 18.09.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О. на підставі ст.73 ЗУ «Про нотаріат» у зв`язку із посвідченням даного договору іпотеки накладена заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна: житлового будинку за [ADDRESS] , до припинення договору іпотеки. Також, в забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №31.3ВН/84/1101/07-С від 18.09.2007 та укладено договір поруки №31.3ВН/84/1102/07-С від 18.09.2007 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] , згідно із яким [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ним зобов`язань за кредитним договором. 26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за даними кредитним та іпотечним договорами. 29.05.2014 ПАТ «Дельта Банк» було направлено на його адресу досудову вимогу в якій його було повідомлено, про наявність станом на 20.05.2014 року заборгованості за кредитним договором в сумі 1573,24 долара США. У разі незадоволення цієї претензії банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20.05.2014 року становить 10114,34 доларів США. В жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь із нього, [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 13.10.2014 у розмірі 138117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 123927,32 грн.; відсотки - 14190,38 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», зокрема послався на положення ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно із якими, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 року в справі №133/3664/14-ц стягнуто солідарно із нього, [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 138117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 123927,32 грн.; відсотки - 14190,38 грн. На виконання рішення суду ним 03.02.2016 було внесено в касу Вінницького відділення №3 ПАТ «Дельта Банк» 30000 грн., 23.03.2016 - 30000 грн.,12.05.2016- 78200 грн. Станом на 12.05.2016 ним повністю було виконано рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 року в справі №133/3664/14-ц та сплачено на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 138117,69 грн. У зв`язку з відсутністю заборгованості за основним зобов`язанням (кредитним договором) та з метою зняття нотаріусом заборони відчуження належного йому житлового будинку, що є предметом іпотеки, ним 20.05.2016 було направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» лист, в якому він, зокрема просив надати йому довідку про погашення заборгованості за кредитним договором та повернути по акту прийому-передачі правовстановлюючі документи на предмет іпотеки. У відповіді від 26.05.2016 ПАТ «Дельта Банк» повідомило його, що станом на 26.05.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 7429,11 доларів США та 75299,61 грн., що складається з 7350,75 доларів США - сума заборгованості по кредиту, 78,36 доларів США - сума процентів за користування кредитом; 75299,61 грн. - пеня. Існування такої заборгованості по кредитному договору, на думку банку, зумовлено тим, що винесення рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 не припиняє дії кредитного договору, а отже зобов`язання за ним є чинними та мають виконуватися належним чином відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. 22.07.2016 він повторно звернувся із аналогічним листом до ПАТ «Дельта Банк». У відповіді від 20.02.2017 ПАТ «Дельта Банк» повторно повідомило, що винесення вказаного рішення суду не припиняє дії кредитного договору. Одночасно банк зазначив, що станом на 25.01.2017 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 7806,24 долара США та 38440,11 грн., яка складається із 4721,51 доларів США - сума заборгованості по кредиту; 3084,73 долара США - нараховані проценти за користування кредитом; 38440,11 грн. - пеня. Вважає, що ПАТ «ДельтаБанк» пред`явивши до нього та поручителів позов про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 13.10.2014 скористався своїм правом дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, змінивши, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось у разі пред`явлення до нього вимоги, після припинення права нараховувати відсотки , то необґрунтованим є нараховувати на такі відсотки пені. Забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором, визначені самостійно банком на час звернення з позовом до суду ним виконано в повному обсязі , то зобов`язання за договором іпотеки , які є похідними від кредитного договору також припинились . Посилається на ст.3,17 ЗУ «Про іпотеку» , ст. 1050 ч.2 , ч.1 ст.391,549 ЦПК. Також просить провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення іпотеки, що виникла на підставі договору іпотеки, посвідченого 18.09.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрованого в реєстрі за №2295, запис №29482271 про реєстрацію якої внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Кукурузою В.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2018, індексний номер: 44648976. Провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, що виникло на підставі договору іпотеки, посвідченого 18.09.2007 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрованого в реєстрі за №2295, запис №29481923 про реєстрацію якого внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Кукурузою В.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2018, індексний номер: 44648976. Представник відповідача подав відзив в якому вказав , що пунктом 7.6 кредитного договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності з моменту надання позичальнику кредитних коштів відповідно до умов цього договору і діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим договором. Зазначений кредитний договір є чинним, зобов`язання позичальником не виконано в повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для припинення кредитного договору. Відтак, за наявності чинного кредитного договору, зобов`язання за яким позичальником не виконані, відсутні і будь-які правові підстави для припинення оспорюваної іпотеки. Відповідно до п.3.1 кредитного договору погашення отриманого кредиту шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного/ карткового рахунку здійснюється позичальником у валюті отриманого кредиту. Пунктами 2 та 3 Додаткової угоди №1 до кредитного договору визначений порядок погашення кредитних платежів та всієї кредитної заборгованості у валюті кредиту. Позивачем додано до позовної заяви три квитанції про оплату по кредиту, здійснену в касі Вінницького відділення №3 АТ «Дельта Банк» у національній валюті України, яка була відповідно до умов кредитного договору конвертована в іноземну валюту (долари США), та направлена на погашення кредитної заборгованості. Вважає, що не заслуговують на увагу доводи позивача про виконання рішення суду, оскільки платежі були здійснені через касу банку, а не в порядку примусового виконання рішення суду. Станом на 18.03.2019 року заборгованість позивача становить:тіло кредиту - 4721,51 доларів США; відсотки - 4472,62 долара США; пеня - 65006.17 грн.; штрафні санкції за порушення умов кредитного договору - 40522,27 грн. Позивачем не надано доказів про повне виконання основного зобов`язання , а передбачені ст..17 ЗУ «Про іпотеку» випадки щодо припинення іпотеки не настали , відсутні правові підстави для припинення зобов`язання за договором іпотеки . Також позивачем не подано до суду первинних документів , які б свідчили про відсутність заборгованості по кредитному договору. Позивачем не надано до суду доказів звернення із відповідною заявою до органів державної реєстрації прав щодо припинення іпотеки та зняття заборони, а також не надано відомостей щодо відмови йому в задоволенні такої з заяви , тому відсутні підстави вважати його право порушеним Питання припинення обтяження нерухомого майна іпотекою належить до компетенції державного реєстратора, а позивач звертається з відповідною вимогою до АТ «Дельта Банк», який доступ до державних реєстрів не має. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі . Позивач надав суду відповідь на відзив в якому зазначив , що доводи відповідача стосовно того, що внесення ним грошових коштів в національній валюті України в касу Вінницького відділення №3 АТ «Дельта Банк» не призвело до припинення зобов`язання, що виникло у нього на підставі кредитного договору, оскільки ці кошти були конвертовані в іноземну валюту (долари США), є необґрунтованими, посилаючись на ст..509, ч.3 ст.533,524 ЦК України із аналіза яких витікає , що що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Кредитор має право вимагати від боржника повернення коштів не лише у тій валюті, яка отримана у позику, а й у будь-якій іншій валюті, якщо це передбачено в договорі- п.4 Додаткової угоди №1 до кредитного договору зі змісту якого вбачається, що банк мав право вимагати від нього повернення коштів як в іноземній валюті (долари США), так і в національній валюті в розмірі, еквівалентному сумі зобов`язань перед банком. Також рішенням Козятинського міськрайонного суду, виходячи зі змісту позовних вимог, визначено суму боргу в національній валюті . Щодо здійснення платежів через касу банку, а не в порядку примусового виконання рішення суду то із контексту преамбули ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій станом на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що одним із способів виконання рішення суду є його виконання у добровільному порядку. Добровільно сплативши в касу банку грошові кошти в загальній сумі 138117,69 грн., ним було добровільно виконано рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015. Помилковими є твердження відповідача про те, що не настали правові підстави для припинення зобов`язання за договором іпотеки, передбачені ст.17 ЗУ «Про іпотеку». Забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором, визначені самостійно банком на час звернення з позовом до суду, ним виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, також припинилися. Безпідставними є доводи відповідача що ним не подано до суду первинних документів, які б свідчили про відсутність заборгованості по кредитному договору, так як ним додано до позовної заяви належним чином засвідчені копії банківських квитанцій, які за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства. Не погоджується із доданим до відзиву на позовну заяву розрахунком заборгованості, згідно із яким станом на 18.03.2019 року заборгованість за кредитним договором становить: тіло кредиту - 4721,51 доларів США; відсотки - 4472,62 долара США; пеня - 65006.17 грн.; штрафні санкції за порушення умов кредитного договору - 40522,27 грн., оскільки ПАТ «Дельта Банк», пред`явивши в 2014 році позов в суд до нього та поручителів про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 13.10.2014 року, скористався своїм правом дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, змінивши при цьому на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі. Після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право відповідача нараховувати проценти за кредитом припинилося, то необґрунтованим є нарахування на такі проценти пені. З метою повного та ефективного захисту свого порушеного права він також вправі заявити позовні вимоги про проведення державної реєстрації припинення іпотеки та припинення обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, які є похідними від спору щодо його майнових прав в розумінні положень ч.1 ст.19 ЦПК України. З приводу доводів відповідача про те, що він не надав доказів звернення із заявою до державного реєстратора щодо припинення іпотеки. У зв`язку із тим, що банк (іпотекодержатель) не надає йому повідомлення про погашення кредиту, то він не можу звернутись із заявою до державного реєстратора щодо припинення іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна, що зумовило його звернення із позовом до суду. Щодо доводів відповідача про те, що ПАТ «Дельта Банк» не є належним відповідачем за позовними вимогами про проведення державної реєстрації припинення іпотеки та припинення обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, зазначає, що позовні вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання припиненим іпотечного договору в розумінні приписів ч.1 ст.19 ЦПК України, тобто від майнового спору, який виник між сторонами в даній справі.Спірні правовідносини мають приватноправовий характер і виникли між ним та відповідачем щодо припинення іпотеки. Належним відповідачем за вказаними похідними позовними вимогами має бути саме ПАТ «Дельта Банк», як іпотекодержатель, який оспорює наявність правових підстав для припиненя іпотечних правовідносин, а не державний реєстратор. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача в такій категорії справ є необхідною лише в тому випадку, якщо позивач вважає такого державного реєстратора виним у порушенні його прав чи законних інтересів. Просит задовільнити позов в повному обсязі. Третя особа , виконавчий комітет Козятинської міської ради , пояснення щодо позову не подав. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] , укладений кредитний договір №31.3 ВН/84/07-С, згідно із умовами якого банк надав кредит у розмірі 25000,00 доларів США з розрахунку 13,55 процентів річних строком по 17.09.2017 . (а.с.15-18) В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18.09.2007 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №31.3ВН/84/07-С, посвідчений 18.09.2007 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрований в реєстрі за №2295.(а.с.19-20). Згідно із умовами іпотечного договору [PERSON] , як іпотекодавцем, надано ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателю, в іпотеку майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,961 гектара, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), яка належала [PERSON] на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.14,39) 18.09.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О. накладена заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна: житлового будинку за [ADDRESS] , до припинення договору іпотеки. Зазначена заборона на відчуження нерухомого майна зареєстрована в реєстрі для реєстрації заборон за №106. В забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №31.3ВН/84/1101/07-С від 18.09.2007 року, згідно із яким останній взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. (а.с.27) В забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №31.3ВН/84/1102/07-С від 18.09.2007 року, згідно із яким остання взяла на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором.(а.с.27). 26.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за даними кредитним та іпотечним договорами(а.с.21-22). 29.05.2014 ПАТ «Дельта Банк» направлено позивачу досудову вимогу № 31.4-08 /5102/14, про наявність станом на 20.05.2014 заборгованості за кредитним договором в сумі 1573,24 долара США. Попереджено, що у випадку невиконання позивачем зобов`язань, передбачених кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі протягом встановленого договором строку з дати отримання відповідної вимоги. У разі незадоволення цієї претензії банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20.05.2014 становить 10114,34 доларів США (а.с.23) В жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, про стягнення на його користь із позивача, [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 13.10.2014 у розмірі 138117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 123927,32 грн.; відсотки - 14190,38 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», послався на положення ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно із якими, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (а.с.24-25). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 138 117 грн. 69 коп., з яких: тіло кредиту - 123 927,32 грн., відсотки - 14 190, 38 грн. (а.с.27) На виконання рішення суду позивачем 03.02.2016 згідно із банківською квитанцією №4397838 було внесено в касу Вінницького відділення №3 ПАТ «Дельта Банк» 30000 грн; 23.03.2016 згідно із банківською квитанцією №6629917 - 30000 грн; 12.05.2016 згідно із банківською квитанцією №8738188 - 78200 грн.(28-30). Відповідно до преамбули ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій станом на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Із контексту зазначеної норми вбачається, що одним із способів виконання рішення суду є його виконання у добровільному порядку. Станом на 12.05.2016 позивачем повністю виконано рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 року в справі №133/3664/14-ц та сплачено на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 138117,69 грн. З метою зняття нотаріусом заборони відчуження житлового будинку, що є предметом іпотеки, позивачем 20.05.2016 було направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» лист, про надання довідки про погашення заборгованості за кредитним договором та повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки.(а.с.31) Листом від 26.05.2016 №05-3286042 ПАТ «Дельта Банк» повідомило позивача про наявність станом на 26.05.2016 заборгованості за кредитним договором в сумі 7429,11 доларів США ,що складається з 7350,75 доларів США - сума заборгованості по кредиту, 78,36 доларів США - сума процентів за користування кредитом; 75299,61 грн. - пеня. Винесення рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 не припиняє дії кредитного договору.(а.с.32) 22.07.2016 позивач повторно звернувся із листом до ПАТ «Дельта Банк» з роз`ясненням підстави, на яких нараховується банком заборгованість та надати повний, детальний розрахунок такої заборгованості., так як станом на 12.05.2016 року повністю сплатив на користь банку грошові кошти в сумі, стягнутій рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 (а.с.33) Листом від 20.02.2017 №05-3349483 ПАТ «Дельта Банк» повторно повідомило позивача що винесення вказаного рішення суду не припиняє дії кредитного договору та зазначив заборгованість станом на 25.01.2017, яка становить 7806,24 долара США та 38440,11 грн., яка складається із 4721,51 доларів США - сума заборгованості по кредиту; 3084,73 долара США - нараховані проценти за користування кредитом; 38440,11 грн. - пеня (а.с.34) Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 4.6 кредитного договору передбачено, що у разі недотримання позичальником умов цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. ПАТ «Дельта Банк», пред`явивши в 2014 році позов в суд до позивача та поручителів про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 13.10.2014, скористався своїм правом дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, змінивши при цьому на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі. Банк достроково стягнув із позивача тіло кредиту та відсотки за користування ним, що підтверджується довідкою від 13.10.2014, виданою начальником управління супроводження операцій фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» (а.с.26) Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 року у справі №201/5000/16-ц, який в силу ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Починаючи з 13.10.2014, тобто з часу зміни банком на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання в повному обсязі, відповідач втратив право нараховувати відсотки за цим кредитним договором. Разом із цим, підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя цієї статті). За змістом приписів параграфа 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не зазначено у законі чи в договорі. Оскільки після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право відповідача нараховувати проценти за кредитом припинилося, то необґрунтованим є нарахування на такі проценти пені. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верхового Суду від 05.09.2018 року у справі №205/2595/15-ц. В охоронних правовідносинах, які виникають між сторонами кредитного договору після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, права та інтереси позичкодавця забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а не ст.549 ЦК України, яка визначає підстави стягнення неустойки (штрафу, пені). Після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця на нарахування неустойки припиняється, що узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц та у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №645/6061/15-ц, від 29.08.2018 року у справі №199/1539/16-ц. Починаючи з 13.10.2014, з часу зміни банком на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання в повному обсязі, відповідач втратив право нараховувати пеню за кредитним договором. В п.1 ч.1 ст.593 ЦК України обумовлено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Статтею 3 ЗУ «Про іпотеку» зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом ст.17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. У п.4.1 іпотечного договору визначено, що за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв`язку із прострочкою виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, витратами, пов`язаними із зверненням стягнення на майно, витратами, пов`язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати, обумовлені виконанням умов цього договору. Ураховуючи те, що забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором, визначені самостійно банком на час звернення з позовом до суду, позивачем виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, також припинилися. Такий висновок узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року в справі №6-118цс16. Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. На підставі заяви позивача від 13.12.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Кукурузою В.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2018 , індексний номер: 44648976, згідно із яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №29481684 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 231,4 кв.м., житловою площею 103 кв.м., позначений на плані літерою «А», до складу якого входить підвал «п/А», розташований в [ADDRESS] . (а.с.35) На підставі заяви позивача від 13.12.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Кукурузою В.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2018 , індексний номер: 44648976, згідно із яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №29482271 про державну реєстрацію іпотеки вищезазначеного нерухомого майна, що виникла на підставі договору іпотеки, посвідченого 18.09.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрованого в реєстрі за №2295 (а.с.36). На підставі заяви [PERSON] від 13.12.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Кукурузою В.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2018 , індексний номер: 44648976, згідно із яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №29481923 про державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони відчуження вищезазначеного нерухомого майна, що виникло на підставі договору іпотеки, посвідченого 18.09.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрованого в реєстрі за №2295. (а.с.37) Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 17.12.2018 №149796232 відомості про заборону відчуження даного нерухомого майна знаходилися в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:5688115. Вказаний запис про реєстрацію заборони відчуження об`єктів нерухомого майна було перенесено державним реєстратором з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року №1844/5. 13.12.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Кукурузою В.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2018 , індексний номер: 44650211, згідно із яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №29482804 про державну реєстрацію мого права власності на земельну ділянку площею 0,961 га, кадастровий номер: [NUMBER] , розташовану в [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В ч.1 ст.19 ЦПК України вказано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. В силу п.7 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення. Позовні вимоги щодо проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяжень нерухомого майна є похідними від позовної вимоги про визнання припиненим іпотечного договору в розумінні приписів ч.1 ст.19 ЦПК України. Статтею 17 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. В п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виходячи з наведеного підлягають задоволенню позовні вимоги про реєстрацію припинення іпотеки та припинення обтяження на нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved