Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Білоусівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2008 року його рідна тітка по лінії матері [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла йому після своєї смерті усе своє майно. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]; - земельної ділянки площею 2,13 га, розташованої на території Білоусівської сільської ради; - майнової частки (паю) в розмірі 260грн., що знаходиться в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства "Промінь". Відразу після смерті [PERSON] Позивач будучи постійно на роботі, не звернувся в нотаріальну контору, маючи намір зробити це під час відпустки в серпні 2014 року після спливу п'яти місяців, але до шести місяців. Однак, сталося так, що в кінці липня 2014 року він захворів, не міг рухатися, пересуватися на транспорті і вимушений був лікуватися. Тому до спливу шести місяців не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Після закінчення лікування і покращення здоров'я позивач 27.08.2014 року звернувся в Тульчинську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але з'ясувалося, що на кілька днів він пропустив строк, протягом якого необхідно було подати заяву про прийняття спадщини, а тому заяву у нього не прийняли і оформити право власності на спадкове майно, він не може. Для того, щоб оформити право власності на спадкове майно померлої тітки [PERSON], йому необхідно встановити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після її смерті. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд за відсутністю його представника. Дослідивши матеріали справи суд встановив: [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.6). Згідно з копією заповіту від 11.02.2008 року [PERSON], усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із: житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]; земельної ділянки площею 2,13 га, розташованої на території Білоусівської сільської ради, що підтверджується довідкою №343 від 10.09.2014 року, виданою Білоусівської сільською радою, а також копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно, технічного паспорту житлового індивідуального будинку, державного акту на право власності на землю (а.с.5,9-11,13). Крім того до спадкового майна входить право на майновий пай в колективному сільськогосподарському підприємстві «Промінь», яке належало [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ XXII №002178 від 15.05.2002 року (а.с.12). Відповідно до довідки Тростянецької центральної районної лікарні, [PERSON], з 01.08.2014 - 26.08.2014 року знаходився на амбулаторному лікуванні (а.с.7). За таких умов [PERSON] залишився єдиним спадкоємцем на майно, померлої [PERSON], а тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 1268, 1272 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачкою підлягає зарахуванню в прибуток держави.

Outcome: approved