Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає наступне, вона, [PERSON] , згідно договору купівлі - продажу квартири від 31 липня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиною О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2 -1326, є єдиним власником квартири [ADDRESS] . Вона зареєстрована та мешкає в даній квартирі. Окрім неї, в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON] , який є колишнім власником цієї квартири і відповідно до п. 21 Договору, у строк не пізніше 01.08.2020 року повинен бути знятий з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, його представником. Але на сьогоднішній день, [PERSON] так і залишається зареєстрованим в зазначеній квартирі. Зобов`язання щодо його зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою не виконано. Зв`язок з ним та його представником втрачено. На даний час відповідач за вказаною адресою не мешкає. Житлове приміщення залишив з власної волі і починаючи з 2013 року в квартирі не проживає. Цей факт підтверджується відповідним актом складеним сусідами квартири, підписи яких засвідчено майстром дільниці ТОВ "Житлосервіс - КР" від 28.09.2020 року. Оскільки будь - який зв`язок з відповідачем та його представником втрачено, єдиною можливістю вирішити питання зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою є звернення до суду з відповідним позовом. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вказані положення також кореспондують ст.ст.316, 317, 319,321 ЦК України. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.?згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має на захист свого цвілевого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи той факт, що [PERSON] фактично не проживає у вищевказаній квартирі з 2013 року, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, чим чинить їй, [PERSON] , перешкоди у користуванні власністю, вважає, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позов задовольнити повністю, що судом розцінено як визнання позову. Представник третьої особи виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved