Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], [INFO], жителькою [ADDRESS], право на земельну частку (пай) розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Великобудківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], який помер [INFO] року, в порядку спадкування. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю. Представник Великобудківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При перевірці документів необхідних для оформлення спадщини виявилося, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я спадкодавця загублений. Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивачка не може отримати у нотаріуса Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Оскільки зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв'язку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яку вона успадкувала за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на земельну чатку (пай). Судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 90 коп. стягнути з позивачки [PERSON] на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved