Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 липня 2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 28662 гривні 26 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому домовились, що Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві, а відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту шляхом надання грошових коштів (щомісячний платіж) починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Банк зобов'язання за договором виконав та надав відповідачеві кредитні кошти. В той же час, відповідач в порушення умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим за кредитним договором станом на 02 вересня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 29451 гривня 66 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 22664 гривні 93 копійки, по процентам за користування кредитом - в розмірі 0,42 гривні та нарахованому відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг штрафу у розмірі 6786 гривень 31 копійка, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.52-57), відповідно до якої прохала розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.51,58), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 17 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №ANEERX52560021 від 22 вересня 2011 року (а.с.5) була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт та додаткова угода №1, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит в розмірі 28662 гривні 26 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 06 місяців з 17 липня 2013 року по 31 січня 2014 року, при цьому погашення заборгованості здійснюється ним в період з 1 по 25 число кожного місяця шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 4777 гривень 04 копійки. Сторони Генеральної угоди домовились, що підписана ними Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача, а вказане свідчить про те, що укладення такої угоди не суперечить вимога ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.6,7). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній зобов'язався погашати заборгованість з кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобов'язань більше ніж 32 дні, сплатити банку штраф в розмірі 6786 гривень 31 копійка(п. 2.2 Генеральної угоди). Відповідач [PERSON], в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в зв'язку з чим згідно розрахунку позивача станом на 02 вересня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним догвором в сумі 29451 гривня 66 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 22664 гривні 93 копійки, по процентам за користування кредитом - в розмірі 0,42 гривні та нарахованому штрафу у розмірі 6786 гривень 31 копійка, що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.4). Таким чином аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved