Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2331-н від 04.04.2008 року, згідно якого позивач надав йому кредит відновлювальної кредитної лінії терміном до 04.04.2018 року, у розмірі 56405,00 Євро, що за курсом НБУ на 04.04.2008 року становило 442250,73 гривень, при цьому відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак умови договору не виконував, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 27.05.2014 року становить 96378,04 Євро і складається з: 52657,28 Євро - прострочений основний борг по кредиту; 25181,61 Євро - прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2008 року по 27.05.2014 року; 9836,68 Євро, що становить 156341,23 гривні, - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2010 року по 27.05.2014 року; 8702,47 Євро, що становить 138314,44 гривні, - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2008 року по 27.05.2014 року, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки [PERSON] виступила поручителем за вказаним договором, разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подав заяву та наполягав на задоволенні уточненого позову зі збільшенням розміру позовних вимог, просив про розгляд справи за його відсутності, при цьому не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Також матеріали справи містять заяву представника прокуратури про підтримання заявленого позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі після перегляду заочного рішення у судове засідання на неодноразові виклики не з'являлись, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за місцем їх реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не звертались. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2331-н від 04.04.2008 року, згідно якого позивач надав йому кредит відновлювальної кредитної лінії терміном до 04.04.2018 року, у розмірі 56405,00 Євро, що за курсом НБУ на 04.04.2008 року становило 442250,73 гривень, при цьому відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами (а.с.13-17). Умови кредитного договору відповідач не виконував, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 27.05.2014 року становить 96378,04 Євро і складається з: 52657,28 Євро - прострочений основний борг по кредиту; 25181,61 Євро - прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2008 року по 27.05.2014 року; 9836,68 Євро, що становить 156341,23 гривні, - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2010 року по 27.05.2014 року; 8702,47 Євро, що становить 138314,44 гривні, - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2008 року по 27.05.2014 року (а.с.142-148). Наданий розрахунок заборгованості відповідачами не оспорювався. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно Договору поруки від 04.04.2008 року №1, [PERSON] виступила поручителем за даним кредитним договором, при цьому п.3 договору поруки передбачає відповідальність поручителя перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Курс НБУ на час здійснення розрахунку (1602,27 гривень за 100 Євро) був вищим від курсу на час ухвалення рішення, який становить 1573,1 гривень за 100 Євро, виходячи з чого заборгованість відповідачів становить 1516121 (один мільйон п'ятсот шістнадцять тисяч сто двадцять одну) гривню (96378,04 Євро), з яких: 52657,28 Євро, що становить 828351,7 гривень, - прострочений основний борг по кредиту; 25181,61 Євро, що становить 396131,9 гривень, - прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2008 року по 27.05.2014 року; 9836,68 Євро, що становить 154740,8 гривні, - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2010 року по 27.05.2014 року; 8702,47 Євро, що становить 136898,6 гривні, - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2008 року по 27.05.2014 року. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у солідарному порядку всю суму заборгованості за договором відповідно до наданого розрахунку - в національній валюті (гривні) та за курсом НБУ на час розгляду справи. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3219 гривень 00 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved