Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 30 липня 1994 року Артемівським відділом РАГС в Луганській області. Від даного шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей. Подружнє життя не склалося через несумісності характерів. Спору відносно майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. Крім того [PERSON] просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви і до їх повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі та не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 липня 1994 року, у Артемівському відділі РАГС в Луганській області, актовий запис №369 (а.с.6) та стали проживати разом. Під час спільного проживання в них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження їх батьком є, відповідач по даній справі [PERSON]. [PERSON], [INFO], на даний час досяг повноліття і самостійно забезпечує свої матеріальні потреби. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім"ю неможливо. Спору про поділ майна, набутого в шлюбі, не має. Згода про визначення місця фактичного проживання дітей між сторонами досягнута. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалась повністю та відновлена бути не може. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач як батько повинен брати участь по належному утриманні неповнолітніх дітей, забезпечувати коштами необхідними на відповідне харчування, одяг, школу, а також інших потреб для дітей цього віку. Позивачка, мати неповнолітніх дітей несе обов'язок по їх утриманню, у зв'язку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, пов'язаних з утриманням дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивачка [PERSON] подала до суду квитанцію про сплату судових витрат №156 від 12 листопада 2014 року (а.с.2) в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, а отже суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Виходячи з вищезазначеного, суд покладає на відповідача судові витрати в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved