Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] 49490,00 грн. шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.11.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER]. За участю автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Mazda, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] 02.02.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України відповідачем, який відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння. [PERSON] звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді склала 141850,97 грн. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Оскільки відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду та відмовився від перевірки на стан алкогольного спяніння, позивач скористався своїм правом зворотної вимоги. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання (вх. № 15225 від 05.05.2015 року, вх. № 16677 від 18.05.2015 року, вх. № 17268 від 21.05.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 42, 52, 57). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 41, 45, 55, 56). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 29). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2013 року о 04:15 год. [PERSON] в м. Кіровограді, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER] на перехресті з вул. [PERSON] не виконав вимогу знаку 2.1. (дати дорогу) та виїхав на перехрестя, зіткнувся з рухавшимся справа по головній дорозі по вул. А.Тарковського автомобілем Mazda 6, державний номер [NUMBER], після чого водій з місця дорожньо-транспортної пригоди пішов. Від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння та продуття приладу «Драгер» в присутності свідків відмовився, чим порушив вимогу п. 2.5.; 2.10 (а); 16.11. Правила дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн., за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік (а.с. 10). Як встановлено судом, цивільна відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER] [PERSON], яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] була застрахована, що підтверджується полісом № АЕ/0032387 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхуванн», строк дії якого становить з 16.11.2012 року по 15.11.2013 року включно (а.с. 6). Відповідно до звіту № 34 про оцінку автотранспортного засобу марки Mazda 6, реєстраційний знак [NUMBER] від 14.02.2013 року, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику даного колесного транспортного засобу дорівнює ринковій вартості автомобіля та складає 141850,97 грн. (а.с. 12-29). Пунктом 4 полісу № АЕ/0032387 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн. Відповідно до п. 5 вищевказаного полісу розмір франшизи складає 510,00 грн. За приписом частини 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно страхового акту № АЕ/0032387-1 від 03.04.2013 року (а.с. 31), страховий випадок настав 02.02.2013 року. Загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 03.04.2013 року становить 49490,00 грн. (а.с. 30). Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі вищевказаного страхового акту виплатило страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 49490,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 6413 від 04.04.2013 року (а.с. 32). Відповідно до підпункту 38.1.1. ґ пункту 38.1. статті 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1. статті 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Згідно підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Положеннями частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За статтею 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, враховуючи вищевикладені норми, до позивача перейшло право вимоги відшкодування матеріальної шкоди до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Враховуючи наведені норми, позовні вимоги про стягнення з відповідача 49490,00 грн. заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved