Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Позивачі посилаються на те, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований [PERSON] , який є відповідачем по даній справі. Однак з травня 2018 року по даний час відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає. Фактичне місце проживання відповідача на даний момент позивачам невідоме. Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку перешкоджає позивачам у реалізації їхнього права на користування та розпорядження належним їм майном та останні змушені нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг за відповідача. Тому позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання від позивачів надійшла заява, в якій вони просять справу слухати у їх відсутності. Позов підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Житловий будинок [ADDRESS] належить по 1/2 частині [PERSON] , [PERSON] , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2005 року, договором дарування від 04 січня 2019 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.01.2019 року. Згідно акту обстеження на факт проживання осіб у житловому будинку від 05.11.2020 року, будинкової книги [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з травня 2018 року за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] з травня 2018 року без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] ..

Outcome: approved