Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила виключити з опису та зняти арешт, накладений постановою державного виконавця ВДВС Бучанського міського управління юстиції від 08.11.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, з транспортного засобу марки Volkswagen Polo, 2007 року випуску, червоного кольору, д. н. [NUMBER]. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Ірпінського міського суду від 08.10.2013 року по справі № 367/4589/13-ц присуджено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1 598 600,0 грн. та судові витрати в сумі 3 441,0 грн.; 01.11.2013 року за виконавчим листом, виданим за цим рішенням, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження; 08.11.2013 року ним винесено постанову про накладення арешту на майно боржника і оголошення заборони на його відчуження, а 15.11.2013 року складено акт опису й арешту майна, за якими, зокрема, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження транспортного засобу марки Volkswagen Polo, 2007 року випуску, червоного кольору, д. н. [NUMBER], що є її власністю і належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.07.2013 року. Також вказала, що боргових зобов'язань перед відповідачем в неї не має і тому вважає незаконним накладення арешту на майно, що є її особистою власністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - відділу Державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Київської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд, враховуючи письмові заяви представників позивача та відповідача [PERSON], вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду від 08.10.2013 року по справі № 367/4589/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання попереднього договору недійсним та стягнення коштів позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1 598 600,0 грн. та судові витрати в сумі 3 441,0 грн. Встановлено, що 01.11.2013 року за виконавчим листом, виданим Ірпінським міським судом Київської області за вищезазначеним рішенням, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 40520673; 08.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника і оголошення заборони на його відчуження, за якими, зокрема, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження транспортного засобу марки Volkswagen Polo, 2007 року випуску, червоного кольору, д. н. [NUMBER], що є власністю позивачки [PERSON] і належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.07.2013 року, а складений державним виконавцем 15.11.2013 року акт опису й арешту майна зазначення транспортного засобу марки Volkswagen Polo, 2007 року випуску, червоного кольору, д. н. [NUMBER] не містить. Наведені обставини підтверджуються: копією рішення Ірпінського міського суду від 08.10.2013 року по справі № 367/4589/13-ц, постанови державного виконавця ВДВС Бучанського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2013 року; постанови про накладення арешту на майно боржника і оголошення заборони на його відчуження від 08.11.2013 року; акта опису й арешту майна від 15.11.2013 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.07.2013 року, іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст. 321 ЦК України, за якою право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; - ч. 1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки транспортний засіб марки Volkswagen Polo, 2007 року випуску, червоного кольору, д. н. [NUMBER] належить на праві власності позивачу, яка не має боргових зобов'язань перед відповідачем [PERSON], суд вважає, що позов про заняття з нього арешту є цілком обґрунтованими і підлягає задоволеною. На підставі ст. 321 ЦК України,

Outcome: approved