Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточненої позовної заяви, остаточно просив стягнути з відповідача одноразово з урахуванням пені та індексу інфляції заборгованість по відшкодуванню втраченого заробітку за період з 01.01.2007 по 31.12.2016 року у розмірі 198 031 грн. 87 коп., заборгованість щодо виплат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування за період з 01.01.2008 по 01.08.2016 у розмірі 72\~056,03 грн., щомісячно починаючи з 01.01.2017 року довічно втрачений заробіток у розмірі 1280.00 грн.; витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування у розмірі 2.400 грн. з подальшим перерахунком у відповідності до чинного законодавства, моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7\~040. 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2003 року судовою колегією судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області винесено рішення по справі № 22-а-3279/2003 р., згідно з яким стягнуто з Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» на користь Позивача в рахунок відшкодування шкоди одноразово втрачений заробіток у розмірі 435,16 грн., на постійний сторонній догляд 1049,32 грн., на побутове обслуговування 524,66 грн., а всього 2009,14 грн.; стягнуто безстроково на користь Позивача з Відповідача щомісячно з 1 серпня 2003 року шкоду - в частині втрати заробітку в розмірі 29,32 грн., на постійний сторонній догляд у розмірі 92,50 грн., на побутове обслуговування 46,25 грн. Зобовязано Відповідача проводити відповідний перерахунок стягнутих коштів у відповідності до чинного законодавства. При ухваленні рішення судом була врахована вина Позивача 50% в спричиненні шкоди та втрата професійної працездатності в розмірі 80%. При визначенні розміру постійного стороннього догляду та побутове обслуговування судом застосовані норми ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» та розмір постійного стороннього догляду визначений як 50% мінімальної заробітної плати, а на побутове обслуговування - 25% мінімальної заробітної плати. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2005 року по справі 2-60/05 стягнуто з СТГО «Південна залізниця» на користь Позивача недоплачену суму відшкодування шкоди в частині втраченого заробітку та витрати на догляд з 01.01.2004 по 01.03.2005 одноразово 2739,68 грн., з 01.03.2005 довічно втрачений заробіток у розмірі 267.56 грн. щомісячно, втрати на постійний сторонній догляд у розмірі 131,00 грн., побутовий догляд 65,00 грн. щомісячно. Стягнуті суми підлягали подальшому перерахунку у відповідності до чинного законодавства. Проте, з дати ухвалення останнього рішення суду Відповідач до 01.08.2016 проводив виплати в загальному розмірі 708,12 грн., з яких: відшкодування втраченого заробітку - 321,87 грн.; догляд - 386,25 грн.. Тільки з 01 серпня 2016 року виплати почали становить суму в розмірі 1409,37 грн., в тому числі : відшкодування втраченого заробітку - 321,87 грн.; постійний сторонній догляд - 725,00 грн. (50% мінімальної заробітної плати); побутове обслуговування - 362,50 грн. (25% мінімальної заробітної плати). Відповідач не проводив збільшення щомісячних виплат на догляд та обслуговування з 01.01.2008 року по 01.08.2016 року, також у відшкодування втраченого заробітку з 01.01.2007 року, хоча мінімальна заробітна з того часу значно зросла, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала письмові заперечення, в яких вказала, що розмір щомісячного відшкодування у відповідності до\~ст. 1208 ЦК України\~ підлягає збільшенню на підставі заяви потерпілого за рішенням суду, а тому підстав для збільшення розміру відшкодування у відповідача не було. Також просив відмовити у стягненні моральної шкоди, оскільки вина відповідача у не перерахунку коштів відсутня. Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням від 19 листопада 2003 року судової колегії судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області по справі № 22-а-3279/2003 р., стягнуто з Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» на користь Позивача в рахунок відшкодування шкоди одноразово втрачений заробіток у розмірі 435,16 грн., на постійний сторонній догляд 1049,32 грн., на побутове обслуговування 524,66 грн., а всього 2009,14 грн.; стягнуто безстроково на користь Позивача з Відповідача щомісячно з 1 серпня 2003 року шкоду - в частині втрати заробітку в розмірі 29,32 грн., на постійний сторонній догляд у розмірі 92,50 грн., на побутове обслуговування 46,25 грн. Зобовязано Відповідача проводити відповідний перерахунок стягнутих коштів у відповідності до чинного законодавства. При ухваленні рішення судом була врахована вина Позивача 50% в спричиненні шкоди та втрата професійної працездатності в розмірі 80%. При визначенні розміру постійного стороннього догляду та побутове обслуговування судом застосовані норми ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» та розмір постійного стороннього догляду визначений як 50% мінімальної заробітної плати, а на побутове обслуговування - 25% мінімальної заробітної плати. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2005 року по справі 2-60/05 стягнуто з СТГО «Південна залізниця» на користь Позивача недоплачену суму відшкодування шкоди в частині втраченого заробітку та витрати на догляд з 01.01.2004 по 01.03.2005 одноразово 2739,68 грн., з 01.03.2005 довічно втрачений заробіток у розмірі 267 .56 грн. щомісячно, втрати на постійний сторонній догляд у розмірі 131,00 грн., побутовий догляд 65,00 грн. щомісячно. Стягнуті суми підлягали подальшому перерахунку у відповідності до чинного законодавства. У відповідності зі ст.\~32\~ЦПК України\~факти, установлені рішенням суду, що вступили в\~законну силу, по одній цивільній справі, не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, у\~яких беруть участь ті ж особи. Статтею 1195 ЦК України\~передбачено відшкодування потерпілій особі шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а саме втрачений заробіток ( дохід), додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування,санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно до ч.2\~\~ст. 1208 ЦК України\~за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач до 01.08.2016 проводив виплати позивачу в загальному розмірі 708,12 грн., з яких: відшкодування втраченого заробітку - 321,87 грн.; догляд - 386,25 грн. З 01 серпня 2016 року виплати почали становить суму в розмірі 1409,37 грн., в тому числі : відшкодування втраченого заробітку - 321,87 грн.; постійний сторонній догляд - 725,00 грн. (50% мінімальної заробітної плати); побутове обслуговування - 362,50 грн. (25% мінімальної заробітної плати). Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача з урахуванням пені та індексу інфляції заборгованості по відшкодуванню втраченого заробітку за період з 01.01.2007 по 31.12.2016 року у розмірі 198 031 грн. 87 коп. та заборгованості щодо виплат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування за період з 01.01.2008 по 01.08.2016 у розмірі 72\~056,03 грн., то вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач не проводив збільшення щомісячних платежів на відшкодування втраченого заробітку з 01.01.2007 року. Суд, здійснює розрахунок заборгованості виплат по відшкодуванню втраченого заробітку з урахуванням вищевказаного рішення суду від 19.11.2003 року № 22-а-3279/2003 за наступною формулою : (ЗП заробітна плата за рік х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача. За 2007 рік : ЗП 11\~313,35 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 4525,34 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2007 рік становить 662,90 грн.( 4525,34 грн. -3862,44 грн.); За 2008 рік : ЗП 14\~866,13 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 5946.45 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2008 рік становить 2084,01 грн.( 5946.45 грн. -3862,44 грн.); За 2009 рік : ЗП 16723.72 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 6689.49 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2009 рік становить 2827.05 грн.( 6689.49 грн. -3862,44 грн.); За 2010 рік : ЗП 17615.16 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 7046.06 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2010 рік становить 3183.62 грн.( 7046.06 грн. -3862,44 грн.); За 2011 рік : ЗП 19213.37 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 7685.35 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2011 рік становить 3822.91 грн.( 7685.35 грн. -3862,44 грн.); За 2012 рік : ЗП 21615.85 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 8646.34 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2012 рік становить 4783.90 грн.( 8646.34 грн. -3862,44 грн.); За 2013 рік : ЗП 23957.67 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 9583.07 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2013 рік становить 5720.63 грн.( 9583.07 грн. -3862,44 грн.); За 2014 рік : ЗП 26366.34 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 10546.54 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2014 рік становить 6684.10 грн.( 10546.54 грн. -3862,44 грн.); За 2015 рік : ЗП 26616.03 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 10646.41 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2015 рік становить 6783.97 грн.( 10646.41 грн. -3862,44 грн.); За 2016 рік : ЗП 31265.29 х 80% процент втрати професійної працездатності) х 50 % вина позивача = 12506.12 грн. Позивачу сплачено 3862,44 грн. ( 321.87 сума відшкодування втраченого заробітку х 12 місяців), отже борг за 2016 рік становить 8634.68 грн.( 12506.12 грн.. грн. -3862,44 грн.). Отже заборгованість відповідача по відшкодуванню втраченого заробітку за період з 01.01.2007 по 31.12.2016 року становить - 45196.77 грн. Щодо виплат на догляд та обслуговування з 01.01.2008 року по 01.08.2016 року, то відповідач не проводив збільшення щомісячних платежів з 01.01.2008 року, що не заперечується сторонами. Суд, здійснює розрахунок заборгованості виплат на догляд та обслуговування з урахуванням вищевказаного рішення суду від 19.11.2003 року № 22-а-3279/2003 за наступною формулою : ( мінімальна заробітна плата за місяць / 100) х (50% постійний сторонній догляд + 25 % побутове обслуговування) х на кількість місяців) . З 01.01.2016 по 30.04.2016 року : 1378.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 4 місяці = 4134.00 грн.. Позивачу сплачено 1545 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 4 місяці); З 01.05.2016 по 01.08.2016 року : 1450.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 3262.00 грн.. Позивачу сплачено 1158.75 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 3 місяці); Отже борг за з 01.01.2016 по 01.08.2016 року становить 4\~692.75 грн. З 01.01.2015 по 31.08.2015 року : 1218.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 8 місяців = 7308.00 грн. З 01.09.2015 по 31.12.2015 року : 1378.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 4 місяці = 4134.00 грн. Позивачу сплачено за 2013 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2015 по 31.12.2015 року становить 6807.00 грн. З 01.01.2014 по 31.12.2014 року : 1218.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 12 місяців = 10962 грн. Позивачу сплачено за 2014 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2014 по 31.12.2014 року становить 6327.00 грн. З 01.01.2013 по 30.11.2013 року : 1147.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 11 місяців = 9462.75 грн. З 01.12.2013 по 31.12.2013 року : 1218.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 1 місяць = 913.50 грн.. Позивачу сплачено за 2013 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2013 по 31.12.2013 року становить 5741.25 грн. З 01.01.2012 : 1073.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 2414.25 грн.. З 01.04.2012 : 1094 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 2461.50 грн. З 01.07.2012 : 1102 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 2479.50 грн. З 01.10.2012 : 1118 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 2 місяці = 1677.00 грн. З 01.12.2012 : 1134 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 1 місяць = 850.50 грн. Позивачу сплачено за 2012 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2012 по 31.12.2012 року становить 5247.75 грн. З 01.01.2011: 914.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 2117.25 грн. З 01.04.2011 : 960.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 6 місяців = 4320.00 грн. З 01.10.2011 : 985.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1477.50 грн. З 01.12.2011 : 1004 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 1 місяць = 753.00 грн. Позивачу сплачено за 2011 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2011 по 31.12.2011 року становить 4032.75 грн. З 01.01.2010: 869.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1955.25 грн. З 01.04.2010 : 884.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1989.00 грн. З 01.07.2010 : 888.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1998.00 грн. З 01.10.2010 : 907.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 2 місяці = 1360.25 грн. З 01.12.2010 : 922 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 1 місяць = 691.00 грн.. Позивачу сплачено за 2010 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2010 по 31.12.2010 року становить 3359.25 грн. З 01.01.2009: 605.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1361.25 грн. З 01.04.2009 : 625.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1406.25 грн. З 01.07.2009 : 630.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1417.50 грн. З 01.10.2009 : 650.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 1 місяць = 487.50 грн. З 01.11.2009 : 744 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 2 місяці = 1116.00 грн. Позивачу сплачено за 2009 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2009 по 31.12.2009 року становить 1153.50 грн. З 01.01.2008: 515.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 3 місяці = 1158.75 грн. З 01.04.2008 : 525.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 6 місяців = 2362.50 грн. З 01.10.2008 : 545.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 2 місяці = 817.50 грн. З 01.12.2008 : 605.00 грн. мінімальна заробітна плата х 75% постійний сторонній догляд та побутове обслуговування х 1 місяць = 453.75 грн. Позивачу сплачено за 2008 рік 4635.00 грн. ( 386.25 сума відшкодування виплат на догляд та обслуговування х 12 місяців); Отже борг за з 01.01.2008 по 31.12.2008 року становить 157.50 грн. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість щодо виплат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування позивачу за період з 01.01.2008 по 01.08.2016 у розмірі 37 518 грн. 75 коп. Разом з тим, суд не погоджується із стягненням з відповідача суми інфляційних витрат та 3% річних виходячи з наступного. Згідно із роз'ясненнями ВСС України про порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказано, що судам слід мати на увазі, що законодавством України не передбачено можливості відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції, оскільки дія ч.2\~ст.625 ЦК, що передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,- не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із заподіянням шкоди, і може застосовуватись лише при порушенні зобов'язання за договором. Відповідно до п.3\~постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6\~у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти, збільшилися ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджене, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Враховуючи ці роз'яснення, наголошено, що судам слід відмовляти в задоволенні позовних вимог потерпілих про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, з урахуванням індексу інфляції. Крім того, відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. № 10-74/0/4-13). Таким чином, дія ч. 2\~ст. 625 ЦК\~не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Що стосується вимог, які просить стягнути позивач з відповідача : щомісячно починаючи з 01.01.2017 року довічно втрачений заробіток, витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування у розмірі 3\~680,00 грн. з подальшим перерахунком у відповідності до чинного законодавства, то вони підлягають задоволенню, оскільки з 01.01.2017 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 3200.00 грн., а тому відшкодування втраченого заробітку становить у розмірі 1280.00 грн. (3200.00 грн. х 80 % х 75%), постійний сторонній догляд 1600.00 грн. (3200.00 грн. х 50 % ), побутове обслуговування 800.00 грн. (3200.00 грн. х 25%)., а всього 3\~680,00 грн. Вказані суми підлягають перерахунку відповідно до вимог чинного законодавства. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то у відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно ч. 1\~ст. 1168 ЦК України\~моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразова або шляхом здійснення щомісячних платежів. В постанові Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін ті інших осіб, які беруть учать у справі, виникає спір. Суду не доведено наявності втрат немайнового характеру, а також доказів в підтвердження ухиленням відповідача від відшкодування шкоди спричиненої здоровю позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дійпоза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 47 постанови 3 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , при стягненнівитрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежитьвід волі особи, яка бажає її отримати. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 200 ЦПК України під час вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням складається протокол, який приєднується до справи та повинен бути оформлений не пізніше наступного дня після вчинення окремої процесуальної дії. На підтвердження надання правової допомоги суду надані витяг з Договору №07/02 від 07.02.2017 року, однак, який не містить п.5.2 про сплату 7040.00 грн.; копії довідок про оплату, ордеру на право зайняття адвокатською діяльністю, розрахунок вартості правових послуг, звіт про виконану роботу адвокатом, відомості про оплату з датами платежу частинами. /а.с.47-57/ Проте, всупереч зазначеним вимогам, не було надано до суду не було надано актів щодо надання певного роду юридичної допомоги, яку розраховано відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved