Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що відповідач по справі її колишня невістка. 01.03.2014 року відповідач була зареєстрована за адресою [INFO] "а". Співвласниками зазначеного будинку на той момент були позивач та її чоловік - [PERSON], який помер 21.06.2016 року. Після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала належну йому частку в спільному майні . З моменту реєстрації місця проживання відповідача по день звернення до суду з відповідним позовом [PERSON] не проживає в будинку позивача . Шлюб між відповідачем та сином позивача було розірвано. [PERSON] має намір звернутися до компетентних органів за одержанням субсидії, однак факт реєстрації [PERSON] перешкоджає їй в реалізації цього права , що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Додала, що відповідач була колишною дружиною його сина, в зв'язку з чим вона і надала згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] в належному їй будинку. Однак відповідач жодного дня не проживала за місцем своєї реєстрації та постійно проживала біля своєї матері. Додала, що викладені нею обставини можуть підтвердити свідки . Стверджувала, що при вселенні відповідача в будинок позивача не встановлювалося інших підстав втрати права користування житлом окрім як встановлених законом. Заявила, що факт реєстрації [PERSON] у належному позивачеві будинку позбавляє її можливості в повній мірі реалізувати своє право власності . Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заперечень до позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Подала заяву про розгляд справи без участі її представника. Проти позовних вимог не заперечує . Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків , дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Із свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ОЛ № 254051 від 30.12.1989 року, виданого Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що позивач 30.12.1999 року в Помічнянському ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області зареєструвала шлюб з [PERSON], про що було вчинено актовий запис № 103. Після реєстрації шлюбу стала носити прізвище [PERSON] ( а.с.6 ). З договору купівлі продажу житлового будинку від 16.01.2002 року, посвідченого нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 157, встановлено, що [PERSON] придбав у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Гоголя 1а ( а.с.7 ). Зважаючи на ті обставини, що вказаний вище будинок був набутий [PERSON] в період проживання у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] тому він, згідно вимог ст. 60,70 СК України, є спільною сумісною власністю вказаних осіб, і позивач має право на 1/2 його частину . Із свідоцтва про смерть І-ОЛ № 226891 від 22.06.2016 року, виданого виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, зясовано, що [PERSON] помер 21.06.2016 року в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації смертей вчинено запис за № 91 ( а.с.10). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45376295 від 11.10.2016 року, встановлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 59628713 ( у нотаріуса 349/2016 ( а.с. 13 ) . З довідки виданої Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області від 07.10.2016 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована та проживає за адресою : [INFO] (а.с. 12). Наведені вище обставини дають підстави для висновку про те, що позивач на момент розгляду спору є власником житлового будинку, що знаходиться в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області провулок Гоголя 1а . З домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку за адресою: місто Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області провулок Гоголя 1а, встановлено, що з 01.03.2014 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за вказаною вище адресою (а.с. 9 ). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожна окремо повідомили, що знають родину [PERSON] на протязі тривалого проміжку часу. Можуть засвідчити той факт, що відповідач, яка є колишньою невісткою позивача, ніколи не проживала в будинку [PERSON]. З довідки, виданої головою вуличного комітету № 32 Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON], [INFO] за місцем своєї реєстрації не проживала і не проживає (а.с.11). Відповідачем не надано суду доказів про наявність поважних причин у звязку з якими вона не проживає в будинку позивача і не заявлено клопотань про витребування таких доказів. Відповідно до вимог частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців . Згідно с.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку . З огляду на вказане суд вважає, що відповідач, яка на протязі понад двох років без поважних на те причин не проживає в будинку позивача, втратила право на користування цим житлом . Факт знаходження на реєстраційному обліку відповідача в домоволодінні позивача позбавляє останню можливості розпоряджатися належним їй на праві приватної власності будинком в повній мірі, зокрема вирішити питання про отримання субсидії . Відповідно до вимог статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом, що належить позивачеві . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок . На підставі викладеного, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved