Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № 002-04425-261110 від 26.11.2010 року відповідач отримав кредит для придбання певного майна у розмірі 18430,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 0,01% річних. Строк дії договору становить 14 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 25 січня 2012 року. Відповідач належним чином зобов»язання за кредитним договором не виконував, у зв»язку з чим, станом на 22.08.2013 року у останнього мається заборгованість на суму 2591,15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. В судове засіданні представник позивача не з»явився. Про час і місце розгляду справи представник позивача належним чином був повідомлений. З позовної заяви вбачається, що представник позивача просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився. Про причини не явки до суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв»язку з викладеним, враховуючи письмову заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по справі, за матеріалами, які є наявними в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з зобов'язального права. Судом встановлено наступне. 26 листопада 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 002-04425-261110 (далі Договір), відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти на придбання останнім майна у сумі 18430,00 грн.. Строк дії кредитного договору становить 14 місяців. Кінцевий термін повернення кредиту та сплати всіх плат не пізніше ніж 25 січня 2012 року. Відповідно до п.2.3. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки - 0,01%. Відповідно до п.1.3. Договору, для облікових цілей кредитор на підставі цього Договору безкоштовно відкрив позичальнику банківський рахунок (позичковий рахунок), де обліковується заборгованість позичальника за кредитом. На підставі п.1.4. Договору Кредитор, за дорученням Позичальника перерахував ДФ ТОВ «Віст-Сервіс» суму кредиту в розмірі 18430,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 31738493 від 29.11.2010 року та рахунок-фактура № СФКRJ-7922 від 26.11.2010 року (а.с.5-8). Зі свого боку, відповідач, отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № ЧКRJ2-0067 від 26.11.2010 року (а.с.15). Відповідно до п.п.2.9., 3.1. Договору, позичальник, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, повинен щомісячно не пізніше 26 числа кожного місяця зараховувати на рахунок кредитора, зазначений в п.2.11. цього Договору, щомісячний платіж у розмірі 1317,00 грн, який включає в себе заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно п.3.2. позичальник зобов»язався своєчасно та в повному обсязі виконати зобов»язання за Договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідно до п.2.2. Договору, моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених цим Договором. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.16) вбачається, що відповідач зобов»язання за Договором належним чином не виконав та станом на 22.08.2013 року має заборгованість у розмірі 2591,15 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 2591,12 грн та заборгованості за відсотками - 0,03 грн.. Дана заборгованість станом на день розгляду справи є непогашеною відповідачем. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 та 4 ст.631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи діюче законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені судові витрати позивачеві в розмірі 229,40 грн. - судовий збір, слід стягнути в повному обсязі, сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved