Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.03.2000 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 20.11.2009 було розірвано. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З 01.10.2011 позивач перебуває в шлюбі з [PERSON]. Наразі фактично тільки вона та її чоловік займаються вихованням та утриманням дітей. Відповідач з моменту розірвання шлюбу іноді надавав дітям незначну матеріальну допомогу на їх утримання, але така допомога була недостатньою для забезпечення нормальної життєдіяльності дітей (школа, харчування одяг, оздоровлення тощо). Надавати систематично, щомісячно належну матеріальну допомогу на утримання дітей, в добровільному порядку або через укладення договору відповідач не бажає, і тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Достовірної інформації про місце роботи відповідача та його заробітки (доходи) у неї не має. Зі слів відповідача, він має нерегулярний та мінливий дохід. Стан здоровя відповідача є задовільним, його матеріальне становище є добрим. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курр», заяви про розгляд справи без його участі суду не надавав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено що, починаючи з 11.03.2000 по 20.11.2009 сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 067117, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області. Сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕД № 149332, виданим 18.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області, та свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 206141, виданим 27.06.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції - відповідно. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON]в графі "батько" зазначений відповідач - [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви неповнолітні діти проживають з позивачем. Позивач з 01.10.2011 перебуває у шлюбі з [PERSON], від якого має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017. Даним законом внесено зміни до ст. 182 СК України. Згідно з\~ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того,\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов пред'явлено до суду 12.09.2017. Відповідно до\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006\~ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991,\~визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ\~з відповідними змінами та доповненнями,\~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.\~\~ Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.\~ Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.\~\~ Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, своїх пояснень щодо суті позовних вимог та доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей, суду не надав, а також не надав інших доказів, які б спростовували доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки суд врахував, що відповідач є фізичною особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved