Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просила суд визнати договір купівлі-продажу від 29.11.1997 року, №97.11-145 дійсним та визнати право власності позивача на ? частину придбаної за таким договором квартири №20 в місті Одесі по вул. Олександра Невського, 57. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що 29.11.1999 року між сторонами, та [PERSON] (другим покупцем) у Жовтневій Філії Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості було укладено вказаний договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач та [PERSON] купили, а відповідач продав квартиру, щодо якої йдеться у тексті договору. У звязку із тим, що на той час діяло законодавство, яке не вимагало нотаріального посвідчення вказаного договору він не був нотаріально посвідченим та на сьогоднішній день вважається таким, форма укладення якого не дотримана. Позивач посилається на те, що сторони договору виконали всі умови договору, відповідач ніяких претензій по договору не має. За таких обставин позивач просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 29.11.1997 року на Жовтневій Філії Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] і [PERSON] (яка в наступному, згідно свідоцтва №006960 змінила своє прізвище на «Атрушкевич»), як покупцями було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого позивач та [PERSON] купили, а відповідач продав квартиру №20 в місті Одесі по вул. Олександра Невського, 57. Вказаний договір було зареєстровано Жовтневим Філіалом Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості за реєстровим №97.11-145, в день його укладення. Оригінал договору до суду надано не було, оскільки за поясненнями позивача його було втрачено. На момент укладання договору був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобовязання за договором купівлі-продажу нерухомого майна №97.11-145 від 29.11.1997 року його сторонами виконані у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №97.11-145 від 29.11.1997 року дійсним є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того про дійсність такого договору свідчить факт нотаріального посвідчення договору дарування від 17 лютого 2001 року (номер за реєстром: 2751) за яким [PERSON], подарував, а [PERSON] прийняла в дарунок 1/2 частину вказаної квартири, що за відомостями такого договору належала дарувальнику на підставі договору купівлі-продажу, що був укладений на Жовтневій Філії Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості за №97.11-145. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] З викладених обставин справи та зважаючи на втрату позивачем її примірника договору купівлі-продажу 29.11.1997 року за №97.11-145 та положення ст. 392 ЦК України, за змістом яких належним способом захисту права власності позивача, за встановлених вище обставин, є його визнання, суд доходить висновку про обґрунтованість позову, та необхідність його задоволення. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved