Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 886, виданого 19.02.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовим О.І. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у відповідача [PERSON] відсутнє право власності на майно, яке є предметом стягнення згідно виконавчого напису та пропущення стягувачем строку пред'явлення виконавчого напису до виконання. Свої вимоги позивач обґрунтовує обставинами, які встановлені відповідними судовими рішеннями, що набрали законної сили. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Петріванова Ю.О. в судове засідання повторно не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв'язку із зайнятістю представника банку в іншому судовому засіданні. З метою недопущення порушення строків розгляду справи судом, визначених ст. 157 ЦПК України, враховуючи неодноразові відкладення судових засідань, зокрема через неявку представника відповідача, з огляду на те, що Петріванова Ю.О. - не єдиний представник відповідача та відповідач не позбавлений можливості направити іншого представника в дане судове засідання, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи, позовні вимоги визнає, у зв'язку з чим не заперечує проти їх задоволення судом. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 4870-107К. В забезпечення виконання цього договору між цими сторонами був укладений іпотечний договір № 4870-107І/2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовою З.В. 31.10.2007 року за реєстровим номером №1235. Згідно іпотечного договору [PERSON] передає у заставу ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], прим. [NUMBER], загальною площею 36,9 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності на підставі рішення (справа № 000024/07 від 23.07.2007 року) постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа», ухвали постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» по справі № 000024/07 від 09.08.2007 року. 19.02.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовим О.І. видано виконавчий напис № 886, за яким звертається стягнення на нежиле приміщення [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 36,9 м.кв., що належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній біржі «Українська товарна біржа» від 23.07.2007 року (справа № 000024/07). 25.01.2016 року головним державним виконавцем Комунарського відділу ДВС ЗМУЮ Романовою М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №49912980) про примусове виконання виконавчого напису №886 виданого 19.02.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовим О.І. 15.04.2016 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 6-145/11 від 03.02.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.03.2012 року (справа №22 -1597/12) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.09.2012 року було скасовано рішення постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» у справі № 000024/07 від 23.07.2007 року та ухвала постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» по справі № 000024/07 від 09.08.2007 року. Отже, суд вважає доведеним твердження позивача про скасування підстав виникнення права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Державними судами також було встановлено, що приміщення першого поверху в будівлі гуртожитку Літ. А-5 по [ADDRESS] (зокрема нежитлове приміщення [NUMBER]) перебуває в процесі реконструкції та по теперішній час не введено в експлуатацію. Судами з'ясовано, що вперше спірне приміщення визнано окремим об'єктом нерухомості, йому присвоєно відповідний номер ([NUMBER]), а також визнано право власності на нього за [PERSON], саме в скасованому рішенні третейського суду від 23.07.2007 року. При цьому суд зазначив, що закон не передбачає можливості виникнення права власності на реконструйоване нерухоме майно за рішенням третейського суду. Також судами було встановлено, що 23.11.2006 року між ЗАТ «Інкомпані» та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про невідновлювальну кредитну лінію № 351V-0106. З метою забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за цим договором, 28.11.2006 року між ЗАТ «Інкомпані» та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений іпотечний договір № 0072І/1106. Предметом іпотеки визначена будівля гуртожитку літ. А-5, загальною площею 5050,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Нежитлове приміщення першого поверху [NUMBER], станом на день ухвалення рішення третейського суду (23.07.2007р.) не було виділено в окремий об'єкт нерухомості і відносився до єдиної будівлі літ. А-5, загальною площею 5050,8 кв.м. (предмету іпотеки). В іпотечний договір № 0072І/1106 від 28.11.2006 року не вносились зміни чи доповнення щодо зменшення загальної площі предмета іпотеки (5050,8 кв.м.). Скасоване рішення третейського суду було прийнято 23.07.2007 року без участі іпотекодержателя (ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит»). Згоди на відчуження частини іпотеки (предмет третейського розгляду) іпотекодержатель не надавав. 22.06.2009 року ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» передав всі права і повноваження ОЖБК «КОСМОС-СІТІ» згідно нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги по договору іпотеки від 28.11.2006 року № 0072І/1106. Отже, суди дійшли висновку, що скасованим рішенням третейського суду порушені права ОЖБК «КОСМОС-СІТІ», як іптекодержателя будівлі по [ADDRESS], а саме без згоди іпотекодержателя, ЗАТ «Інкомпані» в особі голови правління [PERSON] було відчужено на користь третьої особи [PERSON] (рідна донька [PERSON]), частину предмета іпотеки (в т.ч. нежиле приміщення [NUMBER]), при цьому коштів за придбання приміщень покупець взагалі не сплачував. Крім цього, 15.09.2011 року господарським судом Запорізької області у справі про банкрутство ЗАТ «Інкомпані», за результатами розгляду заяви керуючого санацією було встановлено факт нікчемності договору про передачу ЗАТ «Інкомпані» у власність ФОП [PERSON] об'єктів нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] в буд. [ADDRESS] від 30.07.2007 року. Підставою для встановлення факту нікчемності судом зокрема вказано положення ст.ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку», а саме встановлення судом факту відсутності згоди іпотекодержателя «ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» на відчуження ЗАТ «Інкомпані» предмета іпотеки [PERSON] Суд встановивши ці обставини, зазначив, що у зв'язку з нікчемністю договору від 30.03.2007 року, він є таким, що не породжує прав та обов'язків для сторін. Згідно статті 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Суд дійшов висновку, що між сторонами договору від 30.03.2007 року (ЗАТ «Інкомпані» та [PERSON]) не існувало ніякого спору, прав та обов'язків між сторонами не виникло через нікчемність договору, а [PERSON] звернулась до третейського суду з тим, щоб ухилитись від встановленої законом процедури набуття права власності на нерухоме майно, ухилитись від дотримання обов'язкової нотаріальної форми посвідчення правочину передачі права власності на нерухоме майно, приховати наявність обтяжень та обмежень щодо майна ЗАТ «Інкомпані» (в реєстрах були чинними два арешта та іпотека), яке відчужувалось заінтересованій особі [PERSON], мало за мету не здійснювати оплату продавцю за передану нерухомість, не сплачувати обов'язкових платежів, пов'язаних зі зміною власника майна, тощо. Крім цього, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року (справа № 808/2933/14), встановлено, що об'єкт - будівля гуртожиток літ.А-5, що розташований за адресою: [ADDRESS] перестав існувати, а замість нього утворилась будівля літ.А-6 загальною площею 7147,87 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS]. Суд також дійшов висновку, що на даний час гуртожиток літ.А-5, загальною площею 5050,8 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] реконструйовано в житловий будинок літ.А-6 загальною площею 7147,87 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], який не введено в експлуатацію, та який фактично є об'єктом незавершеного будівництва. Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Враховуючи встановлені судовими інстанціями обставини, суд вважає доведеними посилання позивача щодо відсутності підстав виникнення права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до виконавчого напису № 886, грошові вимоги відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до відповідача [PERSON] у сумі 140 601,74 грн. та витрати по вчиненню виконавчого напису у сумі 1800,00 грн., пропонується задовольнити за рахунок звернення стягнення на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], прим. [NUMBER], загальною площею 36,9 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності на підставі рішення (справа № 000024/07 від 23.07.2007 року) постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа», ухвали постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» по справі № 000024/07 від 09.08.2007 року. Підставою для звернення стягнення кредитором ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на майно боржника [PERSON], шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, є іпотечний договір № 4870-107І/2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовою З.В. 31.10.2007 року за реєстровим номером №1235. Згідно іпотечного договору [PERSON] передає у заставу ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], прим. [NUMBER], загальною площею 36,9 кв.м. Як встановлено ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 6-145/11 від 03.02.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.03.2012 року (справа №22 -1597/12) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.09.2012 року, ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.09.2011 року у справі № 12/27/06, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], прим. [NUMBER] загальною площею 36,9 кв.м. є складовою іпотеки будівлі по [ADDRESS], згідно іпотечного договору № 0072І/1106 від 28.11.2006 року. Це приміщення без згоди іпотекодержателя було відчужено ЗАТ «Інкомпані» [PERSON] та в подальшому передано [PERSON] в наступну іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі іпотечного договору № 4870-107І/2. Відповідно до статті 9 Закону України «Про іпотеку», відчуження предмету іпотеки, або його передача у наступну іпотеку іпотекодавець має право здійснювати виключно на підставі згоди іпотекодержателя. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі у наступну іпотеку без згоди іпотекодержателя є недійсним (ст.12 цього Закону). Отже, укладаючи іпотечний договір № 4870-107І/2 від 31.10.2007р., без попередньої письмової згоди іпотекодержателя, відповідачами порушено умови іпотечного договору № 0072І/1106 від 28.11.2006 року та вимоги статей 9, 12 Закону України «Про іпотеку». Про відсутність згоди іпотекодержателя було достовірно відомо відповідачам [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що достовірно слідує з матеріалів справи. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійним судом не вимагається. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що іпотечний договір № 4870-107І/2 від 31.10.2007р., на підставі якого нотаріус вчинив виконавчий напис, є нікчемним, з підстав передбачених ст.ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку». Разом з тим, під час дослідження матеріалів справи не знайшло свого підтвердження посилання позивача про закінчення строку пред'явлення виконавчого напису до виконання. Так, згідно досліджених судом матеріалів зведеного виконавчого провадження (ВП № 50868926) про стягнення за виконавчим написом № 886 виданого 19.02.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовим О.І., слідує що стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» первісно звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення за виконавчим написом № 886 в 2009 році. Повторно стягувач звертався до Комунарського ВДВС ЗМУЮ в 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роках. Постановами державних виконавців від 09.12.2009, 30.03.2010, 10.05.2011, 16.04.2012, 01.11.2013, 16.07.2014, 16.06.2015, 30.10.2015, виконавчий документ повертався стягувачу без виконання з підстав відсутності у боржника [PERSON] майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У зв'язку з цим, суд вважає незаконним посилання позивача про закінчення строку пред'явлення виконавчого напису до виконання. Відповідно до статті 50 закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосується такі дії чи акти. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року, визначено, що розгляд судом справи за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є правомірним, і, крім того, відповідає конституційному положення про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України). Відповідно до пункту 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат"). Судом встановлено, що виконавчий напис № 886, виданий 19.02.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовим О.І., за яким звертається стягнення на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], прим. [NUMBER], загальною площею 36,9 кв.м. є складовою об'єкта незавершеного будівництва - квартирний багатоповерховий житловий будинок Літ. А-6 по [ADDRESS] в м. Запоріжжі. Дана будівля належить на праві приватної власності ОЖБК «КОСМОС-СІТІ» на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 року, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 27.10.2015 року по справі № 12/27/09-908/3510/13. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав н нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 51963889 від 22.01.2016 року. Отже, виконання спірного виконавчого напису може призвести до неправомірного зменшення площі будівлі, власником якої є позивач ОЖБК «КОСМОС-СІТІ». На підставі наведеного,

Outcome: approved