Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Посилався на те, що 31.03.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8274959. За даним полісом було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] 16 вересня 2016 року в м. Чернівці о 12 год. 25 хв. в м.Чернівці по вул. Руській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілю марки «Toyota» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стало те, що [PERSON], керуючи автомобілем марки «Audi» д.н. [NUMBER] у стані алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки марки «Toyota Prius» д.н. [NUMBER], який рухався попереду нього. Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.10.2016 року відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.09.2016 року. У зв'язку з настанням страхової події у ПрАТ «СК «Уніка» виник обов'язок по відшкодуванню завданих внаслідок аварії збитків потерпілій особі. На підставі зібраних документів позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9200 грн. 00 коп.. Також позивач вказував на те, що [PERSON] у момент настання дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп'яніння, що встановлено постановою суду від 12.10.2016 року. Враховуючи наведене, зазначив, що в даному випадку у позивача наявні підстави для звернення до суду з регресним позовом до відповідача про відшкодування завданої шкоди на підставі ст.38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Уніка» матеріальну шкоду у розмірі 9200 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Відповідачем [PERSON] відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт ДТП. Не згідний із сумою страхового відшкодування, оскільки вважає її завищеною та такою, що не відповідає реальним пошкодженням автомобіля «Toyota Prius». Просив суд прийняти до уваги ту обставину, що ціна позову є значною для нього. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Так, підстави та умови відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.22 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як було встановлено судом, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.10.2016 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності на ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень у дохід держави (а.с.12). Постановою суду від 11.10.2016 року було встановлено, що 16.09.2016 року о 12 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Audi» д.н. [NUMBER] в м.Чернівці по вул. Руській, 163, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки марки «Toyota Prius» д.н. [NUMBER], який рухався попереду нього. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувався, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди 16.09.2016 року. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом також встановлено, що 03.04.2017 року потерпіла особа звернулася з заявою до ПрАТ «СК «Уніка» про виплату страхового відшкодування на підставі страхового полісу № АЕ 8274959, на підставі чого страховиком було виплачено відшкодування у розмірі 9200 грн. 00 коп.(а.с.5-6). Згідно ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як було встановлено судом, Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Уніка», що підтверджується полісом АЕ 8274959 (а.с.13). За змістом ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Одночасно ст.38 Закону визначені правові підстави звернення страховика з регресним позовом до страхувальника. Так, згідно п.а ст. 38.1.1 Закону, страховикпісля виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні копії постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2016 року, [PERSON] 16.09.2016 року о 12 год. 25 хв., тобто в момент настання дорожньо-транспортної пригоди, перебував у стані алкогольного сп'яніння у зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.11). У позасудовому порядку питання про відшкодування шкоди в порядку регресу між сторонами вирішено не було, у зв'язку з чим наявне оспорене право позивача на відшкодування шкоди в порядку регресу, за захистом якого він змушений був звернутися до суду. Таким чином, враховуючи те, що позивачем у порядку та в межах визначених Законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної [PERSON] потерплій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved