Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 30.10.2003 виконавчим комітетом Воля-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області, актовий запис №11, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу у них народились троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, внаслідок систематичного вживання відповідачем спиртних напоїв, так і неадекватної поведінки відповідача до сім`ї, у зв`язку з чим вона зверталась в органи поліції через погрози відповідача. Спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 12.04.2018 проживати разом з нею. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правову допомогу. Представник позивача, адвокат Дуткевич М.В. підтримав позицію свого довірителя. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу, однак заперечив щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правову допомогу. Представник відповідача, адвокат Маципура Г.І. підтримала позицію свого довірителя. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, а в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2003, актовий запис № 11 /а.с.5/. У шлюбі в сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №5, видане Воля-Задеревацька сільською радою Стрийського району Львівської області /а.с. 6/; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1, видане Воля-Задеревацька сільською радою Стрийського району Львівської області /а.с. 8/; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3, видане виконавчим комітетом Воля-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області /а.с. 7/. Відповідно до довідки №525 від 08.07.2019, виданої виконкомом Воля-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 9/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть з вересня 2019 р., що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правову допомогу, виходячи з наступного. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Наведена правова позиція відображена в Додатковій Постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18. Надання адвокатом Дуткевич М.В. позивачу адвокатських послуг в суді першої інстанції при розгляді справи №456/3181/19 підтверджується, зокрема: договором про надання правової допомоги від 14.08.2019 /а.с. 10/; ордером серії ІФ №001633 про надання правової допомоги /а.с. 11/. Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 14.08.2019, авансовий платіж за складання позовної заяви становить 1000, 00 грн., а погодинна оплата праці адвоката на стадії судового розгляду становить 700, 00 грн. Водночас, у самому тексті договору відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається, що за надання правової допомоги та покриття фактичних витрат клієнт сплачує адвокату кошти за спільною домовленістю з урахуванням тривалості затраченого часу та складності справи гонорар /винагорода/ за надану правову допомогу перераховуються на рахунок адвоката за вказаних ним платіжних реквізитах або по прибутковому касовому ордеру. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи наведене, суд вважає, оскільки відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Дуткевич М.В. та позивачем [PERSON] щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, ціна адвокатських послуг не була узгоджена сторонами шляхом внесення відповідних пунктів в умови договору, в матеріалах справи відсутні акт приймання-передачі виконаних робіт та доказів реального понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, зокрема фіскальних чеків про оплату вартості отриманих послуг, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved