Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останнього суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 2074,77 грн., та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 30.11.2013 р. за участю автомобіля «ВАЗ-2107», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач по справі, та автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. Згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області № 636/5594/13-п від 20 грудня 2013 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок порушення правил дорожнього руху, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. На підставі Страхового Акту ПрАТ «Страхова компанія «Україна» [PERSON] будо виплачено страхове відшкодування в сумі 2074,77 грн., яке підлягає стягненню в регресному порядку з винної особи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав і просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Україна» визнав, та не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що обставини, на які позивач посилається як на підтвердження своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На момент дорожньо-транспортної пригоди між відповідачем та позивачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, що підтверджується договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.10.2013 р. № АС/3956361 (а.с. 5). 30 листопада 2013 р. о 20:30 год. біля кіоску «Кулінічі», що розташований на перехресті вулиць Харківської та Кірова в с. Кам'яна Яруга, Чугуївського району Харківської області, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2107, державний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], який не рухався і знаходився під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. В наслідок ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, постановою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, страховим актом № 2013-11-30/003 від 04.04.2014 р. (а.с.10). Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.12.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст130 КУпАП. 20.02.2014 р. [PERSON] звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» з заявою про настання страхового випадку. (а.с. 6, 7, 9). 02 грудня 2013 р. був проведений огляд транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], про що складено відповідний акт. (а.с. 13). 28 лютого 2014 р. була виведена калькуляція №76/65 про вартість матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу та був зроблений розрахунок страхового відшкодування. (а.с.14-15). На підставі страхового акту № 2013-11-30/003 відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 2074,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8613 від 29.04.2014 р. (а.с.12). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.п. «а» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані, зокрема алкогольного сп'яніння. В судовому засіданні відповідач [PERSON], визнаючи заявлені позивачем вимоги, підтвердив, що на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 124, ч.1 ст.130 КУпАП. З огляду на вищевикладене, оцінивши за внутрішнім переконанням надані докази в їх сукупності, їх належність, достатність та взаємозв'язок, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ПрАТ «Страхова компанія «Україна» вимог. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved