Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В позові зазначив, що [INFO] року народився [PERSON], матір'ю якого є відповідач. У листопаді 2018 року відповідач повідомила його, що на час народження дитини вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала, при реєстрації дитини відомості про батька були зазначені з її слів відповідно до ч.1 ст.135 ЦПК України і що дитина народилась від їх відносин. Він вважає себе батьком дитини, однак відповідач відмовляється подати з ним спільну заяву до органів РАЦС про його батьківство. Просить визнати його батьком дитини - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Покровський районний у місті [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Між сторонами 08 листопада 2003 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №990 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 вересня 2007 року (а.с.5). Як видно із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21 листопада 2018 року шлюб між сторонами 09 квітня 2008 року розірвано (а.с. 6). [INFO] року народився [PERSON], батьком якого зазначений [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 червня 2013 року (а.с.8). Як видно із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги дитина [PERSON] народився [INFO] року, про що було зареєстровано актовий запис №750 від 26 червня 2013 року реєстратором Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьком якого зазначений [PERSON], матір'ю [PERSON]. Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.7). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 126, 128 СК України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно п. 9 даної постанови відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлено, що відповідачем позов визнано та його визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved