Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка їй належала на підставі свідоцтва № 9074 про право власності на житло. При житті [PERSON] залишила заповіт, згідно до якого вказана вище квартира після смерті бабусі переходить у власність позивача. Посилаючись на те, що 30 жовтня 2014 року закінчився строк прийняття спадщини, однак вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки в період з [INFO] по вересень 2014 року була фінансово не спроможна, оскільки не працювала в цей час, у чоловіка були фінансові труднощі, а в жовтні 2014 року захворіла та знаходилася на лікуванні в період з 10 жовтня по 05 листопада 2014 року, просить суд визначити причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини поважною, продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, допитавши свідків, оцінивши їх у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № 9074 про право власності на житло від 17.06.1997 року, виданого Комунарською районною адміністрацією, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до заповіту від 09.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом шостої Запорізької державної нотаріальної контори Тавтєлєвим А.В., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, а саме: належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 9). 10.06.2000 року позивач уклала шлюб з [PERSON], та після одруження взяла прізвище чоловіка „[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 4). Згідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] померла (а.с. 8). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] чоловік позивача, [PERSON], [PERSON] подруги позивача, підтвердили той факт, що період з [INFO] і по вересень 2014 року [PERSON] не працювала, тому була фінансово не спроможна, у чоловіка були фінансові труднощі, а в жовтні 2014 року захворіла та знаходилася на лікуванні в період з 10 жовтня по 05 листопада 2014 року. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), до нотаріальної контори з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що встановлені причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є об'єктивними, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved