Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], зобовязавши відповідача надати йому можливість спілкуватися з дитиною кожної середи з 16:00 години до 18:00 години та у вільні від роботи вихідні дні тижня (субота, неділя) з 10:00 години до 18:00 години за місцем його проживання за їх попередньою домовленістю. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі і мають спільну дитину [PERSON],[INFO]. 09.09.2015 року шлюб між ними розірвано, проживають вони окремо, дитина проживає з відповідачем. Він бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, проте [PERSON] чинить йому перешкоди у цьому, не дозволяє бачитися з дитиною, не приймає подарунки придбані ним для дитини, не відповідає на телефонні дзвінки. Не бажаючи втрачати звязок з сином, він звертався до виконавчого комітету Знамянської міської ради з заявою про встановлення порядку участі у вихованні дитини та побачень з ним. 28.04.2016 року виконавчим комітетом прийнято рішення про надання йому можливості приймати участь у вихованні сина та встановлено порядок побачень. Проте, відповідач на вказане рішення не зважає та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні, вихованні та побаченні з дитиною і взагалі переховує сина від нього. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Третя особа у судове засідання також не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити, справу розгляду за відсутності представника Органу опіки та піклування. Суд, повно, всебічно та обєктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи встановив, що сторони з 26.02.2013 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду від 09.09.2015 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Виконавчим комітетом Знамянської міської ради 28.04.2016 року за результатами розгляду заяви [PERSON] щодо встановлення порядку його участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] прийняте рішення №113, яким останньому надано можливість приймати участь у вихованні сина та встановлено наступний порядок побачень: кожної середи з 16:00 до 18:00 години; у вільні від роботи вихідні дні тижня (субота, неділя) з 10:00 до 18:00 години за місцем проживання батька та за попередньою домовленістю з матірю. [PERSON] з заявою [PERSON] була ознайомлена, заперечувала щодо участі батька у вихованні дитини. Наразі продовжує перешкоджати позивачу в спілкуванні з дитиною. Таким чином рішення виконавчого комітету про участь батька у вихованні малолітньої дитини залишається не виконаним. Вважаючи, що лише судове рішення може вплинути на вирішення проблеми безперешкодного прямого спілкування з сином, позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Знамянської міської ради, отриманого під час розгляду справи, визнано доцільним надати можливість батькові спілкуватися з дитиною (періодичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), враховуючи вік дитина та за попередньою домовленістю з матірю. Поміж іншого у висновку зазначено, що відповідач категорично заперечує щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини. Спілкуватися з працівниками служби у справах дітей не бажає. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Зазначене кореспондується з ч.1\~ст.141 СК України. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з частинами 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 3 статті 9 Міжнародної Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованою Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року) встановлено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Право малолітнього [PERSON], який проживає з матірю, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьком заслуговує поваги. Про те, що таке особисте пряме спілкування сина з батьком може суперечити інтересам дитини в ході судового розгляду не встановлено, матеріалами справи не підтверджено та не доведено. Потреби присутності матері при побаченні дитини з батьком судом також не встановлено. Суд\~\~вважає, що можливі конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині. В рішенні "Олссон проти Швеції" Європейський суду з прав людини відзначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу із\~ своїм сином.\~\~ За таких обставин суд вважає можливим визначити [PERSON] порядок зустрічей з сином [PERSON] кожної середи з 16.00. до 18.00 години, також у вільні від роботи вихідні дні тижня (субота, неділя) з 10.00 до 18.00 години без участі матері [PERSON] за попередньою домовленістю з останньою, за місцем проживання батька. При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача\~\~із\~\~сином\~\~не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться. Рішення суду не позбавляє сторони за взаємною згодою, діючи в найкращих інтересах дитини, встановити додаткову періодичність спілкування позивача з сином. На підставі викладеного,

Outcome: approved