Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 липня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1972/13 про надання останньому кредиту в сумі 27676 гривень 00 копійок строком на 30 місяців починаючи з 24 липня 2013 року по 23 січня 2016 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач повинен був повернути 27676 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 1,95% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 10065 гривень 44 копійки. Відповідачем [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобов'язання, строк дії договору закінчився, але сума кредиту відповідачем не повернена, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором складає по кредиту - 19742 гривні 69 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом - 41247 гривень 20 копійок, а всього - в сумі 60989 гривень 89 копійок. Виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 24 липня 2013 року за № 1972/13 договору поруки, солідарною порукою фізичної особи - відповідача [PERSON], відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідач [PERSON], зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з відповідачем [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором №1972/13 від 24 липня 2013 року. Відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у зв'язку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом до відповідачів як солідарних боржників, про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.63), в судове засідання 12 травня 2017 року не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.66), за якою просив розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а в разі неявки відповідачів розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.62), в судове засідання 12 травня 2017 року не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності. Просив розстрочити суму заборгованості згідно рішення суду строком на два роки та долучити до матеріалів справи довідку про склад сім'ї, висновок спеціаліста (а.с.68-69). Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому судової повістки (а.с.64,65), в судове засідання 12 травня 2017 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 24 липня 2013 року було укладено кредитний договір №1972/13 (а.с.6-7) про надання останньому кредиту в сумі 27676 гривень 00 копійок терміном на 24 місяці зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 20,51 % від суми кредиту, що становить 5676 гривень 00 копійок, а також проценти, нараховані згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 23 січня 2016 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачеві грошові кошти у сумі 27676 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №3655 від 24 липня 2013 року (а.с.9), а відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на ім'я позивача, починаючи з серпня 2013 року та погасити кредит не пізніше 23 січня 2016 року, а у випадку неналежного виконання ним взятих на себе зобов'язань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] порушив строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.4-5). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Виконання умов кредитного договору забезпечувалось солідарною порукою фізичної особи - відповідача [PERSON] згідно договору поруки №1972/13 від 24 липня 2013 року (а.с.8), відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобов'язалися перед позивачем відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором №1972/13 від 24 липня 2013 року. Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 27676 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, в зв'язку з чим позивачем йому та поручителю - відповідачу [PERSON] 24 листопада 2015 року (а.с.10-12) направлялися претензії з вимогами про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам, але і після цього відповідачами не були виконані умови зобов'язання, що свідчить про істотне порушення ними в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів борг по укладеному між сторонами 24 липня 2013 року кредитному договору, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснив платежі за кредитним договором в загальній сумі 7933 гривень 31 копійка (а.с.5), після чого припинив виконувати зобов'язання за договором і навіть після письмових звернень кредитодавця не повернув кредитні кошти, у зв'язку з чим мається заборгованість по кредиту - 19742 гривні 69 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом - 41247 гривень 20 копійок, а всього - в сумі 60989 гривень 89 копійок, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.4-5,57-58), яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Надані відповідачем [PERSON] докази часткового погашення заборгованості були враховані позивачем під час здійснення розрахунку (а.с.4-5, 47-50, 57-58). Щодо клопотання відповідача [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на 24 місяці, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відповідно до статті 217 ЦПК України, визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Також Верховний Суд України у п. 10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує на те, що суду при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які визначає суд,

Outcome: approved