Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Лозівською товарною біржею 21 вересня 2001 року за № 130, предметом якого є житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що 21.09.2001 року між нею та [PERSON] було укладено договір № 130 купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Даний договір було зареєстровано Лозівською товарною біржею 21.09.2001 року та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 22.11.2002 року. В даний час вона мала намір оформити належним чином земельну ділянку, наданий їй для обслуговування вказаного житлового будинку, тому звернулась до землепорядної організації. При перегляді і підготовці документів відповідним працівником було виявлено, що вона є власником житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, який був зареєстрований Лозівською товарною біржею. Продавець за вищевказаним договором купівлі-продажу - [PERSON] помер [INFO] року, тому посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу неможливо. Їй було запропоновано в судовому порядку визнати договір купівлі-продажу від 21.09.2001 року дійсним. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав відзив, в якому не заперечував проти вимог позивача, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 вересня 2001 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] Даний договір купівлі-продажу житлового будинку було зареєстровано Лозівською товарною біржею 21 вересня 2001 року за №130 та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 22 листопада 2002 року, номер запису 1094 в книзі №5. Реєстрація вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п.3.2 договору). В даний час позивач має намір оформити належним чином земельну ділянку, надану їй для обслуговування вказаного житлового будинку, для чого звернулась до землевпорядної організації, маючи на меті замовити технічну документацію із землеустрою на вказану земельну ділянку. При перегляді і підготовці документів відповідальним працівником було виявлено, що вона є власником житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, який був зареєстрований Лозівською товарною біржею. Їй було роз'яснено, що даний факт суперечить вимогам ст. 227 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року та ст. 657 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, та рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про визнання даного договору купівлі-продажу дійсним. Договір купівлі продажу було укладено 21 вересня 2001 року, тобто на час дії Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, на даний час діє Цивільний Кодекс України 2003 року. Відповідно до частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ч.4 ст. 203 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Ст. 204 Цивільного кодексу України, передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 657 Цивільного Кодексу України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 209 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ч.1 ст.218 Цивільного Кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Статтями 219, 220 Цивільного кодексу України визначено, що у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Між позивачем та продавцем будинку [PERSON] була досягнута угода щодо всіх суттєвих умов цього договору і договір фактично ними виконаний. Покупцем будинку були сплачені продавцю грошові кошти за будинок в повному обсязі, будинок був переданий позивачу у користування, за нею було зареєстровано право власності у Лозівському БТІ на підставі вказаного договору. З моменту укладання і посвідчення договору купівлі-продажу вона користується спірним житловим будинком, утримує його, сплачує комунальні платежі. Внаслідок укладення договору на біржі, не дотримана обов'язкова нотаріальна форма посвідчення такого договору, через що це обмежує право позивача щодо розпорядження майном. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Продавець за вищевказаним договором купівлі-продажу [PERSON] помер [INFO] року, тому посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу неможливо. Крім того, правовстановлюючі документи, на підставі яких позивачу було продано спірний житловий будинок, погашені Лозівським БТІ, оскільки на даний час право власності зареєстровано за позивачем На даний час, згідно довідки Головного управління статистики у Харківській області Відділ статистики у Лозівському районі, Лозівська товарна біржа, код 30034290, вилучена з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, причина ліквідації - рішення суду. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved