Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачі подали до суду позовну заяву, в якій просять прийняти від [PERSON] відмову від її права на належну їй 1/5 частку в майні колгоспного двору (будинковолодінні) за адресою: [ADDRESS] , в користь [PERSON] , та визнати [PERSON] такою, що втратила право на належну їй 1/5 частку в майні колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , також визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в тому числі на 1/5 частку даного колгоспного двору, від якої відмовилась [PERSON] та на 3/5 в порядку спадкування за законом, які належали чоловікові - [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати в цілому за [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження № [NUMBER] , яке 03 березня 1955 року видане Жовтанецькою сільською радою, що [INFO] народилась [PERSON] . У даному свідоцтві зазначено, що його батьками [PERSON] . У даному свідоцтві зазначено, що її батьками є: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке 30 липня 1960 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] народився [PERSON] і його батьками є: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Отже, вище зазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] перебувають у родинних відносинах першого ступеня споріднення «батьки- діти». Свідоцтвом про шлюб, яке 29 травня 1988 року видане Жовтанецькою сільською радою підтверджується, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] являються подружжям. Зі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.11.1988 року, яке видане на підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької районної ради № 255 від 20.10.1988 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] відноситься до типу господарств «колгоспний двір», головою якого є [PERSON] . Дане будинковолодіння як майно колгоспного двору 01.11.1988 року зареєстроване Червоноградським МБТІ в реєстрові книзі під № 722. З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району вбачається, що станом на 15.04.1991 року господарство [PERSON] відносилось до суспільної групи господарств - «колгоспний двір», у якому проживали та були зареєстровані: [PERSON] 1923 р.н. - голова двору; [PERSON] 1923 р.н. -дружина; [PERSON] 1955 р.н. - дочка; [PERSON] 1960 р.н. - син; [PERSON] 1966 р.н. - невістка. Отже, випискою з погосподарської книги сільської ради підтверджується, що вищезазначений житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року і у ньому проживали п`ять осіб. Таким чином, відповідно до вимог законодавства, яким встановлювалось правоволодіння «колгоспним двором» вищезазначений житловий будинок належить у рівних частинах (по 1/5 частці) наступним особам: - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку зі змінами законодавства, існування колгоспних дворів було припинено після 15 квітня 1991 року. До 01.01.2013 року Державна реєстрація права власності на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Рішення сільської ради про розподіл часток колгоспного двору [ADDRESS] . Жовтанці між його співвласниками не виносилось і державна реєстрація часток співвласників у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не проводилась. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке 17.08.1998 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Із свідоцтва про право на спадщину за законом, яке 20.04.2004 року видане державним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу вбачається, що належну [PERSON] 1/5 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору спадкував його син [PERSON] , реєстр № 508, спадкова справа № 143/04. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке 22 лютого 2007 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] померла [PERSON] З довідки виданої Жовтанецькою сільською радою № 915 від 21.04.2021 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживав її син [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Із заяви [PERSON] (дочки спадкодавця) від 06.05.2021 року, підпис на заяві якої нотаріально посвідчений секретарем Жовтанецької сільською радою, реєстр № 4-18 вбачається, що остання відмовляється від спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] і на спадщину не претендує. Таким чином, право на спадкування 1/5 частки у вищезазначеному майні колгоспного двору, після смерті [PERSON] належить її синові як спадкоємцю за законом, який до дня смерті проживав разом з нею і фактично прийняв спадщину, проте до нотаріуса за отриманням спадкового свідоцтва не звертався. Із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Жовтанецької сільської ради вбачається, що [INFO] у віці 53 роки помер [PERSON] . Згідно довідки № 914 від 28.04.2021 року виданої Жовтанецькою сільською радою вбачається, що нині покійний [PERSON] до дня смерті проживав у будинку [ADDRESS] і разом з ним проживала його дружина [PERSON] , заповіт від імені [PERSON] , який помер [INFO] Жовтанецькою сільською радою не посвідчувався. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , якій належить право на 1/5 частку у колгоспному дворі (будинковолодінні) за адресою: [ADDRESS] відмовляється від належної їй частки у даному колгоспному дворі в користь [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою, підпис на якій нотаріально завірений адміністратором Жовтанецької сільської ради, реєстр №4-149 від 06.05.2021 року. Згідно ст. 1261 ч.1 ст. 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з батьків, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові дідові, бабі, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права. Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved