Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказуючи (з врахуванням уточнення), що позивач є власником автомобіля ГАЗ - 31105 номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 року. 29.10.2014 року позивач звертався до Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області з заявою про притягнення третьої особи [PERSON] до кримінальної відповідальності, оскільки вона незаконно утримує вказаний автомобіль попри вимогу власника про повернення автомобіля. Висновком Дергачівського РВ від 06.11.2014 р. встановлено, що автомобіль знаходиться у відповідача [PERSON], у зв'язку з чим розгляд матеріалу припинено, позивачу рекомендовано звернутися до суду. Водночас, під час перевірки його заяви, при огляді автомобіля ГАЗ 31105 03.11.2014 р. відповідачка написала розписку, згідно якої підтвердила, що зобов'язується зберігати автомобіль та надати його за вимогою володільця. Крім того, в ході перевірки відповідачка надала пояснення, згідно яких 23.05.2012 року вона отримала вказаний автомобіль за довіреністю в порядку передоручення та автомобіль зберігається саме у неї. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року по справі №645/30/15-ц, вимоги позивача про витребування автомобіля ГАЗ 31105 номерний знак [NUMBER] у [PERSON] було задоволено. Додатковим рішенням від 21.03.2016 р. ухвалено передати вказаний автомобіль законному власнику - [PERSON] Відповідач відмовилась добровільно повернути автомобіль позивачеві та з 27.04.2016 року і по теперішній час дане рішення виконується у примусовому порядку державним виконавцем Фрунзенського ВДВС м. Харкова Півньовою Ю.О. 08.03.2016 р. було вихід за місцем проживання відповідачки для витребування у неї автомобіля, проте знайдено його не було здійснено. Згідно відомостей Фрунзенського ВП, станом на 27.12.2016 р. відповідачка з заявами та повідомленнями про незаконне заволодіння автомобілем до поліції не зверталась. У зв'язку з тим, що відповідачка стверджує, ніби спірний автомобіль вкрадено, через що судовий виконавець тривалий час не має змоги виконати рішення суду, позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідачки ринкової вартості спірного автомобіля у розмірі 92 350, 00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди, вказуючищо внаслідок протиправної бездіяльності відповідачки по незбереженню автомобіля, невиконанню рішення суду та не передачі позивачу його майна, позивач змушений роками відвідувати судові, правоохоронні органи. Державну виконавчу службу, звертатися за послугами оцінювачів та адвокатів, що потребує значних витрат часу та зусиль. Позивач є інвалідом 3 групи безстроково. Замість того, щоб користуватися майном, отриманим у спадок від батька, позивач постійно нервується та переймається тим, чи вдасться знов колись побачити автомобіль, чи зможе він отримати кошти у якості компенсації зниклого майна. В судовому засіданні позивач та його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] проти позовних вимог заперечували. При цьому [PERSON] пояснила, що спірним автомобілем користувався її чоловік, який помер. Про те, що автомобіль зник з гаражу, вона дізналась пізніше, після його смерті. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомила, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки ГАЗ-31105 номерний знак [NUMBER] зареєстрований на ім'я [PERSON], батька позивача, який помер [INFO] р. (а.с.99). 23.05.2012 р., тобто вже після смерті [PERSON], приватним нотаріусом ХМНО Дряпко О.О. посвідчена довіреність у порядку передоручення, якою [PERSON], що діяв від імені [PERSON] за його довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Вержиковським О.М. 09.05.2012 р. (також після смерті [PERSON]), уповноважив відповідача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] управляти та розпоряджатись автомобілем марки ГАЗ-31105 реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 р. за позивачем [PERSON] визнано право власності на автомобіля марки ГАЗ-31105 номерний знак [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із висновку Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2014 р., при перевірці заяви [PERSON] про витребування автомобіля у його сестри [PERSON] встановлено, що в листопаді 2014 р. він добровільно передав сестрі спірний автомобіль для користування. Коли він звернувся до [PERSON] про повернення автомобіля, вона відмовилась з ним розмовляти і через деякий час йому стало відомо, що автомобіль сестра начебто продала третій особі (а.с.10). Крім того, позивачем надана суду копія розписки [PERSON] від 03.11.2014 р. , в якій остання зазначає, що вона ознайомлена з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 р. та зобов'язується зберігати автомобіль ГАЗ-31105 реєстраційний номер [NUMBER] та надати його за вимогою власника (а.с.12). На час розгляду справи спірний автомобіль позивачеві не повернутий. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.04.2015 р. та додатковим рішенням цього ж суду від 21.03.2016 р. задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Спірний автомобіль витребувано у [PERSON], яку зобов'язано передати автомобіль його законному власнику, [PERSON] (а.с.3, 4). 17.06.2015 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 645/30/15-ц про витребування у [PERSON] автомобіля ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER], на підставі якого 27.04.2016 року відповідно до ст. З, 18, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Фрунзенського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області винесені постанови про відкриття виконавчого провадження. Матеріали справи свідчать про те, що під час виконавчого провадження 02.08.2016 р. державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме автомобіля ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER], про що внесені відомості до відповідних реєстрів. 02.08.2016 р. державним виконавцем була винесена постанова про розшук вказаного майна, про що також внесені відомості до відповідних реєстрів. 03.08.2016 р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS], для витребування у [PERSON] автомобіля ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER], але автомобіль не було знайдено, про що складено відповідний акт державного виконавця. 09.08.2016 р. [PERSON] з'явилася на прийом до державного виконавця та надала письмове пояснення, де вказала, що автомобіль було вкрадено. 27.12.2016 р. до ВДВС надійшла відповідь з Фрунзенського РВ про те, що громадянка [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], з заявами та повідомленнями про незаконне заволодіння автомобілем ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER] до Немишлянського ВП не зверталась. (а.с.6). Також судом встановлено, що на час звернення позивача до суду (07.02.2017 р.) вказане судове рішення не було виконано та постановою державного виконавця від 14.12.2017 р. виконавчий лист № 645/30/15-ц про витребування у [PERSON] спірного автомобіля - повернутий стягувачу за його заявою, відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин суд вважає обгрунтованими доводи позивача щодо причинення йому матеріальної шкоди у вигляді вартості спірного автомобіля, який йому не повернутий відповідачем. Визначаючи розмір завданої позивачеві матеріальної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, матеріали справи містять звіт ФОП [PERSON] №437/2016 р. від 27.10.2016 р. про оцінку транспортного засобу - ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER], наданого позивачем, відповідно до якого ринкова вартість вказаного автомобіля може складати 79560,00 грн. (а.с.15). Крім того, позивачем наданий суду висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 20885 від 02.11.2017 р., виконаний співробітником ХНДІСЕ ім..Бокаріуса [PERSON], яким визначена середня ринкова вартість автомобіля у розмірі 92350,00 грн. (а.с.119). На обґрунтування своїх заперечень, зокрема, щодо вартості спірного автомобіля, відповідачем [PERSON] наданий суду висновок про вартість майна - автомобіля ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER], виконаний ФОП [PERSON], відповідно до якого його вартість становить 55100,00 грн. (а.с.39). Враховуючи, що спеціалісти [PERSON] та [PERSON] надали висновки про вартість автомобіля без його огляду, натомість, висновок ФОП [PERSON], зроблений на замовлення відповідача [PERSON], містить запис про проведення обстеження майна, яке оцінюється (а.с.43), тому, на думку суду, є найбільш об'єктивним. Враховуючи наведене, суд з підстав, передбачених ст.ст.22, 1167 ЦК України, стягує з відповідача на користь позивача 55100,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок неповернення відповідачем належного позивачеві майна - автомобіля ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER]. Також суд вважає переконливими доводи позивача про причинення йому діями відповідача моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивача зазнав у зв'язку з неповерненням належного йому автомобіля, у зв'язку з чим стягує на його користь з відповідача 20000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди. Крім того, з підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1191,00 грн. (551,00 грн.+640,00 грн.)

Outcome: approved