Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Василівської сільської ради про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, площею 11,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, кадастровий номер № 6523580500:10:022:0002. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що 18 лютого 2005 року помер [PERSON], який доводиться їм чоловіком та батьком. Після його смерті залишилося спадкове майно, у вигляді права на земельну частку, яка перебуває у колективній власності КСП ім. К.Маркса, розташованої на території Василівської сільської ради, розміром 6,66 гав умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадкоємець постійно проживав і на день смерті був зареєстрований в [INFO], разом з дружиною та дітьми. Спадщину після смерті батька та чоловіка вони прийняли на підставі поданої до нотаріальної контори заяви у встановлений законом термін, після чого отримали свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/4 частку вказаного спадкового майна. Через деякий час їм стало відомо, що на ім'я покійного 22.08.2006 р. був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 11,63 га, розташованої на території Василівської сільської ради Каховського району. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку, їм було відмовлено через те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника. Просили суд визнати за ними право спільної власності по 1/4 частини за кожним на земельну ділянку площею 11,63 га, кадастровий номер № 6523580500:10:022:0002, розташовану на території Василівської сільської ради Каховського району, в порядку спадкування за законом після смерті бсавранського В.І., померлого 18.02.2005 року. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяву, в якій на позовних вимогах наполягали, просили справу розглядати за їх відстуністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути за його відсутністю. Суд вважав можливим розглядати справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 18.02.2005 р. помер [PERSON] (а.с.4), який на день смерті був зареєстрований та проживав разом зі своєю сім'єю в с. Софіївка Каховського району по вул. Дніпровській, 23 (а.с.25). Після його смерті спадщину позивачі прийняли на підставі поданої до нотаріальної контори заяви у встановлений законом термін, після чого отримали свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового майна - права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.К.Маркса, розташованої на території Василівської сільскої ради Каховського району, що вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.5-8). Однак згодом дізналися, що на ім'я покійного 22.08.2006 р. був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 11,63 га, розташованої на території Василівської сільської ради Каховського району (а.с.26). При зверненні до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на заначене майно, постановою від 18 вересня 2015 року державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця (а.с.4). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1218 та 1268 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п "г" ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Суд вважає, що, з урахуванням зазначених вище норм законодавства та встанов-лених обставин справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved