Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 20.04.2018 між ним та Відповідачем був усно укладений попередній договір купівлі-продажу будівельного обладнання. Відповідно до усних домовленостей між Позивачем та Відповідачем основний договір купівлі-продажу мав бути укладений в строк до 01.07.2018 року, проте 18.06.2018 року Відповідач зясував, що на все рухоме майно Відповідача були накладені обтяження Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерствоа юстиції України. Підставою для обтяження стали Договір поруки №П-2006078/3-1 від 12.04.2013 року та Договір поруки № П-2006078/1 від 21.03.2011 року, що були укладенні між Відповідачем та ПАТ «Дельта Банк» в рахунок забезпечення Договору кредитної лінії № НКЛ-2006078/1 від 21.03.2011 року , Договору кредитної лінії № НКЛ-2006078/2 від 21.03.2011 року та Договору кредитної лінії № НКЛ-2006078/3 від 21.03.2011 року, що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Дніпрометалсервісгруп». Записи про обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна здійснено за № 13685121 (тип обтяження інше обтяження рухомого майна порука) та за № 15983073 (тип обтяження застава рухомого майна порука фізичної особи). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 18.06.2018 року дані записів були змінені в частині строку дії обтяження - обтяження були подовженні до 28.02.2021 року. На сьогоднішній день на все рухоме майно Відповідача накладено обтяження зі строком дії до 28.02.2021 року. Укладення основного договору купівлі-продажу будівельного обладнання є неможливим, у звязку з чим порушуються права Позивача на придбання ним необхідного цього майна. Тому, зараз виникла необхідність вилучення Запису про обтяження рухомого майна Відповідача, оскільки Позивач по справі не має можливості здійснити купівлю необхідного йому будівельного обладнання. Просить суд вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи № 13685121 від 17.05.2013 року та № 15983073 від 22.09.2016 року про обтяження рухомого майна. В судове засідання представник Позивача адвокат [PERSON] подала письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов зазначив, що між ним та ПАТ «ДельтаБанк» були укладені Договір поруки №П-2006078/3-1 від 12.04.2013 року та Договір поруки № П-2006078/1 від 21.03.2011 року. Зазначені договори були укладенні між ним та ПАТ «Дельта Банк» в рахунок забезпечення Договору кредитної лінії № НКЛ-2006078/1 від 21.03.2011 року, Договору кредитної лінії №НКЛ-2006078/2 від 21.03.2011 року та Договору кредитної лінії № НКЛ-2006078/3 від 21.03.2011 року, що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» (Боржник). У 2015 році ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з нього, як Поручителя, 870 044 595, 02 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року за справою 201/2301/15 ц у задоволенні позову було відмовлено. Причиною відмови стало істотне порушення банком встановленої договором процедури предявлення позичальнику та поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту, оскільки одночасне направлення вимоги боржнику та поручителю не є вимогою до поручителя у розумінні ч.4 ст.559 ЦК України. ПАТ «Дельта Банк» з вимогою до поручителя звернулося за межами строку, визначеного ст. 559 ЦК України, тобто після припинення поруки, що було підставою відмови у задоволенні позову. Зазначене Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року за справою 201/2301/15 ц було залишено без змін Ухвалою Колегії суддів палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року. Крім цього 11 лютого 2016 року Державним реєстратором відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ірпінського міського управління юстиції у Київській області був внесений запис за № 1071130028033849 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» (Боржника). Таким чином на сьогоднішній день порука є такою що припинила свою дію в повному обсязі, проте запис про обтяження скасований не був, і він не дає можливості відповідачу виконати свої зобовязання за попереднім договором перед Позивачем. Просив розглянути справу без участі його представника. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2018 за між Позивачем [PERSON] та Відповідачем [PERSON] був усно укладений попередній договір купівлі-продажу будівельного обладнання. Відповідно домовленостей між Позивачем та Відповідачем основний договір купівлі продажу будівельного обладнання мав бути укладений 01.07.2018 року. Але 18.06.2018 року Позивачем був отриманий витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56055640,відповідно до якого: - 17.05.2013 року Державним підприємством «Інформаціний центр»Міністерства юстиції України за заявою ПАТ «Дельта Банк» було було здійснено обтяження рухомого майна [PERSON] на підставі Договору поруки № П-2006078/3-1 від 12.04.2013 року, відповідно до якого Відповідач зобовязався перед ПАТ Дельта Банк» відповідати за виконання Позичальником, умов щодо сплати Кедитору суми кредиту, процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредитної лінії №НКЛ-2006078/3 від 19 березня 2013 року, укладеним між Кредитором та Позичальником. Запис про обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна здійснено за № 13685121, із змінами, тип обтяження інше обтяження рухомого майна порука. Строк дії 28.02.2021 року. - 22.09.2016 року Філією міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» за заявою ПАТ «Дельта Банк» було здійснено обтяження рухомого майна [PERSON] на підставі Договору поруки № П-2006078/1 від 21.03.2011 року, відповідно до якого Відповідач зобовязався перед ПАТ Дельта Банк» відповідати за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп», умов щодо сплати Позичальником Кредитору суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитними договорами: Договором кредитної лінії № НКЛ-2006078/1 та Договором кредитної лінії № ВКЛ 2006078/2, що укладені 21 березня 2011 року між Кредитором та Позичальником. Запис про обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна здійснено за №15983073, тип обтяження застава рухомого майна порука фізичної особи. Строк дії 22.09.2021року. Наявність цих обтяжень не дає можливості виконати умови попереднього договору купівлі-продажу будівельного обладнання. У 2015 році ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення з Відповідача 870 044 595, 02 грн. за Договорами Поруки № 2006078/1 від 21 травня 2011 року та № 2005078/3-1 від 12 квітня 2014 року. 23 червня 2015 року Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за справою №201/2301/15 ц позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено. Проте Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року за справою № 201/2301/15 ц Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року було скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] було відмовлено. Причиною відмови стало істотне порушення банком встановленої договором процедури предявлення позичальнику та поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту, оскільки одночасне направлення вимоги боржнику та поручителю не є вимогою до поручителя у розумінні ч.4. ст.559 ЦК України. ПАТ «Дельта Банк» з вимогою до поручителя звернулося за межами строку, визначеного ст. 559 ЦК України, тобто після припинення поруки, що було підставою відмови у задоволенні позову. Ухвалою Колегії суддів палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року зазначене Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року було залишено без змін. 11 лютого 2016 року Державним реєстратором відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ірпінського міського управління юстиції у Київській області був внесений запис за № 1071130028033849 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» (04071, м. Київ, вул. Межигірська). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року за справою №826/3459/16 в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до Відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради з приводу визнання нечинним та скасування даного запису про припинення ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» - - боржника за якого фінансово поручався Відповідач було відмовлено. Підставою для такої відмови стало те, що суд встановив, що права та охоронювані законом інтереси Банку під час державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» не були порушені. Зазначене Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року за справою № 826/3459/16 було залишено без змін Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2018 року. Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Статтею 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Таким чином, судом встановлено, що на сьогоднішній день порука є такою, що припинила свою дію в повному обсязі. Проте записи про обтяження № 13685121 та № 15983073 скасовані не були, й вони не дають можливості Відповідачу виконати свої зобовязання за попереднім договором перед Позивачем, а Позивачу придбати вільне від обтяження необхідне йому майно. Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (далі - Закон № 1255-IV) визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ст.11 Закону № 1255-IV обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 43 Закону № 1255-IV реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві. Водночас, відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначена конституційна гарантія кореспондується з відповідними нормами цивільного законодавства. Так, відповідно до ст.371 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім того, Статтею першою Протоколу N 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини (Європейська конвенція з прав людини) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Рішенням Європейського суду по правам людини справа «Маркс (MARCKX) проти Бельгії» від 13.06.1979 р. в пункті 63 стосовно статті першої Протоколу першого Європейської конвенції з прав людини зазначено, що визнаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном стаття перша по своїй суті є гарантом права власності. Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані Позивачем та Відповідачем докази у їх сукупності з огляду на зазначені нормативно-правові акти, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню, оскільки обтяження належного відповідачу на праві власності рухомого майна накладене обтяжувачем ПАТ «Дельта Банк» та зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13685121 та № 15983073 на сьогоднішній день без законних підстав обмежує право Позивача на придбання майна, а також обмежує здійснення власником майна (Відповідачем) своїх повноважень на розпорядження зазначеним майном. Оскільки Позивач не є а ні за законом, а ні за договором відповідальним по кредитним зобовязанням перед ПАТ «Дельта Банк», також як і відповідач в силу зазначених вище судових рішень, в забезпечення якого зареєстроване оспорюване обтяження, тому відомості про такі обтяження підлягають вилученню з Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою судового захисту порушених прав Позивача та Відповідача. При оцінці правомірності обраного способу захисту порушених прав суд виходить з того, що Верховний Суд України у Постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13 висловив правову позицію, відповідно до якої законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Outcome: approved