Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

\~\~Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову, зазначила, що 13.09.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO]. Від шлюбу з відповідачем народилася донька [PERSON] 14.07.2016 року. Одруження з [PERSON] виявилось невдалим, з часом вони перестали проживати разом, що призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Після розірвання стосунків, приблизно в грудні 2017 року відповідач залишив родину, та матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] 14.07.2016 року у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Пояснила, що фактично припинила шлюбні відносини з відповідачем. На теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства"). Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія I-HO 359256 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON], 09.04.1990 року та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб [INFO] про що складено актовий запис №256, після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище Колесник змінено на [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серія I-HO №719995, 14 липня 2016 року народилася [PERSON] про що складено актовий запис № 260, батьками дитини є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.4). Дитина проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В теперішній час відповідач проживає окремо від родини, матеріально родину не підтримує, грошей на утримання неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.ст.182-183 Сімейного\~Кодексу України, розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюються судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини,сімейного та матеріального становища сторін, їх доводів, інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку (доходу) відповідача по справі. Відповідачем заперечень проти позову не надано. У звязку з наведеним суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому мають бути стягнуті з відповідача починаючи з 05 лютого 2018 року, тобто з дня звернення [PERSON] до суду з позовною заявою. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved