Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить надати їй дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] до повноліття дитини та дозволити позивачу або офіційному представникові, без згоди батька [PERSON], оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них народився син, який після розірвання шлюбу проживає разом з нею. З метою виїзду за кордон дитини для відпочинку та оздоровлення, позивач зверталася до відповідача з проханням надати письмовий дозвіл на виїзд дитини за кордон, однак відповідач відмовився без будь-яких причин надати такий дозвіл. В судове засідання сторони не з»явилися, позивач та представник відповідача надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник відповідача позовні вимоги визнав та просив задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", де зазначено, що у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон, це питання може бути вирішено судом. Відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу батьків, постійно проживає з матір'ю та є діючим спортсменом Житомирської обласної федерації кіокушин-карате, входить в основний склад команди, що виїжджає на міжнародні змагання за кордон. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову та стягує відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved