Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, стягнути з відповідача 2788 грн. пені по заборгованих аліментах та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 400 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Аліментів відповідач не сплачує, бо вважає, що вона повинна утримувати доньку сама, так як перебуває в іншому шлюбі. Заборгованість по аліментах складає 10800. На даний час прожитковий мінімум для дітей даного віку збільшився,подорожчали продукти харчування, комунальні послуги, одяг для дитини, а тому вважає, що розмір аліментів на дитину підлягає збільшенню. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить задоволити позов частково, стягнути аліменти в розмірі ј частини від доходу [PERSON] згідно довідки про доходи, оскільки відповідач офіційно працює. В іншій частині позову просить відмовити. Представник позивача в судовому засіданні не заперечила проти зміни розміру та способу стягнення аліментів в ј частини від доходу відповідача. В решті позов підтримала повністю, просить такий задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві нва позову заяву. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Згідно з вимогами статті 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2013 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.\~8Закону України\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статтей 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті\~183\~та статті\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зважаючи на положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною 2 статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться дитина, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати сина, оскільки вона несе інші витрати пов`язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, а також те, що відповідач є особою молодого працездатного віку, суд вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2013 у справі №1306/9169/2012 з твердої грошової суми в розмірі по 400 грн. щомісяця на частку від заробітку (доходу) в розмірі ј частки, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, які стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментах від 10.04.2019 заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.04.2018 становить 10800 грн. Згідно представленої представником відповідача довідки 04.07.2019 відповідачем сплачено аліменти в розмірі 12000 грн., тобто наявну заборгованість погашено повністю. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Даний висновок кореспондується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.04.2019 у справі №14-616цс18. У ст.258 ЦК України встановлено, що строк позовної давності пор стягнення пені становить 1 рік. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути пені по несплаті аліментів в межах строку позовної давності (1 рік) - 1216 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved