Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття обтяження, накладеного на майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він мав намір розпорядитися своєю квартирою, однак довідався, що на неї накладено арешт. Вказав, що він звернувся до Державної виконавчої служби в Жовківському районі і йому підтвердили факт накладення арешту за постановою ВДВС Жовківського РУЮ В2-274/05 31.03.2005 року. Зазначив, що обтяження у вигляді арешту майна створює перешкоди у здійсненні його права володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Вказав, що він звернувся до Жовківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з приводу зняття арешту на майно, однак йому відповіли, що строк зберігання переданих на зберігання до архіву завершених виконавчих проваджень та здавальних описів становить три роки, про накладення адмінстягнення - один рік, журнали вхідної кореспонденції та вихідної зберігаються три роки , листування між установами, організаціями 5 років, після чого вони підлягають знищенню. Зазначив, що у зв`язку із цим зняти арешт з майна можливо лише за рішенням суду. Просив скасувати обтяження у вигляді оголошення заборони на нерухоме майно і припинити дію такої заборони, реєстраційний номер обтяження № 1887905 від 15.04.2005 року на підставі постанови ВДВС Жовківського РУЮ В2- 274/05 від 31.03.2005 року, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.04.2005 року за № 1887905 проведений як реєстратором - Жовківською держнотконторою про обтяження, у вигляді заборони на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 11051746 від 17.10.2013 року вбачається, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 176808391 від 08.08.2019 року вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження типу заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 1887905, зареєстровано 15.04.2005 року реєстратором Жовківська державна нотаріальна контора на підставі постанови ВДВС Жовківського РУЮ В2-274/05 від 31.03.2005 року. З листа позивача до начальника Жовківського РВ ДВС ГТУ юстиції у Львівській області від 08.08.2019 року вбачається, що позивач просив зняти арешт, накладений постановою В2-274/05 від 31.03.2005 року. З листа Жовківського РВ ДВС ГТУ юстиції у Львівській області № 39596 від 09.09.2019 року вбачається, що усі обставини, які були підставою для винесення постанови В2-274/05 від 31.03.2005 року, на підставі якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, не вбачається можливим у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень та іншої документації відділу за вказаний період. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що на належну позивачу квартиру накладено обтяження типу заборона на нерухоме майно на підставі постанови ВДВС Жовківського РУЮ В2-274/05 від 31.03.2005 року, що стверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 176808391 від 08.08.2019 року. Матеріали виконавчого провадження, в рамках якого була винесена постанова В2-274/05 від 31.03.2005 року, на підставі якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, знищено, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, що стверджується листом Жовківського РВ ДВС ГТУ юстиції у Львівській області № 39596 від 09.09.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно ч.5 до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, на час звернення з заявою до суду наявне обтяження, накладене на майно позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно судом не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування обтяження. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved