Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 7098,16 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 4617,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 652,87 грн., штраф (за п.п.2.2 генеральної угоди) - 1013,49 грн., штраф відповідно до Умов та Правил банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 314,20 грн. - штраф (процентна складова) та суму судових витрат у розмірі 243.60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 21.09.2012 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 4617,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячеий платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованим ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком Кредітний договір. Копії умов та правил додаються до позовної заяви. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування кредитом, відповідач належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього, тобто відповідача [PERSON] перед позивачем, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 11.02.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 7098,16 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність. В рпазі неявки в суд відповідача просить суд постановити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду надано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору, зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 21.09.2012 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 4617,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячеий платіж) для погашення заборгованості за кредитом. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умоваи якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта і погашення кредитної заборгованості Клаєнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. У порушення ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, та не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується Розрахунком заборгованості за Договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, згідно розрахунку, відповідач станом на 11 лютого 2014 року має заборгованість у розмірі 7098,16 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 4617,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 652,87 грн., штраф (за п.п.2.2 генеральної угоди) - 1013,49 грн., штраф відповідно до Умов та Правил банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 314,20 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів, викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачем. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 298.84 гривен судового збору.

Outcome: approved