overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, а також просив після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище "[PERSON]". Позивач вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17.09.2008 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За такого, в сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач вимоги позову визнала , просила про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 17.05.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 237, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [INFO] від даного шлюбу народилась донька [PERSON]. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу, та не знайшов підстав для надання строку для примирення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач вимоги позову визнала, просила про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 18.04.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 187, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу, та не знайшов підстав для надання строку для примирення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач вимоги позову визнала , просила про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 20.02.1998 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис №40, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу, та не знайшов підстав для надання строку для примирення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач вимоги позову визнала, просила про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 21.04.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 174, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу, та не знайшов підстав для надання строку для примирення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач вимоги позову визнала , просила про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 22.11.1980 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис №2877, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу, та не знайшов підстав для надання строку для примирення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач вимоги позову визнала , просила про розгляд справи у її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 27.10.2001 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 683, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу, та не знайшов підстав для надання строку для примирення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову визнала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. 13.02.1992 року Відділом запису актів цивільного стану Калінінського району Ташкентської області, Узбекистан, актовий запис № 11, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У ході розгляду справи, була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін на розірвання шлюбу . Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майнаподружжя", питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За пунктом 11 ч. 1 даної постанови, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, в звя*зку з чим сім*ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню, а позов- задоволенню.

Outcome: approved