Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - [PERSON], яка померла 16.05.2006 року, а саме: на земельну ділянку площею 2.67 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області за межами населенного пункту, згідно із державним актом на земельну ділянку серії ВН №00 701 виданим на підставі рішення 16 сесії 3 скликання [PERSON] сільської ради від 31.10.2001 року в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте його представник [PERSON] надала на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у її та позивача відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 16 травня 2006 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 037392. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2.67 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області за межами населенного пункту, згідно із Державним актом на земельну ділянку серії ВН №00701 виданим на підставі рішення 16 сесії 3 скликання [PERSON] сільської ради від 31.10.2001 року, відповідно до оголошення, розміщеного в газеті «Піщанські вісті» від 28 липня 2017 року, втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 00701, виданий на імя [PERSON] вважається недійсним. Позивач, відповідно до ст.1251 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців та спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, не має. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: розясненням державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій №80 від 21.02.2018 року , оголошенням в газеті «Піщанські вісті» від 28 липня 2017 року, про втрату сертифікату на земельну частку (пай) , свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], висновком про ринкову вартість земельної ділянки, довідкою сільської ради №293 від 27.09.2017 року про те, що пастига Н.П. на день смерті проживала [INFO] піщанського району Вінницької області та разом з нею проживав її син [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача ґрунтується на законі і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава для задоволення позову На підставі наведеного та

Outcome: approved