Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до суду, в якому просять визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], який помер [INFO], та належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по ? за кожним. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Співвласниками квартири [ADDRESS] є вона, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як дружина померлого вона являється спадкоємицею першої черги за законом після померлого чоловіка. Крім неї, спадкоємцем за законом їх з чоловіком син - [PERSON], однак він не претендує на свою частку у спадщині та відмовився від неї на її користь. У передбачений законом термін вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Дриботун Т.В.. Для оформлення належним чином своїх спадкових прав необхідно визначити частки співвласників квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на житло, яке видане Козятинською міською радою 25 листопада 1997 року на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видане без зазначення конкретних часток, тобто квартира [ADDRESS], є спільною сумісною власністю. При отриманні свідоцтва частки співвласників квартири виділені не були, але при цьому розумілось, що їхні частки у спільній сумісній власності рівні, тому що вона, померлий чоловік та діти користувались рівними правами та несли рівні обов'язки щодо квартири, й інших домовленостей між нами не існувало. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно до ст. 368 ЦК України загальна кількість двох або більше осіб без зазначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки майна, що є в спільній сумісній власності частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз'яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначені частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримує, та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідачі та представник відповідача - Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явилися, але надіслали письмові заяви, в яких позовні вимоги визнають, та просять справу розглядати без їх участі. Суд, взявши до уваги заяви позивачки, відповідачів та представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачами та представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Із свідоцтва про право власності на житло, яке видане 25 листопада 1997 року за № 88 Козятинською міською радою Вінницької області, та зареєстроване в Козятинському БТІ 04 липня 2000 року за реєстром № 369/283 вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с 4). Відповідно до ст..368 ч.1 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] є спільної сумісної власності [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частини кожного. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, або рішенням суду.

Outcome: approved