Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю посилаючись на те, що відповідач не проживає в належному їй будинку № 37 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Українська м. Лисичанська Луганської області з 01.06.2011 року, тому просила задовольнити позов, усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину №478 від 06.03.2012 року, виданого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], їй належить будинок № 37 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Українська м. Лисичанська Луганської області. З 01 червня 2011 року відповідач зареєстрована у належному їй будинку, але фактично не проживає в ньому з червня 2011 року. Реєстрацією в належному їй будинку відповідач чинить перешкоди в користуванні власністю, а саме, розпоряджатися майном, отримати субсидію тощо. Позивач у судове засідання не зявилася, позов підтримала, просила справу розглядати без її участі, про що надала відповідну заяву. Представник позивача [PERSON] у судовому засідання позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Відповідно до ст.\~ 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд\~ справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~Зі згоди\~ позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №478, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, вул. Українська, 37 належить [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії витягу про Державну реєстрацію права № 33548296 від 21.03.2012 р. (а.с.6) вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, вул. Українська, 37 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №478. Згідно довідки від 26.04.2017 р. №1027, наданої центром надання адміністративних послуг, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Українська, б. 37 зареєстровані: [PERSON] - з 09.04.2004р. власник, [PERSON] з 30.09.2008р. син, [PERSON] з 07.05.2011р. невістка та [PERSON] з 08.09.2012р. чоловік (а.с.8). З акту обстеження житлового приміщення буд. №37 по вул.Українська м.Лисичанська Луганської області вбачається, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з 01.06.2011 р. Особистих речей в будинку немає (а.с.7). За даними адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області від 06.06.2017 р., [PERSON] зареєстрована у [INFO] з 07.05.2011 року (а.с.21). Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірному будинку без поважної причини, спроб вселитися до нього не робила. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Частиною 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, підлягає задоволенню.

Outcome: approved