Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом (уточненим 21.02.2017) до відповідача, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором іпотеки від 22 серпня 2013 року у розмірі 151218 грн. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що 22.08.2013 між ним та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] позичила у нього грошову суму еквівалентну 5580 доларів США, яку зобов'язалася повернути у строк та в порядку, передбачених договором. В порушення умов договору зазначену суму у встановлений строк відповідач не повернула. Так як на момент пред'явлення позову курс валют НБУ становив 27,1 грн./дол. США., він просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 151218 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб порталі «Судова влада України» про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно з договором іпотеки від 22.08.2013 (далі Договір) між [PERSON] (далі іпотекодержатель) та [PERSON] (далі боржник, іпотекодавець) позивач надав відповідачу у позику грошові кошти у сумі, еквівалентній 5580 дол. США, які боржник отримала до підписання договору іпотеки строком на шість місяців, тобто до 22.02.2014. В забезпечення зобов'язань за позикою, наданою [PERSON] 24.06.2010, між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку позивачу належну їй квартиру №20 у будинку № 60а, розташованому по вул.Магістральна у м. Красний Луч Луганської області, загальною площею 57,1 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. (п.1.1. Договору). Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.08.2013 приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №8346176 від 22.08.2013. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №8343367 від 22.08.2013 приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] було зареєстровано заборону на нерухоме майно, а саме на вищезазначену квартиру, у зв'язку з укладенням договору іпотеки між [PERSON] (обтяжувач) та [PERSON] (особа, майно якої обтяжується). Відповідно до п.1.2. Договору сторони визначили заставну вартість предмету іпотеки в сумі 83000 грн. Згідно п.1.4 Договору іпотекодавець, зокрема, зобов'язався повернути позику в сумі, еквівалентній 5580 дол. США на час повернення позики, сплатити пеню за прострочення повернення суми позики в розмірі 8 відсотків на місяць від несплаченої суми позики. Як вбачається з п. 2.3. Договору, іпотекодержатель зобов'язався, якщо іпотекодавець не виконає забезпечених іпотекою зобов'язань за позикою, і предмет іпотеки буде реалізований, повернути іпотекодавцю грошові кошти, отримані в результаті реалізації предмету іпотеки, що залишилася після погашення всієї заборгованості іпотекодавця перед іпотекодержателем. Згідно п. 2.4.3. Договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, якщо на момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених заставою за цим Договором, вони не будуть виконані. Відповідно до п. 3.1. Договору він набуває чинності з моменту нотаріального посвідчення. Як вбачається з відповідного запису в Договорі, він був посвідчений 22.08.2013 приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно п. 6.1. Договору сторони домовилися, що сума позики, яка підлягає поверненню, корегується пропорційно офіційному індексу інфляції на день здійснення розрахунків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 18 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа. Отже, вказаний договір іпотеки є підтвердженням укладення між позивачем та відповідачем договору позики, який відповідає вимогам\~ст. 1047 ЦК України\~про письмову форму договору позики. Згідно з\~ч.1\~ст.526\~та\~ст. 611 ЦК України\~зобов'язання\~має\~виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного\~законодавства. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею ст. 625\~ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання основного зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач зобов'язання по поверненню позики в установлений договором строк не виконала, що є підставою для стягнення з неї суми, еквівалентної 5580 доларів США, а саме 151218 грн. (із розрахунку офіційного курсу гривні до долара США, який станом на дату складення позову становив:27,1 грн./1 дол. США). Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з викладеним суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за договором іпотеки від 22.08.2013 у розмірі 151218 грн. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розстрочити виконання рішення, а саме: стягнути негайно 10000 грн., стягнення 40000 грн. відстрочити на 3 місяця з моменту набранням рішенням законної сили, стягнення 101218 грн. відстрочити на 6 місяців з моменту набрання рішенням законної сили. Із змісту ст. 373 ЦПК України вбачається, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Відповідно до п. 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», ст. 373 ЦПК не обмежує відповідне право суду відстрочити і розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб виконання судового рішення у цивільній справі певним строком: воно може бути реалізоване в будь-який час після набрання рішенням суду законної сили і до його фактичного виконання, але в межах строку предявлення виконавчого документа до виконання. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що згідно ст. 373 ЦПК України відстрочка і розстрочка виконання, зміна способу і порядку виконання судового рішення є питаннями, які розглядаються на стадії виконавчого провадження, не є предметом розгляду на даній стадії судового провадження, тому дана заява позивача про розстрочення виконання судового рішення судом не розглядається. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд відстрочив позивачу сплату судового збору до розгляду справи по суті і позов підлягає задоволенню, судовий збір у сумі 1512,18 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved