Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», що знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Для оформлення спадщини після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа після її смерті № 184, а 06.12.2002 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] вказану земельну частку (пай). Оскільки земельна частка (пай) не була виділена в натурі, а отже не сформована та не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, позивач звернувся за розробленням технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 31.07.2018 відділом у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області було проведено державну реєстрацію земельної ділянки «рілля» площею 2,6963 га та присвоєно їй кадастровий [NUMBER], а у витязі з Державного земельного кадастру про цю земельну ділянку зазначено, що вона належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22.08.2001, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської ради від 01.06.2001. В той же час, рішенням від 22.08.2018 кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на іншу земельну ділянку - «сіножаті», оскільки власнику цієї земельної ділянки виданий інший правовстановлюючий документ - державний акт, аніж долучений до технічної документації - сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Бунякинської сільської ради під № 259 мається запис про реєстрацію та видачу державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON], мешканки с. Бруски, на земельну ділянку площею 4,703 га, з яких 2,696 га - рілля, 2,006 га - кормові угіддя, при цьому наявний підпис власника про отримання цього правовстановлюючого документу. Примірник вказаного державного акту у відділі відсутній, тому отримати його копію неможливо. Посилаючись на те, що його матір отримала державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, при цьому сертифікат на право на земельну частку (пай) у неї вилучено не було, а на даний час існують протиріччя між документом, який став підставою набуття померлою матір'ю права на землю, зазначеного в свідоцтві про право на спадщину за законом, та відомостями Державного земельного кадастру, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на земельні ділянки: «рілля» кадастровий [NUMBER], площею 2,6963 га, та «сіножаті» площею 2,0063 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бунякинскьої сільської ради Путивльського району Сумської області. Витрати по справі позивач просив покласти на нього. У підготовче засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] в сел. Нове Кіровограду Кіровського району Кіровоградської області померла [PERSON], мати позивача. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, позивач прийняв спадщину (спадкова справа № 184), отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є грошові внески з відсотками та компенсаціями, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд» Путивльського району Сумської області, розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Путивльською районною державною адміністрацією 16.09.1996, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 424. Згідно копії зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON], яка проживає в с. Бруски Путивльського району Сумської області, належить право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд». При цьому, на зазначеному сертифікаті міститься запис про передачу права на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2002. Згідно технічного завдання від 17.07.2018, за замовленням [PERSON] були проведені роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, загальною площею 4,7026 га (рілля - площею 2,6963 га та сіножаті - площею 2,0063 га). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 11.12.2018, [PERSON] відповідно до державного акту від 22.08.2001 [NUMBER] є власником земельної ділянки «рілля», площею 2,6963 га, з кадастровим номером [NUMBER], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. В той же час, рішенням від 22.08.2018 № РВ-5900495632018 державним кадастровим реєстратором відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 2,0063 га у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: користувачу земельної ділянки виданий інший правовстановлюючий документ на земельну ділянку - державний акт відповідно до записів Книги реєстрації (записів) державних актів на право приватної власності на землю. З викопіювання з зазначеної книги вбачається, що за № 259 в ній мається запис про отримання [PERSON] державного акту [NUMBER] на земельну ділянку на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. В той же час, у зв'язку з відсутністю зазначеного правовстановлюючого документу у відділі, позивача повідомлено про неможливість видачі його копії. Пунктами 9-10 розділу VII Закону "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно до ч.1 ст. 21 цього ж Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Частиною 1 ст. 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, отже може бути прийняте судом. З урахуванням відповідного клопотання позивача, понесені ним витрати судом не розподіляються. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved