Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею, [PERSON], [INFO] права власності за набувальною давністю на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка на праві приватної спільної сумісної власності належала [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 15.05.1967 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], вела спільне господарство, мали спільний бюджет, що підтверджується рішенням суду. Також позивач та [PERSON] мали спільну доньку, [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач 14.12.1984 року на підставі договору найму почала винаймати приміщення квартири [ADDRESS]. З метою приватизації вищевказаного помешкання на замовлення [PERSON] зроблено технічний паспорт на ім'я останньої. В результаті чого, позивачем та [PERSON] квартира приватизована, про що видане свідоцтво про право власності на житло. Всі договори на забезпечення комунальними послугами укладені від імені позивача. [PERSON] [INFO] помер, але в порядку спадкування частину останнього у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] ніхто не прийняв. Враховуючи викладене та відсутність спадкоємців у [PERSON], позивач вважає, що спірне майно належить їй правомірно, оскільки [PERSON] добросовісно заволоділа та по теперішній час відкрито, безперервно володіє вказаним нерухомим майном в цілому. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи 21.08.2015 року, 28.10.2015 року, 11.02.2016 року повідомлялась, судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 49, 62, 136). В судовому засіданні 10.12.2015 року позивач та її адвокат позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач в судове засідання, призначене на 13.01.2016, 04.03.2016 та 24.03.2016 року, не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 118, 146). Подала до суду заяву (вх. № 41076 від 14.12.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 106). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.08.2015 року замінено первісного відповідача - Кіровоградську міську раду належним відповідачем - Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради (а.с. 51). Представник відповідача, Управління власності та приватизації комунального Кіровоградської міської ради, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про наступний розгляду справи (а.с. 58, 78, 87, 145) та повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 112, 134, 153). Представник Управління подав до суду заяви (вх. № 34808 від 27.10.2015 року, вх. № 6916 від 02.03.2016 року) про розгляд справи його без участі (а.с. 70, 147). Крім того, представником подано до суду заяву (вх. № 37479 від 13.11.2015 року), в якій зазначено, що відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Вказав, що [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Набуття права власності на майно за набувальною давністю регулюється статтею 344 Цивільного кодексу України. З посиланням на п. 3.3. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» представник відповідача, Управління власності та приватизації комунального Кіровоградської міської ради вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх майнових прав (а.с. 89-91). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її адвоката, показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1996 року за [NUMBER], виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Зазначене також підтверджується архівною довідкою № 6682 від 19.05.2015 року, виданою Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 23). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.12.1998 року встановлено факт перебування [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 15.05.1967 року по [INFO] (а.с. 12, 155). Вказаним рішенням встановлено, що від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] мали спільну дочку, [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 23.04.1969 року, виданим Міським бюро запису актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис за № 892 (а.с. 13). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 31.08.1989 року, виданого Відділом запису актів громадянського стану Кіровоградського міського виконавчого комітету, [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1953 (а.с. 14). На запит суду Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області повідомлено (вх. № 2264 від 25.01.2016 року, а.с. 130), що Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлої [INFO] заведена спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видано 14.06.1990 року за реєстраційним № 1855 матері [PERSON] (а.с. 132, 140). Також [INFO] помер [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 03.11.1997 року, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міського виконавчого комітету, актовий запис за № 3034 (а.с. 17). З матеріалів спадкової справи № 398, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] та наданої на запит суду Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 2 (вх. № 29768 від 08.09.2015 року) вбачається, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 17.04.1998 року звертався [PERSON] (а.с. 64). В зв'язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.10.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача, [PERSON] (а.с. 72). Однак, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 14.04.2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 99). Після смерті [PERSON] до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 спадкоємці не звертались. Спадкова справа не заводилась. А також надана Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42622819 від 29.12.2015 року, згідно якої інформація в спадковому реєстрі за параметрами запиту померлого, [PERSON], інформація відсутня (а.с. 116). З огляду на викладене, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2016 року провадження у справі № 404/3951/15-ц, номер провадження 2/404/157/16 в частині позовних вимог щодо відповідача [PERSON], закрито (а.с. 122). Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємці відсутні. Оскільки [PERSON] помер [INFO], то правові підстави спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР. Статтями 529, 530 Цивільного кодексу УРСР було визначено тільки дві черги спадкоємців і до жодної з них позивач не відноситься, оскільки перебувала з померлим у фактичних шлюбних відносинах, померлий заповіт не склав. Застосування норм Цивільного кодексу України щодо спадкування можливо тільки тоді, коли спадщина відкрилася після 1 липня 2003 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців. За довідкою № 185 від 18.05.2015 року, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1 Кіровоградської міської ради» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 14.12.1984 року по теперішній час (а.с. 18). За роз'яреннями державного нотаріуса Кіровоградської державної нотаріальної контори № 2 № 312/01-16 від 02.03.2016 року, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], діяв Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року, яким передбачено дві черги спадкоємців за законом. Коло спадкоємців за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], встановлюється за правилами Цивільного кодексу УРСР, до якого не входять особи, які перебували у фактичних шлюбних відносинах зі спадкоємцем. У зв'язку з чим, права на спадкування за законом на підставі статтей 529, 530 Цивільного кодексу УРСР [PERSON] не має (а.с. 156). Тобто у [PERSON] відсутнє суб'єктивне право на спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], а тому захистити своє право вона може тільки на підставі норм набувальної давності. Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В пункті 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначене правило статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності з 01.01.2004 року, володіння майном позивачем розпочалося з 1984 року, а тому для розрахунку тривалості володіння майном початок відліку становить дата 01.01.2001 року і на дату звернення до суду з позовом цей термін становить 14 років. Доказами володіння чужим майном, а саме: 1/2 часткою квартири [ADDRESS], яка належала померлому, [PERSON], є фактичне проживання позивача у спірній квартирі, підтверджене показами свідка, [PERSON], довідкою № 185 від 18.05.2015 року, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1 Кіровоградської міської ради» (а.с. 18), договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинокової території від 21.12.2009 року (а.с. 19-20), типовим договором № 2124 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 18.05.2015 року (а.с. 21-22) та іншими розрахунковими документами по оплаті комунальних послуг (а.с. 100-102). У даному випадку добросовісність передбачає заволодіння чужим майном без порушення вимог діючого законодавства - тобто без примусу, обману, та вчинення злочину. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними позивачем. На підставі викладено,

Outcome: approved