Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.03.2008 року між нею, [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», було укладено кредитний договір №181/КН/2008-840, за яким позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 99040 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 14.9 % на рік, строком до 20.03.2023 року. У змісті Кредитного договору міститься пункт 5.2., який передбачає наступне: «У випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту Кредитної лінії, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій у строк, визначений у п.3.3.4. цього Договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення». Вважає пункт договору несправедливим та таким, що порушує принцип рівності сторін договору, а тому просить визнати його недійсним. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В заяві про скасування заочного рішення просив застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував та надав письмові поясненя, в яких заперечував щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності, зазначивши, що 15.01.2016 року позивач дізнався про порушення свого права з боку відповідача, після отримання консультації адвоката, з питань захисту прав споживачів кредитних послуг, а тому саме з 15.01.2016 року починається перебіг позовної давності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», було укладено кредитний договір №181/КН/2008-840, за яким позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 99040 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 14.9 % на рік, строком до 20.03.2023 року. Відповідно до пункту 5.2. Кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту Кредитної лінії, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій у строк, визначений у п.3.3.4. цього Договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Враховуючи розмір облікової ставки, затверджений Національним Банком України, розмір неустойки - пені, встановлений у Кредитному договорі складає: з 20.03.2008 року по 30.04.2008 року - 7200% річних=10.0%*2*360днів; з 30.04.2008 року по 15.06.2009 року-8640% річних=12.0%*2*360днів; з 15.06.2009 року по 12.08.2009 року - 7920% річних=11.0%*2*360днів; з 12.08.2009 року по 08.06.2010 року - 7380% річних=10.25%*2*360днів; з 08.06.2010 року по 08.07.2010 року-6840% річних=9.5%*2*360днів; з 08.07.2010 року по 10.08.2010 року-6120% річних=8.5%*2*360днів; з 10.08.2010 року по 23.03.2012 року - 5580% річних=7.75%*2*360днів; з 23.03.2012 року по 10.06.2013 року - 5400% річних=7.5%*2*360днів; з 10.06.2013 року по 13.08.2013 року-5040% річних=7.0%*2*360днів; з 13.08.2013 року по 15.04.2014 року - 4680% річних=6.5%*2*360днів; з 15.04.2014 року по 17.07.2014 року-6840% річних=9.5%*2*360днів; з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року-9000% річних=12.5%*2*360днів; з 13.11.2014 року по 06.02.2015 року-10080% річних=14.0%*2*360днів; з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року - 14040% річних=19.5%*2*360днів; з 04.03.2015 року по 28.08.2015 року-21600% річних=30.0%*2*360днів; з 28.08.2015 року по 25.09.2015 року - 19440% річних=27.0%*2*360днів; з 25.09.2015 року по 22.01.2016 року -15840% річних=22.0%*2*360днів Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Частинами 1,2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Частинами 5,6,7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Таким чином, суд вважає, що у відповідності до приписів Закону України «Про захист прав споживачів», зміст пункту 5.2. Кредитного договору є несправедливим та таким, що порушує принцип рівності сторін договору, а тому повинен бути визнаний недійсним. Щодо вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ "Надра" про застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи судом встановлено, що 15.01.2016 року [PERSON] звернулась до адвоката за консультацією з питань захисту прав споживачів кредитних послуг, після якої дізналась про порушення свого права з боку відповідача. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється трималістю у три роки, а тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Outcome: approved