Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним заповіту його матері [PERSON] від 08.02.2013 року, посвідченого секретарем Бирюківської сільської ради Павленко В.В., яким та заповідала земельний пай та ? свого майна [PERSON], мотивуючи тим, що за кілька років до складання заповіту мати майже втратила зір та слух, тому не могла самостійно прочитати записаний з її слів заповіт, про що йде мова в тексті заповіту. Свідки при проголошенні та підписанні заповіту присутні не були, тому вважає, що заповіт не відповідає вимогам закону і повинен бути визнаний судом недійсним. В судовому засіданні позивач суду пояснив, що мати тривалий час хворіла, з 1984 року їй поставлений діагноз ожиріння 2-3 ст.. В останні роки до складання заповіту вона майже не могла самостійно пересуватися, погіршилися зір та слух, про що свідчать записи дільничого лікаря в її амбулаторній картці про різку втрату зору та слуху. Представник позивача суду пояснила, що у відповідності до ч.2 ст.1247 ЦК України заповіт має бути особисто прочитаний та підписаний заповідачем. Згідно до ч.4 ст.207 ЦК України якщо заповідач через свої фізичні вади не може сам підписати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках, а ч.5 ст.1253 ЦК України передбачено, що свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи в ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків. Так як в даному випадку була порушена процедура складання заповіту та його підписання, вважає, що останній повинен бути визнаний недійсним. Відповідач та його представник позов не визнали, так як волевиявлення [PERSON] на складання заповіту на відповідача порушено не було? тому що останній доглядав матір і тільки перед смертю позивач не допускав його до догляду за матір»ю. У відповідності до ч.1 ст.1257 ЦК України підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону є складання заповіту особою, яка не мала права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. Так як [PERSON] підписала заповіт самостійно і цього ніхто не оспорює, а текст заповіту відповідає її волевиявленню, так як до дня смерті вона його не скасовувала, вважають, що підстав для визнання недійсним заповіту немає. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підримала та пояснила, що на прохання [PERSON] вона склала текст заповіту на користь її сина [PERSON] і зачитала вголос заповідачці. Потім [PERSON] поставила свій підпис у тексті заповіту? на яке вона показала, так як та майже не бачила. Знала, що необхідно в даному випадку запрошувати двох свідків для посвідчення заповіту, але так як той посвідчувався в присутності чоловіка заповідачки, вважала цього достатньо. Розуміє, що порушила процедуру складання заповіту і тому він повинен бути скасованим. Свідок [PERSON] суду показала, що працює фельдшером в селах Бирюки та Пугачівка з 2001 року. Часто відвідувала [PERSON], яка тяжко хворіла, останнім часом не могла самостійно пересуватися, погано чула та бачила, в зв»язку з чим вона при спілкуванні з нею голосно кричала та клала в кармани ліки і пояснювала, коли і які саме необхідно приймати. [PERSON] бачила тільки світло вікна, облич вже не розрізняла. Аналогічні показання дали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що [PERSON] останні роки - 3-5 років до смерті почала різко втрачати зір та слух, з нею можливо було розмовляти тільки на повний голос, а відвідувачів вона не бачила, могла впізнати тільки по голосу. Також свідок [PERSON] суду показав, що неодноразово відвідував [PERSON], так як працював раніше головним лікарем Насташківської дільничої лікарні, зараз завідуючим амбулаторії, про що робив записи в амбулаторній картці хворої. При відвідуванні [PERSON] 17.04.12 стан хворої був середньої тяжкості, але вже відмічалася різка втрата слуху та зору. При відвідуванні 21.10.14 стан хворої погіршився і була виявлена повна втрата зору та різке зниження слуху. [PERSON] могла бачити тільки світлу пляму вікна вдень та при розмові з нею необхідно було голосно кричати. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2013 року [PERSON], мешканка с.Пугачівка Рокитнянського району звернулася до секретаря Бирюківської сільської ради Павленко В.В. з питання складання та посвідчення заповіту. При розмові Павленко В.В. з [PERSON] остання виявила бажання скласти заповіт на сина [PERSON]. Після цього Павленко В.В. в приміщенні сільської ради роздрукувала текст заповіту і в цей же день зачитала в будинку заповідачки останній, про що та посвідчила своїм підписом. При підписанні був присутнім чоловік заповідачки. Також судом встановлено, що [PERSON] тривалий час хворіла на цукровий діабет, який ускладнився втратою зору та слуху, що посвідчили свідки та медичні працівники, допитані у судових засіданнях та підтверджено записами у амбулаторній картці [PERSON] і текст заповіту не читала, хоча посвідчила його своїм підписом, так як цього сторони не оспорюють. [INFO] [PERSON] померла. Позивач вважає, що цей заповіт необхідно визнати недійсним, так як мати не чула та не читала текст заповіту, так як вона не бачила при посвідченні заповіту, не могла прочитати його текст. Відповідно до абз. 3 п. 11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не вправі здійснювати нотаріальні дії поза межами свого нотаріального округу, крім випадків, встановлених законом (п. 11 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15 червня 2009 року № 1062/5). Згідно до ст.1251 ЦК України та ст.37 Закону України "Про нотаріат" посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти, якщо у населеному пункті немає нотаріуса. Відповідно до ч.2 ст.1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Згідно до ч.3 даної статті заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Ч.4 ст.207 ЦК України передбачає, що якщо фізична особа у зв»язку з хворобою або фізичною вадою не може підписати власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. У відповідності до абз. 3 ч.2 ст.1248 ЦК України якщо заповідач через свої фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення завповіту має відбуватися при свідках, а ч.2 ст.1252 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов»язковою. В ч.5 ст.1253 ЦК України передбачено, що свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи в ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків. Аналогічна вимога дотримання вимог цивільного законодавства вказана у Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно п.158 якої на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках і присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов»язковою. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення секретарем виконавчого комітету Бирюківської сільської ради Павленко В.В. «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст.ст.207, 1247, 1248, 1252 та 1253 ЦК України, а саме в не дотриманні цивільного законодавства при посвідченні заповіту фізичної особи, яка має фізичні вади, а саме - втрата слуху та зору, що доведено показаннями свідків, оглядом медичної документації та поясненнями сторін і тому вказаний заповіт повинен бути визнаний недійсним.

Outcome: approved