Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2009 рік, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем донька залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. 25.04.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. За рішенням суду з відповідача на її користь у 2012 році були стягнуті аліменти, заборгованість по сплаті аліментів складає 26739, 31 грн. . Відповідач не проживає разом з донькою не живе протягом останніх 4 років і не приймає ніякої участі в її вихованні, з 2012 року жодного разу не виявив бажання побачити доньку. З 22.08.2005 року по 28.04.2021 р. рішенням ЛКК № 18 від 18.08.2005 року , мед висновок № 210, [PERSON] перебуває на соцзабезпеченні , як інвалід дитинства, з діагнозом ЗЗТБ правого колінного суглоба, дитина знаходиться на диспансерному обліку у фтізіатра та ортопеда. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради не заперечував проти позовних вимог позивача, вважає за можливе позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] . На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши учасників процесу, прокурора, який підтримує позов, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до свідоцтва про народження дитини відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірваний 20.05.2009 року (а.с.8). Позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що позивач займається вихованням дитини [PERSON], [INFO], батько [PERSON] вихованням дитини не займається, що підтверджується довідкою № 187 КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 м.Суми від 09.12.2015 року (а.с. 16). Згідно довідки - розрахунку № 6/15 від 19.10.2015 року заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа № 1806/2-116/12 від 05.03.2012 року, виданого Ковпаківським районним судом м.Суми про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, заборгованість по аліментам станом на 19.10.2015 року становить 26739, 31 грн. (а.с. 14). [PERSON] є інвалідом з дитинства , що підтверджується посвідченням № 161100 від 10.10.2006 року (а.с. 12 ) . Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради № 1052/27.01-21 від 03.06.2016 року вважає за можливе позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 47). Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, тому необхідно позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] .

Outcome: approved