Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої у кримінальному провадженні. В обґрунтування позову зазначено, що 28 травня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси в кримінальному провадженні №42018251010000169 визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, а саме за фактом вчинення 14 жовтня 2018 року крадіжки майна (металевого кутника 100*100*6), яке належало [PERSON] з його домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок цих дій, позивача було визнано потерпілим в рамках даного кримінального провадження та встановлено, що протиправними діями відповідача, позивачу було спричинено матеріальні збитки в сумі 2527,01грн. Крім того, позивач вказує, що такими протиправними діями відповідача йому було спричинено також і моральної шкоди, яку він оцінює в грошовому еквіваленті в розмірі 2473грн. Спираючись на норми ЦК України просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання з розгляду даного позову по суті вимог. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2019 року у справі №711/947/19 [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання на підставі ч.1 ст. 70КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком в один рік. Зазначеним вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2527,01грн., яка складається з вартості вкраденого майна. Також в своїй позовній заяві позивач зазначає, що окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача йому також завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позивач оцінює в розмірі 2473грн., а саме те, що позивач не міг користуватися всіма благами та перевагами викрадених речей, зокрема, він на деякий час втратив можливість продовжувати будівництво. Тобто позивачем зазначені всі обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди з врахуванням вимоги розумності і справедливості. Таким чином, факт завдання діями відповідача позивачу матеріальної та моральної шкоди доведений в повному обсязі та визнаний відповідачем у справі, а тому не потребує додаткового доказування. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У пунктах 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за потрібне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved