overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2012 року, та мають дочку - [PERSON], [INFO]. Вона не працює знаходячись у декретній відпустці, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, проте відповідач їй матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, (а.с. 5). Сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження , актовий запис № 491 (а.с. 3). Як зазначено позивачем в позові, відповідач працює слюсарем КП ДМР "Міськводоканал", має регулярний заробіток, але у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання її як дружини не здійснює. Позивач не працює і знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Дитина знаходиться на її утриманні. Ці обставини визнані відповідачем, що підтверджується його заявою. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позову, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.01.2009 року, та мають двох дочок - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Вона не працює знаходячись у декретній відпустці, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, проте відповідач їй матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягає на стягненні аліментів. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів на дружину не заперечує. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 32 (а.с. 9). Сторони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження , актові записи № 630 і відповідно № 429 (а.с. 10, 11). Позивач з 10.09.2013 року не працює і знаходиться в декретній відпустці по догляду за молодшою донькою [PERSON], [INFO], до 23.07.2016 року включно, що підтверджується наказом ПАТ КБ "Приватбанк" від 30.08.2013 року (а.с. 12). Як зазначено позивачем в позові, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання її як дружини не здійснює, що визнається сторонами у справі. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення сином навчання. При цьому посилається на те, що їх син навчається в навчальному закладі, а відповідач працює та може надавати допомогу на його тримання. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та посилався на можливість сплати аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з матір"ю, а також навчається на денній формі навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті з терміном навчання до 30.06.2020 року. Позивач не працює, а відповідач працює та отримує заробітну плату, доказів наявності інших утриманців суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд приймає до уваги, те, що повнолітній син сторін навчається у навчальному закладі у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач інших утриманців не має, офіційно працює, отримує заробітну плату та може надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. В позові пояснила, що від шлюбу з відповідачем має дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На теперішній час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні, у зв'язку з чим, змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання надала заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її присутності. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просить суд справу розглядати без його присутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по цивільній справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оскільки він відповідає вимогам закону, обґрунтований письмовими доказами та визнається відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору в дохід держави суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 11.10.2014 у виконавчому комітеті Житньогірської сільської ради Рокитнянського району, актовий запис № 10. В даному шлюбі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов"язки. В сім"ї відбуваються сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. З листопада 2017 вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та міце слухання справи в судове засідання не зявилися. Позивач подала до суду заяву, якою підтримала свої позовні вимоги, на примирення не згодна та просить суд справу розглянути у її відсутності.\~ Відповідач про причини неявки не повідомив, заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 11.10.2014\~у виконавчому\~комітеті Житньогірської\~сільської ради\~Рокитнянського району,\~актовий запис\~№ 10.\~В даному\~шлюбі мають\~малолітню дитину\~[PERSON],\~[INFO]. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. Відповідно до положень ст..235 СК України у\~ рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання змінити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Судові витрати у справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України мають бути віднесені на відповідача та підлягають стягненню з останнього на користь позивача. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 07 серпня 2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1847 розірвати, покликуючись на те, що подружнє життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. У шлюбі з відповідачем народилися двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарства та не підтримують подружні відносини. Вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому просить такий розірвати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві та просять позов задовольнити, при цьому залишити останній прізвище "Малко". Відповідач скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Спорів щодо місця проживання дітей і розподілу спільного майна немає. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив що сторони подружні відносини не підтримують, не ведуть спільне господарство, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Спорів про про місце проживання дітей та про поділ майна немає. А відтак, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просять визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку загальною площею 0,098 га (яка складається з двох окремих земельних ділянок: з ділянки № 1 площею 0,035 га та з ділянки № 1 площею 0,035 га, зазначених у Плані зовнішніх меж земельної ділянки державного акту у межах літер - А-Б-В-Г-А та А-Б-В-А), цільовим призначенням - для ведення садівництва, які знаходяться на території Здорівської сільської ради, с/г «Восход», на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 056769, виданого 18.09.1999 року Здорівською сільською радою народних депутатів Васильківського району Київської області, вартістю 514,31 грн., що належали померлому 26 вересня 1998 року її батьку [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно оскільки в написанні прізвища її батька в свідоцтві про народження заявниці та інших правовстановлюючих документах ійгують розбіжності, а саме Скуратовський та [PERSON]. Представники позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши до суду лист, в якому просить справу слухати у його відсутності, вимоги позову визнають та не заперечують проти їх задоволення. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 і 1268 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шості місяців він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Згідно Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. "У Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач фактично прийняла спадщину, факт належності спадкового майна її померлому батьку документально підтверджений доказами, факт родинних відносин між заявницею та її батьком також знайшов своє підтвердження, визнання відповідачем позову, дає суду підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та Павлівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Павлівка Ріпкинського району Чернігівської області по вул. Молодіжна, № 20, та який належав її чоловікові [PERSON], померлого 10.06.2014 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом після померлого. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, а позивач прийняла спадщину. За життя спадкодавець не здійснив державної реєстрації права власності на вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами. Таким чином, позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкове майно. У підготовче засідання позивач не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в підготовче засідання не зявилися, надавши до суду відзиви на позов, у яких просили справу розглядати у їх відсутність, та зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача - Павлівської сільської ради, в підготовче засідання не зявився, надавши до суду відзив на позов, у якому просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, правові наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просила стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 13 639,70 грн., а також судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 позивача було перейменовано з «Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району" на " Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Згідно статутних положень та вимог діючого законодавства України, позивач відповідає за збереження та належне використання житлового будинку [ADDRESS] , а також зобов`язаний утримувати і обслуговувати цей будинок, надаючи послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідачі в добровільному порядку заборгованість з оплати житлово-комунальні послуги не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, відзив на позовну заяву не надавали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила з урахуванням уточнених позовних вимог визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 29.07.1973 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Того ж року вона разом зі своїм чоловіком почали будівництво вказаного будинку. По завершенню будівництва у 1985 році було змінено поштову адресу будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] та зареєстровано місце проживання позивача за вказаною адресою, однак правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на будинок виготовлені не були. Згодом шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, однак вони продовжували проживати разом у вказаному будинку, вели спільне господарство, утримували будинок та присадибну ділянку. [INFO] [PERSON] помер, в зв'язку з чим позивач була позбавлена можливості зареєструвати право спільної сумісної власності на будинок. Відповідач, як син померлого, є спадкоємцем спадкового майна, однак не має наміру приймати спадщину. В зв'язку з цим позивач просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на вказаний будинок. В підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю та подав відповідну письмову заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved