Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 02.06.2012 року. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, останній постійно влаштовував сварки в присутності дитини. Шлюб між ними існує лише формально. Фактично свої шлюбні відносини вони припинили з серпня 2014 року, спільне господарство не ведуть. На даний час відповідач проживає окремо від неї з донькою. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, участі у її вихованні не приймає. Позивач не бажає жити з відповідачем однією сім'єю, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб, та стягнути аліменти на утримання доньки у частці від заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити й стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? його доходу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 02 червня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис № 167. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ОК № 131605 від 06 червня 2012 року (а.с.7). Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі\~ст.24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно з ч.1\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що позивач [PERSON] не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відновлювати дошлюбне прізвище позивач не бажає. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, необхідно розірвати. 25.09.2012 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 221676 від 05.10.2012 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1\~ст.182 цього Кодексу\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.9) вбачається, що дочка [PERSON] проживає з матір'ю. В матеріалах цивільної справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження того, що відповідач приймає участь в утриманні дочки. Відповідач має належний стан здоров'я та достатнє матеріальне становище. Інших осіб, на його утриманні не перебуває. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 01 лютого 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що позивач сплатила судовий збір за частину позовних вимог, що стосуються розірвання шлюбу. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок. Крім того, оскільки позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. \~

Outcome: approved