Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. В позовній заяві посилався на те, що між АТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] 19.01.2018 року було укладено кредитний договір № 3-010-170-К. Відповідно до договору позивач (кредитор) надавав відповідачу [PERSON] (позичальник) кредит на споживчі цілі, а відповідач взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Позичальник свої зобов`язання по кредитному договору не виконав. Тому позивач прость суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором від 19.01.2018 року № 3-010-170-К у розмірі 48421,55 грн. 27.07.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Вважає позовні вимоги необгрунтованити та не доведеними належними доказами (а.с 25-28). Зазначає, що надана позивачем довідка на підтвердження розрахунків заборгованості не може бути прийнята судом у якості доказу, оскільки остання не підтверджується первинними документами, котрі підтверджують наявність заборгованості, її розмір та правильність проведених розрахунків. Вважає, що позивачем здійснено неправомірне нарахування заборгованості та невраховані положення Закону України "Про споживче кредитування", тобто позивачем надано довідку, в якій значиться, що банком здійснювались нарахування відсотків та інших прострочень, протягом забороненого законодавцем періоду - а саме з березня 2020 року по лютий 2021 року. Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 30-32); вважає, що доводи відповідача не підлягають задоволенню, оскільки жодних порушень з боку банку не вбачається; банк надав всі необхідні докази, що підтверджують обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, а доводи відповідача є лише припущенням, які не підтверджені жодними доказами, відповідно до вимог ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.01.2018 року між АТ «Мегабанк» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено договір № 3-010-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (а.с. 5-7). За умовами зазначеного договору позивач відповідачу [PERSON] було встановлено ліміт по кредитній лінінї в сумі 30000,00 грн терміном з 19.01.2018 року до 18.01.2021 року. Відповідач зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом, сплату здійснювати згідно з графіком. Згідно з п. 1.1. вказаного договору, позивач відкриває відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка (а.с. 7), видає платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування картрахунку клієнта та надає кредитні кошти (встановлює ліміт овердрафту/кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором. Пунктом 2.2. договору між сторонами узгоджені наступні умови кредитування: пільговий період для нарахування процентів по заборгованості - 55 днів, процентна ставка у пільговий період по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах у пільговий період з дати першого зняття коштів - (фіксована), % річних - 0,01%, процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах - (фіксована), % річних - 40,00 %, процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям зняття готівки в термінальних пристроях - РОS-термінал, банкомат (фіксована), % річних - 38,00 %, дата встановлення ліміту кредитної лінії - 19.01.2018 року, кінцевий строк до якого має бути погашена заборгованість за кредитною лінією у повному обсязі (до 10:00 годин) - 18.01.2021 року. Згідно п. 4.5 договору, банк нараховує відсотки на залишок коштів на картрахунку та у разі виникнення заборгованості на суму використаного ліміту овердрафту/кредитної лінії або на суму несанкціонованого овердрафту згідно з тарифами банку. Відповідно до п. 4.6 додатку № 1 до договору передбачено сплату відповідачем штрафу у розмірі 40% від суми встановленого ліміту у разі порушення строків сплати обов`язкового мінімального платежу (в тому числі сплати не в повному обсязі) більше ніж на 90 календарних днів (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивачем АТ «Мегабанк» зобов`язання перед відповідачем [PERSON] по кредитному договору № 3-010-170-К виконано, надано кредитні кошти (а.с. 11-12, 35-55), але відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує. Станом на 10.02.2021 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає: заборгованість за кредитом в сумі 30000,00 грн., суми по несанкціонованому овердрафту -10,51 грн, суми нарахованих та несплачених відсотків - 6411,04 грн, суми штрафу - 12000,00 грн. Всього заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 48421,55 грн (а.с. 13) Суд відкидає доводи відповідача щодо неправомірності нарахування банком відсотків після 19 січня 2021 року, оскільки відповідачем фактично здійснюється користування кредитними коштами як на момент звернення із позовною заявою, так і на час розгляду справи судом. Крім того, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором. Інші аргументи відповідача щодо підстав у відмові в задоволенні позову також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Відтак, ураховуючи всі обставини справи та беручи до уваги надані стронами докази, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 3-010-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, яка станом на 10 лютого 2021 року становить 48421,55 грн. Позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2270,00 грн на відшкодування понесених ним судових витрат (а.с. 1).

Outcome: approved