Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04 червня 1994 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 158. За час спільного життя у них народилась одна дитина. Зазначає, що до висновку про розірвання шлюбу з відповідачем дійшов через те, що надалі проживання спільно немає змісту. З відповідачем позивач підтримував шлюбні стосунки і проживав до 2004 року, а надалі після чергової сварки відповідач вигнала позивача здому /квартири/, яка придбана була в шлюбі. З того часу не проживає з позивачем, та не веде спільного господарства. Вказує, що з 2004 року проживає окремо, має іншу сім`ю, а тому бажає розірвати шлюб з відповідачем та узаконити стосунки з іншою жінкою. Наголошує, що переконався, що сім`я розпалася і таку вже не зберегти. За таких обставин вважає, що сім`я остаточно розпалася зважаючи на вищезгадане, непорозуміння, існує лише формально. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомила і від неї не надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 червня 1994 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 158. За час спільного життя у них народилась одна дитина. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та заяви позивача від 04.01.2019 року, вбачається, що він остаточно визначився та збереження шлюбу не бажає. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Свого відношення до позову не висловила. А від так, суд вважає, що відповідач проявила байдужість до збереження сім`ї. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved