Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеною позовною заявою, просив суд стягнути на його користь з [PERSON] в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 10650,70 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 15.08.2013 року біля 22.45 год. по вул. Ватутіна в м. Житомир сталося ДТП за участю застраховано транспортного засобу «TOYOTA COROLLA 1.6», н/з [NUMBER], що належить [PERSON], та транспортним засобом «Audi A4», н/з [NUMBER], під керуванням [PERSON]. За вчинене правопорушення [PERSON] був визнаний винним, за що застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті вчиненого правопорушення було пошкоджено застрахований «TOYOTA COROLLA 1.6», н/з [NUMBER], власнику автомобіля, завдано матеріальні збитки. Оскільки між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON], було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ТЗ 0009754 від 26.11.2012 року, ПАТ «Страхова компанія «Країна» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10650,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Позивач вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства він має право на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, вирішити дане питання в досудовому порядку не можливо, оскільки [PERSON] не бажає здійснити відшкодування добровільно. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву де визнав позовні вимоги, просив справу розглянути без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши зібрані по справі матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 15.08.2013 року біля 22.45 год. по вул. Ватутіна в м. Житомир сталося ДТП за участю застраховано транспортного засобу «TOYOTA COROLLA 1.6», н/з [NUMBER], що належить [PERSON], та транспортним засобом «Audi A4», н/з [NUMBER], під керуванням [PERSON]Відповідно до постанови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 грн. (а.с. 8). 26.11.2012 року між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON], було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ТЗ 0009754, строк дії якого з 29.11.2012 року по 28.11.2013 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до абз. «а» ч. 1 ст. 41 Закону України від 01.07.2004 № 1961-ІУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом. Позивач відшкодував [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10650,70 грн. у якості відшкодування завданої [PERSON] шкоди,що підтверджується платіжним дорученням № 2524 від 26.11.2013 року (а.с. 21). Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, таким чином, до позивача перейшло в межах суми 10650,70 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13.09.2013 року встановлено, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом «Audi A4», н/з [NUMBER]був [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1166, 1172 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу сплачену ним страхову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача на сплату судового збору.

Outcome: approved