Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання прав власності за набувальною давністю на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 23, 6 кв.м. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.1999 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який 12.02.2008 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина. 12.05.2005 року, тобто в період шлюбу на її ім`я був придбаний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 23, 6 кв.м. 18.06.2005 року договір купівлі-продажу вище вказаного будинку був зареєстрований в Лозівському бюро технічної інвентаризації за №6061648, номер запису 1207, в книзі 6. Незважаючи на те, що житловий будинок оформлено лише на ім`я позивача, він є спільним майном подружжя, частки кожного не визначені. Відповідач в будинку після розірвання шлюбу не проживає і не бажає спілкуватися з нею та сином, за комунальні послуги не сплачує. Як вказує позивач, [PERSON] створив нову сім`ю та у них народилася дитина. Договори по комунальним послугам в спірному будинку, укладені на ім`я позивача, заборгованості немає. Зважаючи на відсутність відповідача, позивач вступила у володіння цілим будинком, понад 10 років безперервно відкрито володіє та користується ним, частки в спільному майні не виділялися в натурі. З лютого 2008 року відповідач претензій до неї не мав, утримує весь будинок позивач. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.02.2021 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам надано час для подання заяв по суті. Відзиву не надходило. \~ \~ \~ \~Через відсутність протягом тривалого часу будь-яких відомостей щодо отримання відповідачем кореспонденції, судом здійснено перехід від спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного з викликом сторін. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив. Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не відбувалось. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~02.10.1999 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який 12.02.2008 року було розірвано(а.с.5, 13). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина. 12.05.2005 року, тобто в період шлюбу на її ім`я був придбаний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 23, 6 кв.м. 18.06.2005 року договір купівлі-продажу вище вказаного будинку був зареєстрований в Лозівському бюро технічної інвентаризації за №6061648, номер запису 1207, в книзі 6(а.с.7). Як вказала позивач, незважаючи на те, що житловий будинок оформлено лише на ім`я позивача, він є спільним майном подружжя, частки кожного не визначені, [PERSON] створив нову сім`ю та у них народилася дитина. Відповідач в будинку після розірвання шлюбу не проживає, про що свідчить Акт від 02.09.2019 року, і не бажає спілкуватися з нею та сином, за комунальні послуги не сплачує. Договори по комунальним послугам в спірному будинку, укладені на ім`я позивача, заборгованості немає. Понад 10 років безперервно відкрито володіє та користується ним, частки в спільному майні не виділялися в натурі. З лютого 2008 року відповідач претензій до неї не мав, утримує весь будинок позивач. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). \~ \~ \~ \~Як вбачається з позову, позивач володіла спірним будинком добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років. Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Як встановлено з матеріалів справи, право володіння спірним житловим будинком позивач набула у 2005 році. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Враховуючи усе вищевикладене, зважаючи на те, що позивач безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном понад 10 років, добросовісність заволодіння підтверджується тим, що хоча будинок і є спільною власністю подружжя, проте шлюб було розірвано та з того часу відповідач не цікавився будинком та не пред`являв претензій, заперечень від відповідача не надходило, суд приходить до висновку, що\~за позивачем може бути визнано право власності за набувальною давністю на 1/2 частину спірного житлового будинку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved