Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів та просили визнати недійсними повністю свідоцтва України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на знаки для товарів і послуг та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсними свідоцтва України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». 20.03.2017 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва у вказаній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. 24.03.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову у справі. 13.04.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва у справі призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності. 14.04.2017 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва повернуто представнику відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» Марочкіну В.О. матеріали його апеляційної скарги від 25.04.2017 року щодо оскарження ухвали суду від 13.04.2017 року про призначення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності. 07.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було залишено без задоволення заяву представників ПрАТ «Болградський виноробний завод» про відвід судді. 07.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні клопотання представників ПрАТ «Болградський виноробний завод» про виключення з числа відповідачів Державної служби інтелектуальної власності України та передачі справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. 19.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було залишено без задоволення заяву представників ПрАТ «Болградський виноробний завод» про відвід судді. 19.07.2017 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивачів про долучення до матеріалів справи відзиву. 19.07.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про проведення судового засідання в спеціально-обладнаному приміщенні. 19.07.2017 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про застосування строку позовної давності. 19.07.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про зобов'язання здійснення перекладу фрагменту висновку експерта. 19.07.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог. 19.07.2017 року у судовому засіданні було частково задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про виклик в судове засідання судового експерта та відкладення розгляду справи. 09.08.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про зупинення провадження у справі. 05.09.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про зупинення провадження у справі. 05.09.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва по справі була призначена додаткова судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності. 19.02.2018 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про допит експерта. Позивачі, при звернені до суду, посилалися на ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», згідно з якою свідоцтво може бути визнане у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони та у разі видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. Позивачі вважають, що знаки за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] не відповідають умовам надання правової охорони, визначеним абзацами 1-3 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг». Знаки за спірними свідоцтвами №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] підпадають під дію абз. 1-2 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», відповідно до якого не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг, а також згідно абз. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», відповідно до якого не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності. Зазначили, що Приватне акціонерне товариство «Харчовик» вже більше двадцяти років займається виробництвом та реалізацією товарів 33 класу МКТП: «вина; шампанські вина (вина ігристі); коньяки (бренді)». Створення портфелю інтелектуальної власності позивачів розпочалось із реєстрації на ім'я ПрАТ «Харчовик» комбінованого знака для товарів і послуг «[INFO]», який 17.05.2004 року був зареєстрований на підставі свідоцтва України № [NUMBER] для товарів 33 класу МКТП: «вина», а також послуг 35 класу МКТП «імпортно-експортні агентства; сприяння продажеві», з датою подання заявки № 2003066625 від 20.06.2003 року. На даний час власниками цього свідоцтва є позивач [PERSON], позивач [PERSON] та позивач [PERSON] Також на ім'я позивача [PERSON], позивача [PERSON] та позивача [PERSON] зареєстровано знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] від 27.02.2012 з датою подання заявки № m201015656 від 11.10.2010. Інтенсивне використання позивачами знака для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] стало підставою для визнання Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України цього знака добре відомим в Україні у відношенні всіх позивачів для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року, що підтверджується відповідним рішенням Апеляційної палати від 19.12.2016, затвердженого Наказом відповідача-1 № 03-4 від 11.01.2017 року. Таким чином, позивачі створили серію знаків для товарів і послуг на основі використання сильних (домінуючих) словесних елементів «[INFO]» в кирилиці та «[INFO]» в латиниці, які являють собою тотожні за звучанням та семантикою слова. Позивачі зазначають, що загальна кількість реєстрацій в Україні знаків для товарів і послуг на ім'я позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із використанням сильних (домінуючих) елементів «[INFO]» та «[INFO]», включаючи різні комбінації цих словесних елементів і зображувальних позначень, складає близько 40 знаків, захищених чинними свідоцтвами України, зокрема, свідоцтвами України: №№ [NUMBER], [NUMBER], правова охорона яких розповсюджується на широкий перелік товарів 33 класу МКТП. Крім того, знаки відповідача Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами також містять сильний дистинктивний словесний елемент «[INFO]» або «[INFO]», що є підставою для висновку про їх схожість із серією знаків позивачів настільки, що їх можна сплутати. До того ж, знаки Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами зареєстровані для споріднених товарів 33 та послуг 35 класів МКТП у порівнянні з тими самими товарами і послугами за свідоцтвами, а також добре відомим знаком позивачів. Позивачі вважають, що саме завдяки тому, що спірні знаки за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] містять сильні словесні елементи «[INFO]»/«[INFO]», які є схожими із серією знаків позивачів, яка зокрема, складається зі знаків «[INFO]» за свідоцтвом Україні № [NUMBER], «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] та визнаного добре відомим в Україні знака «[INFO]», існує очевидна небезпека, що використання Приватним акціонерним товариством «Болградський виноробний завод» спірних знаків для товарів 33 класу МКТП та споріднених з ними послуг 35 класу МКТП призведе до їх сплутування споживачами. Крім того, споживачі при сприйнятті товарів 33 класу МКТП виробництва відповідача, маркованих знаками за спірними свідоцтвами, можуть дійти помилкової думки про пов'язаність відповідача Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» та позивачів, що в вочевидь не буде відповідати дійсності. В зв'язку із наведеним, на думку позивачів, також існує небезпека введення в оману споживачів щодо виробника товарів 33 класу МКТП, що надає підстави для висновку про невідповідність знаків Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами також і умовам надання правової охорони, встановленим абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», згідно з яким: не можуть одержати правову охорону також позначення, які можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі також посилалися на приписи п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, в якому зазначено, що «Країни Союзу зобов'язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним. На підставі викладеного просили позов задовольнити. Представники відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» в ході розгляду справи, яка розглядалась рік, не надали до суду письмових заперечень. У судових засіданнях, представники відповідача заперечували проти позовних вимог. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити. Представники Державної служби інтелектуальної власності України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що комбінований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] та комбіновані знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], становить композицію зображуваних елементів, створюють у споживачів різне загальне зорове сприйняття цих знаків. Вказане підтверджується і тим, що за результатами проведення кваліфікаційних експертиз заявок було підготовлено висновки експертизи, на підставі яких Державною службою інтелектуальної власності України, яка на той час виконувала функції Установи, прийнято рішення про реєстрацію знаків, які містять словесний елемент «[INFO]» за заявками №№m201103036, m201116896, m201103035, m201103034, m201103033, m201103032, m201817228, m200817229. Враховуючи те, що словесний елемент «[INFO]» є назвою міста з якого походить як позивач, так і відповідач, в тому числі і відбувається виробництво товарів, для яких зареєстровано конфліктуючі знаки для товарів і послуг, вважають, що питання схожості цих знаків має вирішуватись на підставі аналізу схожості зображувальних елементів цих знаків. Очевидно, що завдяки наявності у складі порівнюваних знаків різних зображувальних елементів вони створюють у споживачів різне загальне зорове сприйняття цих знаків. Відтак, ці знаки не є схожими до ступеня змішуваності. На підставі викладеного просили у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши думку представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Державною службою інтелектуальної власності України Міністерства освіти і науки України (правонаступником якого є МЕРТ, відповідно до Постанови КМУ від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності») було видано: - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг з датою подання заявки - 17.09.2008 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 17.09.2008 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 25.10.2011 року; - свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.09.2015 року. Власником всіх зазначених вище свідоцтв є Приватне акціонерне товариство «Болградський виноробний завод». Також, встановлено, що позивач Приватне акціонерне товариство «Харчовик» вже більше двадцяти років займається виробництвом та реалізацією товарів 33 класу МКТП: «вина; шампанські вина (вина ігристі); коньяки (бренді)». ПрАТ «Харчовик» було утворено, як юридичну особу у 1996 році, яке мало на той час назву Відкрите акціонерне товариство «Харчовик». У відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» підприємство змінило свою назву з Відкритого акціонерного товариства «Харчовик» на Приватне акціонерне товариство «Харчовик». Основним напрямком господарської діяльності Позивача-1 є організація виробництва вин, шампанських (ігристих) вин, коньяків (бренді) під торгівельними марками «[INFO]» та «[INFO]». Створення портфелю інтелектуальної власності Позивачів розпочалось із реєстрації на ім'я ПрАТ «Харчовик» знака для товарів і послуг , який 17.05.2004 року був зареєстрований на підставі свідоцтва України № [NUMBER] для товарів 33 класу МКТП: «вина», а також послуг 35 класу МКТП «імпортно-експортні агентства; сприяння продажеві», з датою подання заявки № 2003066625 від 20.06.2003 року. На даний час власниками цього свідоцтва є позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується бібліографічними даними зазначеного свідоцтва. Також на ім'я позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] від 27.02.2012 року з датою подання заявки № m201015656 від 11.10.2010 року. Інтенсивне використання позивачами знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] стало підставою для визнання Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України цього знака добре відомим в Україні у відношенні всіх позивачів для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року, що підтверджується відповідним рішенням Апеляційної палати від 19.12.2016 року, затвердженого Наказом Державної служби інтелектуальної власності України № 03-4 від 11.01.2017 року. Таким чином, позивачі створили серію знаків для товарів і послуг на основі використання сильних (домінуючих) словесних елементів «[INFO]» в кирилиці та «[INFO]» в латиниці, які являють собою тотожні за звучанням та семантикою слова. Відповідно до спеціальної літератури щодо експертизи товарних знаків, зокрема «Основи інтелектуальної власності» - К.: Юридичне видавництво «Ін Юре», 1999. - 578 с., «Экспертиза заявки на товарный знак (учебное пособие)». Шестимиров А.А. - М.: ВНИИПИ. - 1996. - 106 с., «Методика судово-експертного дослідження знаків для товарів і послуг (торговельних марок)». Керівник НР Г.В. Прохоров-Лукін, Київ, 2009. - 418 с., - серійними знаками вважаються такі знаки, які мають спільний сильний, дистинктивний елемент. Слід звернути увагу, що загальна кількість реєстрацій в Україні знаків для товарів і послуг на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] із використанням сильних (домінуючих) елементів «[INFO]» та «[INFO]», включаючи різні комбінації цих словесних елементів і зображувальних позначень, складає близько 40 знаків, захищених чинними свідоцтвами України, зокрема, свідоцтвами України: №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], правова охорона яких розповсюджується на широкий перелік товарів 33 класу МКТП (Бібліографічні дані зазначених Свідоцтв будуть надані додатково). Отже, на ім'я позивачів зареєстрована серія знаків, що має сильний дистинктивний словесний елемент «[INFO]»/«[INFO]»». Вказана серія знаків очолюється добре відомим знаком «[INFO]» відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 року, за яким вказаний знак став добре відомим в Україні у відношенні всіх позивачів для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року. Позивачі звертаючись з позовом до суду просили визнати недійсними повністю свідоцтва України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на знаки для товарів і послуг та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсними свідоцтва України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що знаки ПрАТ «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами також містять сильний дистинктивний словесний елемент «[INFO]» або «[INFO]», що є підставою для висновку про їх схожість із серією знаків позивачів настільки, що їх можна сплутати. До того ж, знаки ПрАТ «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами зареєстровані для споріднених товарів 33 та послуг 35 класів МКТП у порівнянні з тими самими товарами і послугами за свідоцтвами, а також добре відомим знаком позивачів. Вважають,що знаки за спірними свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] не відповідають умовам надання правової охорони, визначеним відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону про знаки, тому зазначені свідоцтва України мають бути визнані недійсними повністю у судовому порядку на підставі припису, передбаченого пп. а), в) п. 1 ст. 19 Закону про знаки, на що слід зазначити наступне. Згідно п. 1 ст. 5 Закону про знаки правова охорона надається знаку, на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони. Підстави для відмови в наданні правової охорони визначаються відповідно до ст. 6 Закону про знаки. Відповідно до абз. 2 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової охорони інтелектуальної власності» № 850-IV від 22.05.2003 року, умови надання правової охорони визначаються законодавством, що діяло на дату подання заявки. Відповідно до абз. 1-2 п. 3 ст. 6 Закону про знаки: «Не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг». Згідно ж абз. 1, 3 ст. 6 Закону про знаки: «Не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності». Відповідно до п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності: «Країни Союзу зобов'язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним». Крім того, в силу п. 1 ст. 25 Закону про знаки: «1. Охорона прав на добре відомий знак здійснюється згідно з статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності (995_123) та цим Законом на підставі визнання знака добре відомим апеляційною палатою або судом. Знак може бути визнаний добре відомим незалежно від реєстрації його в Україні». Як зазначалося вище, рішенням Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 19.12.2016 року було визнано знак для товарів та послуг «[INFO]» добре відомим в Україні відносно позивачів: Приватного акціонерного товариства «ХАРЧОВИК», [PERSON], [PERSON], [PERSON] для товарів 33 класу МКТП «Вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31.12.2014 року. Таким чином, у позивачів виникла можливість реалізувати свої права на добре відомий знак шляхом заборони іншим особам використовувати його без своєї на те згоди, а також безумовна підстава, передбачена абз. 3 п. 3 ст. 6 Закону про знаки, для визнання недійсними спірних свідоцтв ПрАТ «Болградський виноробний завод» №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до ст. 143 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу. 13.04.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено експерту [PERSON] 12.06.2017 року судовим експертом [PERSON] за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності було складено висновок № 105. Висновок базується на здійсненому атестованим судовим експертом порівняльному аналізі об'єктів інтелектуальної власності - знаків для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів та послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та добре відомого знака «[INFO]», а також усіх матеріалів справи №760/5128/17. Під час складання висновку № 105, судовим експертом були використані наступні методи: описування, аналізу, порівняння, абстрагування, синтезу, відповідно до застосування яких судовий експерт дійшов наступних висновків: Словесний елемент «[INFO]», у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № [NUMBER], має самостійну розрізняльну здатність. Відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. Відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України [NUMBER], [NUMBER], знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та добре відомим в Україні знаком «[INFO]» настільки, що їх можна сплутати. При використанні щодо наведених у свідоцтвах України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] товарів 33 класу МКТП знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами можуть вводити в оману щодо особи виробника товарів. З метою надання обґрунтованої відповіді на перше питання, експертом встановлено наступне: знак за свідоцтвом України № [NUMBER] є площинним зображенням та містить у своєму складі слово, а його зображувальний елемент має характер обрамлення для словесного елементу. Внаслідок цього даний знак: 1) не може вважатись тривимірним об'єктом, оскільки такими здатні виступати лише об'ємні знаки; 2) не складається лише з однієї літери, цифри, лінії, простої геометричної фігури; 3) не є реалістичним зображенням товару; 4) не є загальновживаним скороченням, оскільки не містить у своєму складі елементів на кшталт «ТОВ», «ВАТ», «лісгосп», «промтовари» тощо. При дослідженні знака за свідоцтвом України № [NUMBER] експертом було послідовно з'ясовано чи складається зазначений знак з позначень які вказують на вид якість, склад, кількість, властивості, цінність, призначення та місце і час виготовлення чи збуту товарів. З дослідження вищезазначеного, експертом встановлено наступне: 1.Відсутність підстав вважати досліджуваний знак таким, що вказує на вид товару. 2.Позначення «[INFO]» позбавлене елементів які вказують на якість товарів таких як: «найкращий», «найвищої якості», «перевірена якість», «якісний», «люкс», «lux», «унікальний», зображення різноманітних знаків, позначок, що символізують відповідність товару певній категорії якості. 3.Позначення «[INFO]» не містить у своєму складі простих найменувань будь-яких товарів або послуг, зокрема й таких, що можуть входити до складу товарів та послуг 33 та 35 класів МКТП. У зв'язку з цим, відсутні підстави стверджувати, що досліджуване позначення може прямо вказувати на склад товарів або послуг. 4.Досліджуване позначення не містить у своєму складі будь-яких кількісних показників, а отже - нездатне вказувати на цінність послуг. 5.Призначенням товару «вино» 33 класу МКТП, наведеного у свідоцтві України № [NUMBER] може бути: вживання в їжу, приготування страв, обробка харчових продуктів тощо. Таким чином, позначення «[INFO]» не містить прямих вказівок на призначення товарів. 6.Досліджуваний знак не містить елементів у вигляді повних або скорочених назв грошових одиниць, він не є такими, що вказує на цінність товарів Знак «[INFO]» не може розглядатись в якості такого, що вказує місце виготовлення товару, оскільки не містить в своєму складі адреси виробника товару або посередника. Єдиний словесний елемент «[INFO]» досліджуваного знака, є асоціативним, навідним, однак не описує безпосередньо характеристики товару або послуги. Таким чином, експерт дійшов до висновку, яким встановив, що словесний елемент «[INFO]» у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № [NUMBER], має самостійну розрізняльну здатність. Для відповіді на друге питання експертом було порівняно на предмет спорідненості товари, стосовно яких зареєстровано досліджувані знаки, та порівняно досліджувані знаки на предмет наявності між ними такої схожості, внаслідок якої їх можна сплутати. Крім того, на наявність схожості порівнювались знаки відповідача, основний елемент яких виконаний кирилицею зі знаками позивачів, та знаки відповідача, основний елемент яких виконано латиницею з виконаними латиницею знаками позивачів. Під час співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] за фонетичною, графічною та сематичною схожістю, експертом встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER], знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. У результаті співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] за фонетичною, графічною та сематичною схожістю, експертом встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER], знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. Під час співставлення знака для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] за фонетичною, графічною та сематичною схожістю, експертом встановлено, що незважаючи на окрему різницю елементів, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є схожим зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. За результатами співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER], та добре відомим в Україні знаком «[INFO]» на предмет спорідненості та тотожності товарів встановлено, що всі товари відносно яких зареєстровано знаки за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], є такими, що й товари, відносно яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № [NUMBER], та є спорідненими з товарами, відносно яких знак «[INFO]» визнано добре відомим в Україні. При наданні свого висновку відносно третього питання, експертом було зазначено, що з матеріалів справи вбачається: - знаку за свідоцтвом України № [NUMBER] було надано правову охорону на території України з 20.06.2003 року - раніше за 17.09.2008 року - дату одержання правової охорони найбільш ранніми знаками для товарів і послуг ПрАТ «Болградський виноробний завод» з числа зареєстрованих за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]; - знаку за свідоцтвом України № [NUMBER] було надано правову охорону на території України з 11.10.2010 року - раніше за 25.10.2011 року - дату одержання правової охорони найбільш раннім знаком для товарів і послуг ПрАТ «Болградський виноробний завод» з числа зареєстрованих за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER]. Таким чином, факт визнання знака «[INFO]» добре відомим в Україні щодо алкогольної продукції станом на 31 грудня 2014 року відносно позивачів у справі, безпосередньо означає, що принаймні з наведеної дати, даний знак асоціюється саме з їх господарською діяльністю. З огляду на зазначене експертом був зроблений висновок, що при використанні щодо наведених у свідоцтвах України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] товарів 33 класу МКТП, знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами можуть вводити в оману щодо особи виробника товарів. 28.07.2017 р. у відкритому судовому засіданні представниками ПрАТ «Болградський виноробний завод» було заявлено клопотання про виклик експерта [PERSON] з метою роз'яснення висновку експерта № 105. 09.08.2017 р. у судовому засіданні, судовий експерт [PERSON] надав відповіді на питання представників сторін стосовно висновку експерта № 105, якими підтвердив свої висновки викладені у ньому. 05.09.2017 р. у судовому засіданні на розгляд суду було поставлено клопотання від представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про призначення додаткової судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності. Клопотання було мотивоване тим, що для правильного вирішення спору по суті необхідні спеціальні знання, якими володіють атестовані судові експерти у сфері інтелектуальної власності. Оскільки на думку відповідача проведена судова експертиза є неповною та неясною, є підстави для призначення додаткової експертизи іншому експерту. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.09.2017 року у справі було призначено додаткову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково - дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України та поставлено на вирішення експертів наступні питання: 1) Чи має словесний елемент «[INFO]» у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № [NUMBER] самостійну розрізняльну здатність? 2) Чи є знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № [NUMBER], № [NUMBER] та добре відомим знаком [INFO] 3) Чи може використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] вводити в оману щодо особи виробника? 14.09.2017 року до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України надійшов лист від Солом'янського районного суду м. Києва для проведення додаткової судової експертизи. Відповідно до статті 111 ЦПК України, експертиза може проводитися комісійно, тобто не менш як двома експертами одного напряму знань. Таким чином, проведення додаткової експертизи було доручено: [PERSON] - директору Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, судовому експерту, який має вищу юридичну освіту, науковий ступінь доктора юридичних наук, наукове звання професора, почесне звання Заслужений юрист України, є атестованим судовим експертом І кваліфікаційного класу за експертною спеціальністю 13.6 «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів та послуг), географічними позначеннями»; [PERSON] - старшому науковому співробітнику лабораторії права промислової власності Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, яка має вищу економічну освіту, та вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, є атестованим судовим експертом V кваліфікаційного класу з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.4 «Дослідження, пов'язані з промисловими зразками». Висновком експертів № 203/17 за допомогою застосування спеціальних знань у сфері інтелектуальної власності були надані наступні висновки щодо поставлених питань: Словесний елемент «[INFO]», у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № [NUMBER], має самостійну розрізняльну здатність. Знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів та послуг за свідоцтвами України № [NUMBER], № [NUMBER] та добре відомим в Україні знаком «[INFO]». Використання знаків для товарів та послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] може вводити в оману щодо особи виробника. Відповідаючи на питання «Чи має словесний елемент «[INFO]» у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № [NUMBER] самостійну розрізняльну здатність?», експертами були зроблені наступні висновки: Знак за свідоцтвом № [NUMBER] є комбінованим позначенням яке складається з зображувальної та словесної частин. Зображувальний елемент представлено у вигляді двох стилізованих кіл у формі овалів чорного кольору, що обрамляють словесний елемент «[INFO]», виконаний червоними літерами кириличної абетки стилізованим до рукописного шрифтом, зверху і знизу якого розташовані дві горизонтально направлені червоні криві лінії. Перша лінія напису виконана великим кеглем. Словесний елемент «[INFO]» займає домінуюче положення в зображенні знака та суттєво впливає на сприйняття загальної композиції знака. Згідно вищевикладеного, підстави відносити словесний елемент «[INFO]» знаку для товарів та послуг за свідоцтвом № [NUMBER] до позначень, що не мають розрізняльної здатності відсутні. Даючи відповідь на питання «Чи є знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № [NUMBER], № [NUMBER] та добре відомим знаком «[INFO]», експертами було зазначено наступне. Під час співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] за фонетичною, графічною та семантичною схожістю, експертами встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER], знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. У результаті співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] за фонетичною, графічною та семантичною схожістю, експертами встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER], знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. Під час співставлення знака для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] за фонетичною, графічною та семантичною схожістю, експертами встановлено, що незважаючи на окрему різницю елементів, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є схожим зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати. За результатами співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER], та добре відомим в Україні знаком «[INFO]» на предмет спорідненості та тотожності товарів встановлено, що всі товари відносно яких зареєстровано знаки за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], є такими, що й товари, відносно яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № [NUMBER], та є спорідненими з товарами, відносно яких знак «[INFO]» визнано добре відомим в Україні. Крім того, в результаті проведення порівняльного дослідження сильних елементів «[INFO]», знаків за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER] з добре відомим в Україні знаком «[INFO]» та знаком за свідоцтвом України № [NUMBER], експертами було встановлено, що вони є фонетично й сематично тотожними та графічно схожими, чим обумовлюється наявність між ними схожості до ступеню сплутування та асоціація між ними, та констатовано, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER], знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та добре відомим в Україні знаком «[INFO]» настільки, що їх можна сплутати. Таким чином, з урахуванням результатів співставлення товарів та порівняльних досліджень, в результаті розгляду питання № 2 експертами встановлено: - відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати; - відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України [NUMBER], [NUMBER], знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] та добре відомим в Україні знаком «[INFO]» настільки, що їх можна сплутати. Відповідаючи на питання «Чи може використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] вводити в оману щодо особи виробника?» експертами було зазначено наступне: Відповідно до абз. 5 п. 2 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу. Абз. 1 п. 4.3.1.9 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності. Зважаючи на функцію знака для товарів і послуг, як позначення індивідуалізуючого товар або послугу певної особи, можливість введення знаків споживачів в оману щодо особи виробника, яка володіє товарним знаком, тісно пов'язана зі схожістю позначень різних виробників та спорідненістю товарів, для яких призначено схожі знаки. Як наслідок - та обставина, що знаки є схожими настільки, що їх можна сплутати між собою та зареєстровані відносно споріднених товарів, безпосередньо означає, що споживач може біти введений в оману відносно походження товарів чи послуг, які реалізуються з використанням знаків, оскільки в нього може виникнути помилкове враження про те, що споріднені товари або послуги насправді різних виробників походять від одного виробника. На підставі викладеного встановлено, що використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] ПрАТ «Болградський виноробний завод» може вводити в оману щодо особи виробника. Висновки по питанням, які давалися на розгляд експертній комісії були прийняті одноголосно, таким чином, що кожний із зазначених вище експертів прийшов до однакових тверджень. Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Оцінивши висновок експерта №105 за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 12.06.2017 року, складеного судовим експертом [PERSON] та висновок експертів №203/17 за результатами додаткової комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 24.11.2017 року, складеного Науково-дослідним центром судової експертиз з питань інтелектуальної власності в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість їх іншим матеріалам справи. Судом встановлено, що в рамках зазначених вище експертних висновків експерти дійшли єдиного висновку. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Таким чином, спірні свідоцтва України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] мають бути визнані недійсними на підставі п. 1 ст. 19, абз. 5 п. 2 ст. 6, абз. 1-3 п. 3 ст. 6 Закону про знаки та п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Ст. 1 Закону про знаки: «Установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності; заклад експертизи - уповноважений Установою державний заклад (підприємство, організація) для розгляду і проведення експертизи заявок.». Згідно ч. 1 ст. 2 Закону про знаки: «Установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг, для чого: організовує приймання заявок, проведення їх експертизи, приймає рішення щодо них; видає свідоцтва на знаки для товарів і послуг, забезпечує їх державну реєстрацію…». Постановою Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», був затверджений початок ліквідації Державної служби інтелектуальної власності (ДСІВ) та покладення функцій з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Згідно з абз.1 ст. 2 Постанови Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності. При цьому, абз. 2 ст. 2 Постанови Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» передбачено, що Державна служба інтелектуальної власності продовжує здійснювати повноваження та функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення зазначених повноважень та функцій Міністерством економічного розвитку і торгівлі. 18 травня 2017р. була опублікована та одразу набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 320 від 11.05.2017 року «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», відповідно до якої було прийнято пропозицію Міністерства економічного розвитку і торгівлі щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 71, ст. 2374) функцій і повноважень Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується. Таким чином, на даний час Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, що було визначено правонаступником Державної служби інтелектуальної власності України (Відповідач-1), є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності. Міністерство економічного розвитку і торгівлі є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності. Таким чином, у зв'язку з визнанням недійсними спірних свідоцтв Міністерство економічного розвитку і торгівлі, як центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності, має внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання їх недійсними та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Встановлено, що при зверненні до суду ПрАТ «Харчовик» був сплачений судовий збір в розмірі 3200, 00 грн., а також за проведення судової експертизи було сплачено 40176,00 грн., позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 320,00 грн., позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн., позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного, та враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на них повноважень, не відслідковують порушення прав власників свідоцтв України суд вважає, що понесені позивачами судові витрати підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод».

Outcome: approved