Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обгрунтування заявленого позову покликається на наступні обставини. Позивач перебував на посаді відповідального за дотримання рівня гучності звуковідтворювального обладнання при здійсненні музичного озвучення в залах кафе в денний та нічний час приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе». За домовленістю з директором приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» заробітна плата позивача мала становити 1200 грн. Наказом №6 від 23.11.2013 року позивач був звільнений з займаної посади за згодою сторін. Просить суд стягнути з приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» заборгованість по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за вересень - листопад 2013 року та за час затримки розрахунку при звільненні. 14.04.2014 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.11-12), в якій просить збільшити розмір позовної вимоги щодо сплати [PERSON] середнього заробітку за час затримки з 23 листопада 2013 року по 14 квітня 2014 року та зобов'язати відповідача сплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки з 23 листопада 2013 року по 14 квітня 2014 року в сумі 5 640,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з приватним підприємством «Старс Мюзік Кафе» (а.с.3) та наказом №4 від 01.09.2013 року даного підприємства був призначений на посаду відповідального за дотримання рівня гучності звуковідтворювального обладнання при здійсненні музичного озвучення в залах кафе в денний та нічний час (а.с.4). Наказом №6 від 23.11.2013 року ПП «Старс Мюзік Кафе» позивач був звільнений з займаної посади за згодою сторін. За домовленістю з директором приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» заробітна плата позивача мала становити 1200 грн. Середньоденна заробітна плата становила 40,00 грн. (1200,00 грн.: 30 днів = 40,00 грн./день). Середній заробіток за час затримки у чотири місяці і 21 день (з 23 листопада 2013 року 14 квітня 2014 року) становить 5 640,00 грн. (1200,00 грн. х 4 + 840 грн. (21 день х 40 грн.) = 5 640,00 грн.). Отже, сума грошових компенсацій за заборгованість по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки по 14 квітня 2014 року становить: 3 320,00 грн. пряма заборгованість по заробітній платі та 5 640,00 грн. середнього заробітку за час затримки. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" особа вправі вимагати від роботодавця стягнення коштів, пов'язаних із порушенням останнім законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком і не залежно від того чи були відповідні кошти нараховані. З огляду на викладене, оскільки у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі та заборгованість за середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved