Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить їм на праві спільної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2006р. 01.08.2009р. між позивачем 1 та відповідачем було укладено шлюб. 12.01.2012р. відповідача було зареєстровано у спірній квартирі. 24.10.2013р. між позивачем 1 та відповідачем шлюб було розірвано, в зв'язку з чим відповідач виїхав з квартири та фактично перестав користуватися даним житловим приміщенням, що підтверджується відповідними актами. Реєстрація відповідача порушує право власності позивачів, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто створює обмеження у здійсненні права власності, також позивачі зазнають додаткових витрат на оплату комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та дату судового засідання за адресою реєстрації та за місцем останнього проживання, причину неявки до суду не повідомив. Представник 3-ї особи - Житлово - будівельний кооператив "Річковик-1" в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та дату судового засідання, причину неявки до суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивачів, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачі є власниками у рівних частках квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №652у. (а.с.12) Відповідач був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї, але з 24.10.2013р. по сьогоднішній час не проживає в спірній квартирі, що підтверджується актами ЖБК «Річковик-1» від 22.01.2014р., 13.05.2014р. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивачів, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивачі обмежені у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачам матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved