Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобовязань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 19.10.2011, внаслідок чого на 27.09.2017 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 12692,18 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом оголошення на сайті Семенівського районного суду Полтавської області. Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, не подав відзив чи заперечення щодо позову, заяв про розгляд справи за відсутності відповідача, клопотання про відкладення розгляду справи тощо до суду не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішувати справу за відсутності сторін і провести заочний розгляд справи. Виконуючи приписи ст. 264 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8) 19.10.2011 укладено договір б/н, згідно якого відповідач 19.10.2011 отримав кредит у розмірі 2500,00 грн, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Відповідно до зазначеної заяви заява разом із пам'яткою клієнта (відсутня у справі), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 10-24), а довідкою про умови кредитування з використання кредитної картки «55 днів пільгового періоду» (а.с. 9) складають договір про надання банківських послуг. Умовами кредитування "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" визначено, зокрема, кредитний ліміт 2500,00 грн, пільговий період кредитування 55 днів за кожною витратою із нарахуванням 0,01 % річних, базова процентна ставка 2,5 % на місяць, обовязковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; 2 формули розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кожен день прострочки; штраф за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням 500 грн + 5 % від ціни позову; комісії не передбачені. Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України далі ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-7) вбачається, що з 19.10.2011 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів здійснено відповідачем банку 25.11.2016 у сумі 257,30 грн. Згідно розрахунку станом на 27.09.2017 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 12692,18 грн, яка складається із: 4055,41 грн заборгованість за кредитом, 2941,15 грн заборгованість за процентами, 4615,04 нараховано пені, 500 грн штраф (фіксована частина), 580,58 грн штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розрахунок. Судові не надано доказів щодо його необгрутованості. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Позовна вимога про стягнення 4615,04 грн пені і 580,58 грн штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань не ґрунтується на законі. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобовязань за Договором, станом на 27.09.2017 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором за кредитом, процентами, штрафом 500 грн на загальну суму 7496,56 грн (4055,41 + 2941,15 + 500,00) і позов підлягає частковому задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 945,03 грн (1600*7496,56/ 12692,18). На підставі викладеного,

Outcome: approved