Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою є спадкоємцями після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] Дванадцятою Київської державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №1250/12 за 2012 рік. Позивачі у справі є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину, після смерті [PERSON] Відповідач по справі, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], вона також прийняла спадщину. За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області 20 травня 2011 року та зареєстрований у реєстрі за №262, згідно якого на випадок своєї смерті заповідав [PERSON], [INFO], наступне нерухоме майно: приміщення 1-5 площею 21,8 кв.м. житлового будинку [ADDRESS], та відповідну частину земельної ділянки площею 0,0800 га, яка прилягає до вищезазначеного приміщення житлового будинку. Коли позивачі у справі, у строк визначений ч.1 ст.1298 ЦК України, звернулися до Дванадцятої державної нотаріальної контори м.Києва із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, що не було охоплене заповітом, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину, мотивуючи це невизначеністю часток, які мають спадкувати спадкоємці за законом та за заповітом. Визначити розмір ідеальних часток у праві власності на спадкове майно у позасудовому порядку у відповідності до положень Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, позивачі не мають можливості тому, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстроване за спадкодавцем. На підтвердження своїх вимог позивачі надали розрахунок розміру ідеальних частин спадкоємців і праві на спадкове майно, згідно якого: Розмір ідеальної частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] приміщення 1-5 площею 21,8 кв.м., яке [PERSON], заповідав [PERSON], становить 27/100 частин, а частина спадщини, що не була охоплена заповітом у праві власності на вказаний житловий будинок становить 73/100 частини. Розмір ідеальної частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2497 га, кадастровий номер 3221055501:01:001:0200, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], її частина площею 0,0800 га, яку [PERSON] заповідав [PERSON], у простих правильних дробах становить 8/25 частин, а частина спадщини, що не була охоплена заповітом у праві власності вказану на земельну ділянку становить 17/25 частин. В судовому засіданні позивачі та представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позов підтримали і викладене підтвердили. Відповідачка в судовому засіданні із запропонованим позивачами розрахунком визначення розміру ідеальних часток у праві власності на спадкове майно погодилась, позов визнала повністю та просила його задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа дванадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення розміру ідеальної частки у праві власності на нерухоме майно частини спадщини, що неохоплена заповітом, яку мають спадкувати спадкоємці за законом, та визначення розміру ідеальної частки у праві власності на нерухоме майно частини спадщини, яку має спадкувати спадкоємець за заповітом, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є спадкоємцями після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами. Згідно положень ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно положень ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно положень ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що: 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 2. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно положень пункту 4.21. глави 10 розділу ІІ "Порядок вчинення нотаріальних дій Нотаріусами україни", затвердженого наказом Мін'юсту України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачено, що: якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Позивачі по справі не мають можливості визначити розмір ідеальних часток у праві власності на спадкове майно у позасудовому порядку у відповідності до положень Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, ми не маємо можливості тому, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстроване за спадкодавцем та Відповідач не дає своєї згоди. Пункт 3.1. вказаної Інструкції передбачає, що розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна. Згідно п.3.3. Інструкції за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Стаття 15 ЦК України визначає, що: 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України (Захист цивільних прав та інтересів судом) визначає, що: 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ч.1 ст. 31 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved