Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14650грн. заборгованості по кредитному договору та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу на підставі кредитного договору №001-08018-191111 від 19 листопада 2011 року було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000грн. та на день укладення кредитного договору зі встановленням лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 10000грн. У відповідності до умов кредитного договору, відповідач зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також виконувати інші зобов'язання визначені договором. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту, відповідно до умов договору не виконує, а тому станом на 22 серпня 2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 14650 грн., яка складається з: тіло кредиту - 14650 грн. У зв'язку з наведеним, просить суму боргу стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. 19 листопада 2011 року між позивачем ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено договір №001-08018-191111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000грн.. У відповідності до договору, відповідач зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З наданих суду документів та пояснень наданих відповідачем в судовому засіданні вбачається, що він умов договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 22 серпня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 14650 грн., яка складається з: тіло кредиту - 14650грн. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів по кредиту, чим не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що доводи позивача є підставними та з відповідача як позичальника підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 14650грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243,60грн. судового збору сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved