Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, вказуючи, що у період з грудня 2010 року по лютий 2015 року відповідачу були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач обовязків по оплаті за поставлену теплову енергію та гарячу воду не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 7902,21 грн. За вказаний період відповідач здійснив оплату за надані послуги частково, у сумі 2805,62 грн, а тому сума заборгованості становить 5096,59 грн. Позивач вказує у позовній заяві, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, яке мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ», а тому має право вимоги про сплату наданих відповідачу послуг. Позивач просив суд стягнути заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 5096,59 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить позов задовольнити. Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, і пояснив суду, що на його думку, позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду, атому просить застосувати строки давності та відмовити у задоволенні позов у повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 року Концерн «МТМ» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, яке мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року послуги споживачеві надаються згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення . Відповідно до п.1 ч.3 ст.19 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» визначений обовязок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обовязком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір між сторонами у справі про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався, а тому між Концерном "Міські теплові мережі" та відповідачем склалися фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до житлового приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки позивач такі послуги надав, а відповідач не відмовився від їх споживання. Представник відповідача не спростував доводи позивача та не надав суду жодних належних та допустимих доказів, що він не споживав послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; не надав доказів, що житло, яке він займає відєднано від теплових мереж Концерну «МТМ» та є інше джерело постачання опалення та гарячої води. Відповідно до ст.. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої встановлення тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. За період з грудня 2010 року по лютий 2015 року на загальну суму у творилася заборгованість на суму 7902,21 грн. За вказаний період відповідач здійснив оплату за надані послуги частково, у сумі 2805,62 грн., а тому сума заборгованості становить 5096,59 грн. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу, Строк загальної позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Представник відповідача до винесення рішення заявив про застосування строків давності. Разом з тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач протягом 2013-2015 року частково здійснював оплату спожитих послуг у розмірах, які перевищують місячні нарахування, що на думку суду, свідчить про визнання відповідачем свого боргу, і своїми діями він перервав перебіг строку позовної давності. Тому у застосуванні строків позовної давності суд вважає за необхідне відмовити. Таким чином, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку,що заявлені вимоги є обґрунтованим та доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved