Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], 2009 року народження. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами по справі, на даний час, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с.8), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини. На даний час позивачка не працює (а.с.2). Відповідач мешкає окремо, не працює (а.с.3-5). Інших неповнолітніх дітей на його утриманні не має. Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобов'язань, визнання відповідачем позову та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2016 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved