Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся із позовною заявою до суду, в якій просить суд стягнути з \~ [PERSON] на\~їх користь68\~108, 25 грн. шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, зазначили, що 04 липня 2018 р. м. Кам`янське по вул. М. Грушевського 2а сталася дорожньо транспортна пригода за участю: автомобіля Ореl Vectra, яким керував водій [PERSON] , та автомобіля FORD, яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль FORD та завдано шкоди транспортному засобу. Постановою суду від 18.09.2018 р. визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП [PERSON] . На момент ДТП авто відповідача не було застраховано. Потерпіла особа [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, розмір регламентної виплати склав 66\~808, 25 грн., яке МТСБУ було сплачено особі згідно платіжного доручення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причина неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Ухвалою суду 20 травня 2021 року відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 вересня 2018 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначені адміністративні стягнення, а саме: 04.07.2018 р. приблизно о 20.40 Дроздов по вулиці М.Грушевського 2а в м. Кам`янське керуючи автомобілем Ореl Vectrа, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем FORD FOCUS, яким керував [PERSON] , внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.8). Відповідно до заяви від [PERSON] 22 жовтня 2018 р. він просить МТСБУ здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди, що сталась 04.07.2018 р. та в результаті якої було пошкоджено його автомобілю FORD FOCUS (а.с.11). Відповідно до наказу Моторного (транспортне) страхового бюро України від 14.02.2019 р. № 1458 та платіжного доручення № 912295 від 15 лютого 2019 р. [PERSON] позивачем МТСБУ виплачені кошти в рахунок відшкодування шкоди в результаті дорожньо транспортної пригоди в розмірі 66\~808, 25 грн. (а.с.24,25). Також позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про регресні вимоги, щодо сплати відповідачем [PERSON] регламентної виплати в розмірі 68\~108,25 грн., але на час звернення до суду відповідач на користь позивача кошти не сплатив (а.с.26). Ст.\~22\~ЦК України\~передбачено,\~що особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки\~відшкодовуються у\~повному обсязі,\~якщо договором\~або законом\~не передбачено\~відшкодування у\~меншому або\~більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно із ч. 2\~ст. 1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ч.1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved