Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулися в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до [PERSON], в якому просять визнати за ними право власності, в порядку спадкування за законом на 9/40 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в рівних частках, крім того позивач [PERSON], просить визнати за нею право власності на 9/40 частин у праві спільної сумісної власності. Позивачі в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити на підставі поданих ними матеріалів доказового значення. Відповідач в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала письмову заяви про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] у віці 60 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №81 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 15 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області. За останнім місцем його проживання: [ADDRESS], відкрилася спадщина. Заповіту, на випадок свої смерті, [PERSON] не складав. Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину [PERSON] є позивачі [PERSON], як той з подружжя, який пережив спадкодавця, а також його діти - [PERSON] та [PERSON]. На час смерті [PERSON], з ним постійно проживали [PERSON] та [PERSON], про відмову від спадщини не заявляли, тому в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що спадщину прийняли. Відповідач, [PERSON] спадщини не приймала, заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подавала, тому згідно ст.1272 ЦК України вважається такою, що її не прийняла. До складу спадщини [PERSON] входить його право у 9/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, погребу вхідного літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. Г, гаража літ. Е, навісу літ. Е, погребу вхідного літ. Ж, вбиральні літ. З, сараю літ. К, навісу літ. к, літньої кухні літ. И, тамбуру літ. и, погребу літ. з6, погребу літ. з10, воріт огорожі №1, огорожі №3, хвіртки №4, огорожі №5, колонки питної №6. Співвласником 9/20 частин житлового будинку також є позивач, [PERSON], яка разом з [PERSON] одержала її в дар від [PERSON], згідно договору дарування від 23 грудня 1980 року. Право на 9/20 частин житлового будинку зареєстровано 5 січня 1981 року Полтавським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстрові й книзі №4 за реєстровим №91. За життя [PERSON] частки у 9/20 частин житлового будинку між співвласниками, не визначалися, поділу та виділу в натурі не здійснено. Земельна ділянка під житловим будинком за адресою: [ADDRESS], належить до комунальної власності територіальної громади м.Зіньків, Полтавської області. Згідно повідомлення Реєстраційної служби Зіньківського РУЮ Полтавської області №01-30 від 13.12.2013 року підстав для реєстрації речового права на частку в 9/20 частин житлового будинку за позивачем [PERSON], без її визначення, не має. 17 грудня 2013 року позивачі, звернулися до державного нотаріуса [PERSON] Зіньківької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на 9/40 частин житлового будинку за вказаною адресою. У видачі свідоцтв про право на спадщину на частку у житловому будинку державний нотаріус відмовила на тій підставі, що за життя [PERSON] частки із 9/20 частин житлового будинку не виділялися і їх розмір між співвласниками не визначався. Право на спадщину [PERSON] підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане 26 вересня 1971 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] одружились 26 вересня 1971 року і дружині присвоєно прізвище «[PERSON]»; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 09 грудня 2013 року згідно якого, [PERSON] народився 25 червня 1972 року, його батьком записано «[PERSON]». Прийняття спадщини [PERSON] підтверджується довідкою №6151 Зіньківської міської ради Полтавської області від 17.12.2013 року, згідно якої на час смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS]. Разом з ним постійно проживали [PERSON] та [PERSON]. Право [PERSON] на частку в 9/20 частин житлового будинку за вказаною адресою підтверджується договором дарування від 23 грудня 1980 року та з урахуванням положень ст.372 ЦК України становить 9/40. Частка [PERSON] в 9/20 частин житлового будинку також складає 9/40, з урахуванням рівності часток співвласників. Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» здійснено інвентаризацію житлового будинку за адресою [ADDRESS] та виготовлено технічний паспорт станом на 13 березня 2013 року. Відповідно до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Таким чином суд приходить до висновку про належність позивачам спадщини після смерті [PERSON] на 9/40 частин житлового будинку, в рівних частках, тобто по 9/80 кожному. Згідно п.11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України у разі смерті власника право власності припиняється. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України спадщина здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є той з подружжя, який пережив спадкодавця та діти. Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268, ст. 1269 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину, яка незалежно від часу прийняття належить спадкоємцю з часу відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї. Спадкоємець який на час відкриття не проживав із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позначений в технічному паспорті табур літерою «и», є приналежністю головної речі -житлового будинку і згідно ч.2 ст. 186 ЦК України слідує за ним, як головною річчю. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. На підставі ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст.16, 186, 328, 346, 372, 1217, 1218, 1223, 1261 ч.ч.1,3, 5 ст.1268, ст.1272, ч.2 ст.1299 Цивільного кодексу України ,

Outcome: approved