Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за ними право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 3,2031 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 30 грудня 2014 року померла мати позивачів - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивачі зверталися до нотаріуса, однак їм було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 299957 від 02 січня 2015 року підтверджується, що 30 грудня 2014 року у віці 82 роки, в с. Терешпіль Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 02 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 01. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки розташовані на території Терешпільської сільської ради в розмірі 3,2031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державних актів на право приватної власності на землю серії IV- ВН № 051778 від 07 квітня 2003 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2216, та серії IV- ВН № 051777 від 07 квітня 2003 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2217. Позивачі по справі, своєчасно звернулися до Хмільницької районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, про що є витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, але в звязку з тим, що в їхніх свідоцтвах про народження прізвище матері записано не [PERSON], а [PERSON], а також вони не предявили оригіналів державних актів на право власності на землю, їм довідкою № 536/02-17 від 16.07.2015 року було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і було рекомендовано звернутися до суду. Про те що дійсно померла [PERSON] була їхньою матірю є довідки Терешпільської сільської ради, де вказано що [PERSON] дійсно була їхньою матірю, а також витяги з погосподарських книгах за 1964-66 рр., за 2011-2015 рр. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved