Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] 05.07.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~000,00 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вона з 25.04.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відмінністю характерів та різними поглядами на життя часто виникали конфлікти, що негативно відображалося на родині, в результаті чого почуття любові в взаємоповаги між сторонами було втрачено, взаємне нерозуміння призвело до припинення подружніх відносин. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу син постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, фізичного, духовного та морального розвитку, усе це потребує значних коштів, сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. У зв`язку з тим, що відповідач матеріально не забезпечує та відмовляється у добровільному порядку сплачувати на його утримання аліменти, [PERSON] змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 12.07.19 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 24.07.2019 року. 18.07.2019 року [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згоден з розміром аліментів на утримання дитини у розмірі 2\~000,00 грн. У судове засідання призначене на 24.07.2019 року [PERSON] не з`явилася, представник позивачки адвокат Юциков Є.С. надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю. У судове засідання [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відзиві на позов від 18.07.2019 року зазначив, що згоден з розміром аліментів на утримання дитини у розмірі 2\~000,00 грн. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 25.07.2019 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.08.2017 року було розірвано (а.с.5). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.4). Після розірвання шлюбу син [PERSON] постійно проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою ОСББ «Тінистий 13-А» від 24.06.2019 року (а.с.3), та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує свої обов`язки щодо виховання та утримання сина, не переймається питаннями його годування, одягнення та розвитку, та відмовляється у добровільному порядку сплачувати на його утримання аліменти. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; - від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року 1 626 гривень, з 1 липня 1 699 гривень, з 1 грудня 1 779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2 027 гривень, з 1 липня 2 118 гривень, з 1 грудня 2 218 гривень; Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Проте, відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що згоден з\~розміром аліментів\~на утримання\~дитини у\~розмірі 2\~000,00 грн., зазначеним у позовній заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає\~ задоволенню та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 05.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~- у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved