Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на на переобладнане у житлове приміщення горища загальною площею 167,9кв.м. над квартирою [ADDRESS], належній на праві власності Відповідачам. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує наступними обставинами. На підставі на підставі договору оренди квартири від 23.02.2013р. він винаймав у Відповідачів належну їм квартиру [ADDRESS], яка знаходиться на останньому поверсі будинку. Позивач вказує, що оскільки квартира знаходиться на найвищому поверсі будинку під горищем, то через потрапляння атмосферних опадів з даху будинку в квартирі пахло сирістю, на стелі і стінах квартири спостерігається підвищена вологість. Крім того, як зазначає у позові [PERSON], горище будинку знаходилося в безхазяйному стані, щілини у даху продувалися вітром, що призводило до низької температури у квартирі. У зв'язку з цим Позивач з дозволу власників квартири (відповідачів) в період з квітня по червень 2013 року зробив у квартирі перепланування з влаштуванням на горищі будинку допоміжних приміщень для забезпечення гідро та теплоізоляції, а також для розширення корисної площі квартири. При цьому, як вказує Позивач, Відповідачі запевнили його, що відшкодують вартість витрат на переобладнання. Проте, зі слів Позивача, у серпні 2013 року, коли всі будівельні та ремонтні роботи були закінчені, і він звернувся до відповідачки [PERSON] з вимогою відшкодувати вартість переобладнання квартири [ADDRESS], вона відповіла відмовою, а крім того відмовилася продовжувати договір оренди квартири, у зв'язку з чим Позивач був змушений шукати інше житло. Вважаючи свої права порушеними, з урахуванням положень, викладених в статті 778 ЦК України, а також враховуючи те, що реконструйоване горище над квартирою [ADDRESS] є відокремленим від квартири приміщенням, що складає окремий рівень, і може бути відокремлене від самої квартири, Позивач вважає, що має право на визнання за ним права власності на це приміщення, у зв'язку з чим звертається з відповідною вимогою до суду. До початку розгляду справи по суті Відповідачі пред'явили зустрічні позовні вимоги до [PERSON], а також до балансоутримувача будинку ТОВ «Житлосервіс» про визнання за ними в рівних частках права власності на реконструйовану дворівневу трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Свої зустрічні вимоги Відповідачі мотивують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності від 23 листопада 2006 року №2000-С/КІ. Відповідачі у своєму зустрічному позові визнають, що вони укладали з Позивачем договір оренди квартири від 23.02.2013р., проте на той час усі ремонтні роботи, пов'язані з переплануванням квартири у дворівневу вже були здійснені. Так, з дозволу власників сусідніх квартир та адміністрації ТОВ "Житлосервіс" роботи по реконструкції даху почалися у вересні 2012 року. У результаті проведених робіт по переплануванню квартири та реконструкції горища з облаштуванням мансарди загальна площа квартири збільшилася. Усі роботи по переплануванню виконані у відповідності до проектної документації, стандартів, будівельних норм та технічних правил, і відповідають вимогам до їх приймання. Разом з тим, на сьогодні Відповідачі не мають відповідного правовстановлюючого документу на реконструйовану квартиру, що стало першопричиною виникнення спору з Позивачем. Зокрема, Відповідачі зазначають, що оскільки з первісного позову зрозуміло, що Позивач [PERSON] не визнає то оспорює наше право власності на реконструйовану частину нашої квартири, тому за захистом своїх майнових прав вони змушені звертатися до суду. Представник Позивача у судовому засіданні первісний позов підтримав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник Відповідачів [PERSON] та [PERSON] у задоволенні вимог [PERSON] просив відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Від відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Житлосервіс» надійшла заява про визнання зустрічного позову з клопотання про розгляд справи у відсутність представника товариства. Перевіривши в судовому засіданні зібрані докази та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (в рівних долях) належить дворівнева трикімнатна квартира [ADDRESS] (загальною площею 158,70 кв.м та житловою площею 63,2 кв.м) в [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності від 23 листопада 2006 року виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26.10.2006р. за №2000-С/КІ. (а.с.5) 23 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення, згідно з яким Позивач отримав у тимчасове платне користування зазначену квартиру, яка за технічними характеристиками була трикімнатною, загальною площею 158,7 кв.м. Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу належності на праві власності надбудованого над квартирою в якості її частини мансардного поверху, розміщеного в межах горища. Як вбачається з копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] мансардний поверх квартири фактично розташований над нею і є її третім рівнем. (а.с. 36-38) З матеріалів справи вбачається, що мансардний поверх надбудований над квартирою [ADDRESS], розташованою на 16-17 поверхах у 17-поверховому будинку, в межах допоміжних (горищних) приміщень. Відповідно до ст.778 ЦК України, на яку посилається Позвиач, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, Позивач [PERSON] не потурбувався про підтвердження своїх пояснень щодо наявності у нього письмової згоди орендодавців на реконструкцію квартири та горищних приміщень, щодо несення ним витрат на такі роботи, щодо отримання згоди інших співвласників квартир у будинку тощо, а тому підстав для задоволення його позову немає. Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення, стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Із заяви балансоутримувача будинку ТОВ «Житлосервіс» про визнання зустрічного позову вбачається, що заперечення інших власників квартир в будинку [ADDRESS] на розпорядження спільним майном шляхом надання дозволу на перепланування та передачі у власність частини горищних приміщень [PERSON] та [PERSON] відсутні. Крім того, з Висновку №ЕД-1-1-15/13 будівельно-технічного експертного дослідження від 12.07.2013р. вбачається, що приміщення мансардного поверху квартири [ADDRESS], розташованої в житловому будинку [ADDRESS] в м. Києві відповідають державним будівельним нормам та стандартам, вимогам техніки безпеки, санітарним нормам, правилам пожежної безпеки, і їх подальша експлуатація в якості приміщень квартири можлива. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Згідно з частиною другою вказаної статті, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до технічного паспорту, складеного працівниками БТІ 18.10.2009р., після реконструкції та збільшення площі квартири за рахунок допоміжних приміщень горища, вона стала трикімнатною квартирою загальною площею 326,6 кв.м, житловою площею 123,0 кв.м. (а.с.36-37) З огляду на те, що здійснені Позивачами за зустрічним позовом дії з реконструкції квартири [ADDRESS] та збільшення її площі за рахунок допоміжних приміщень горища нічиїх прав не порушують, не суперечать чинному законодавству, суд дійшов висновку, що ними доведено обґрунтованість своїх позовних вимог, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved