Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в позовній заяві вказавши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, що розташована на території Телязької сільської ради Сокальського району Львівської області. Спадкоємцями майна після смерті чоловіка за законом є позивач та їх син - відповідач у справі. В процесі оформлення спадщини нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що в неї немає оригіналу Державного акту, а лише його копія. Таким чином, позивач була позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,8998га, яка розташована на території Телязької сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право власності на землю серія ІІ-ЛВ №030727 в порядку спадкування після смерті чоловіка. Позивач подала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач подав в суд заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із дослідженої в судовому засіданні довідки, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №030727 встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,8998га, яка розташована на території Телязької сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З дослідженої довідки №213 виданої Телязькою сільською радою встановлено, що позивач до дня смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним по [ADDRESS] . Разом з цим, з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб встановлено, що позивач 30.12.2012р. вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В свою чергу відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на спадкування за законом вказаної земельної ділянки після чоловіка. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved