Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з обліку місця реєстрації, свої позовні вимоги мотивували тим, що їм на праві власності належить по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] . У даному господарстві, крім позивачів, прописана колишня дружиня [PERSON] , [PERSON] , яка являється відповідачкою по справі. Більше двох років остання не проживає у даному господарстві, на даний час проживає за кордоном, однак добровільно знятись з реєстрації не бажає, через що позивачі не можуть одержувати субсидію на комунальні послуги. Вважають, що [PERSON] втратила право на користування належним їм житловим приміщенням, та просять зняти останню з реєстраційного обліку в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачі подали до суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити, на заочний розгляд справи згідні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, про час та день розгляду справи повідомлялася на веб-сайті суду, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] належить Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно Виписки з по господарської книги №3, запис №ПГО 0262-1, виданої Устянською сільською радою, власниками домоволодіння по [ADDRESS] являються: [PERSON] - Ѕ частка та [PERSON] Ѕ частка. З довідки про склад сім"ї, виданої Устянською сільською радою №948 від 02.07.2020р. слідує, що до складу сім"ї [PERSON] входять: донька [PERSON] , син [PERSON] та колишня дружина [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї від 02.07.2020 р., [PERSON] проживає один за адресою: [ADDRESS] . Колижна дружина [PERSON] , зареєстрована по даній адресі, але не проживає більше двох років. Донька [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані по даній адресі, однак не проживають. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , які являються сусідами [PERSON] та [PERSON] , слідує, що [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , більше одного року не проживає у господарстві по [ADDRESS] , оскільки виїхала разом із дітьми закордон. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідачка не проживає у належному позивачам житловому будинку понад 1 рік, тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання у цьому будинку та зняти її з реєстраційного обліку. На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved