Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,38 га, яка розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області( державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER]) виданий 22.03.2002 р. на підставі розпорядження Добровеличківської районної державної адміністрації від 20.03.2002 року №85-р). Спадщину позивач після смерті чоловіка прийняла. 22.07.2016 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно квартири, проте державний нотаріус своєю постановою від 17.10.2016 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, мотивуючи відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, тому вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, будучи вчасно, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Від голови сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 21.03.1969 року Палацом урочистих подій м. Миколаїв встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21.03.1969 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.11). [PERSON] помер [INFO] року в місті Миколаїв Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 09.12.2015 міським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції ( а.с.5) . На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 22.03.2002 року Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області [PERSON] належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 4,38 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.10). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3503146592016 від 22.09.2016 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 4,3753 га, яка розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.9). Спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року є її син [PERSON], [INFO], який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2011 року виданого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є. ( спадкова справа №4/2011) успадкував земельну ділянку площею 4,38 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 22 березня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] ( а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАІ № 255890, виданого 22.07.2016 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В. встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] року , є його дружина - [PERSON], [INFO]. Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 ( однієї/третьої) частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2016 року державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзнякова О.В. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,38 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 22.03.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку площею 4,3753 га, що розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на ім'я спадкодавця - [PERSON] ( а.с.8). Суд зазначає, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (ч.2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Зміст права власності на землю полягає в тому, що власнику в повному обсязі належить три види правомочностей, тобто право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Право приватної власності на землю означає, що певна конкретно визначена на місцевості земельна ділянка належить певному конкретно визначеному громадянинові або юридичній особі (заснованій на власності громадянина, групи громадян). Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; д) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті . Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У випадку відмови отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору, особа вправі за захистом порушеного права звернутися до суду. З матеріалів спадкової справи № 81/2016 до майна померлого [INFO] року [PERSON], судом з'ясовано, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом. Інші особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлені. Також судом не встановлені й інші спадкоємці після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до норм чинного законодавства, з 01 січня 2013 року з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» територіальні органи земельних ресурсів не здійснюють видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, тому встановлення права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, можливе лише в судовому порядку. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за законом на спадщину, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] має право на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,38 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. З огляду на ті обставини, що позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що його права підлягають судовому захисту, отже позов необхідно задовольнити повністю . На підставі викладеного, ст.ст. 1218 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" із змінами та доповненнями ,

Outcome: approved