Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 1649 грн., в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 1000 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що досудовим розслідуванням [PERSON] раніше судимий, востаннє був засуджений 20.12.2011 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України. Однак, 14.04.2014 року по відбуттю строку покарання маючи не зняту та не погашену судимість та не зробивши належних для себе висновків, перебуваючи під адміністративним наглядом на підставі Синельниківського міськрайонного суду від 31.03.2014 року умисно, повторно вчинив корисливий злочин. 05.09.2014 року близько 16.00 годин [PERSON], реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію належного йому домоволодіння розташованого по [ADDRESS], до якого він мав вільний доступ, так як тимчасово проживав у вказаному домоволодінні за його добровільною згодою. Після чого, [PERSON] переконався, що його злочинні дії не є очевидними для інших осіб, шляхом вільного доступу проник до гаражу, розташованого на території належного йому домоволодіння, звідки таємно, умисно та з корисливих мотивів викрав два електромотори DIN /SEC/ CENELC MS90LC та ANPE71A4 та 15 метрів сітки рабиці товщиною 3 мм., чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 1649 грн. Крім того, [PERSON] на підставі 1167 ЦК України зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в 1000 грн. Позивач подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений неодноразово, що підтверджується відповідними повідомленнями, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов, тому суд вважає можливим застосувати наслідки ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи 05.09.2014 року близько 16.00 годин [PERSON], реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію належного позивачеві домоволодіння розташованого по [ADDRESS], до якого він мав вільний доступ, так як тимчасово проживав у вказаному домоволодінні за добровільною згодою позивача. Після чого [PERSON] переконався, що його злочинні дії не є очевидними для інших осіб, шляхом вільного доступу проник до гаражу, розташованого на території належного позивачеві домоволодінні, звідки тайно, умисно з корисливих мотивів, викрав два електромотори DIN/SEC/CENELC MS90LC та ANPE71A4 та 15 метрів сітки рабиця товщиною 3 мм., чим заподіяв позивачеві матеріальну шкоду на загальну суму 1649 грн. Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки вина [PERSON] встановлена вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року, при цьому відповідачем нанесена матеріальна шкода позивачеві, що полягає у його злочинних діях і між вказаними незаконними діями та нанесенням матеріальної шкоди є причинно-наслідковий зв'язок, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, 1649 грн., необхідно задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки неправомірними діями відповідача [PERSON] були завдані моральні страждання та психологічні переживання позивачеві, так як він змушений був звертатися в правоохоронні органи, почуваючи при цьому психологічний та душевний дискомфорт, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1000 грн. моральної шкоди, враховуючи принцип розумності та справедливості, яка знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved