Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що йому на праві власності належить будинок [ADDRESS] . В будинку зі згоди позивача була зареєстрована відповідач - його дружина, яка перебувала в шлюбі з позивачем. Відповідач у 2017 року виїхала з будинку та з того часу проживати в будинок не поверталася, своїх речей в будинку немає. Через реєстрацію відповідача у належному йому будинку він не має можливості оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб, у зв`язку з чим просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що не має можливості прибути у судове засідання, позовні вимоги не визнає, просить у таких відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 17.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Яценком О.М., позивач є власником будинку [ADDRESS] . З довідки, виданої Дмитрівською сільською радою Волноваського району Донецької області від 03.02.2020 року №124 вбачається, що відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою. Не проживає у вказаному вище будинку з 01.01.2017 року. Відповідно до акту від 05.02.2020 року, складеного за участю в.о. Дмитрівської сільської ради [PERSON] , депутата Дмитрівської сільської ради Погукай Л.М. та сусідів [PERSON] , відповідач не мешкає в будинку [ADDRESS] з 2017 року. Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, особистих речей в будинку немає, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved