Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 06.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 003-28053-060813, на підставі якої позичальнику було надано споживчий кредит у розмірі 11087 грн. 88 коп., шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 11087 грн.88 коп.. Відповідач, отримала у своє розпорядження кошти, однак, не виконала належним чином свої зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість станом на 10.07.2014 року на загальну суму 11088 грн.71 коп.. Виходячи з цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ „Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору на загальну суму в розмірі 11088,71 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім того, представник позивача Опалько М.І., подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у відсутність представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та просила стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 400 грн. 00 коп., пов»язані з викликом відповідача до суду. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що 06.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 003-28053-060813, на підставі якої позичальнику було надано споживчий кредит у розмірі 11087 грн. 88 коп., шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з умовами кредитного договору банк надав відповідачу кредитні кошти, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 0,01 % в рік, на строк 37 місяців. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувалася сплачувати кредит, відсотки, нараховані за обслуговування кредиту та інші платежі, однак, позичальник умови договору не виконала, та загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить станом на 10.07.2014 року 11088 грн. 71 коп.. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п. 2.1 ч. 2 заяви сума кредитування становить 11087 грн. 88 коп. Відповідно до п. 2.3 ч. 2 заяви строк кредитування становить 37 місяців. Відповідно до п. 2.4 ч. 2 заяви розмір процентної ставки становить 0,01 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 2.5 частини 2 заяви розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: перші 12 місяців на рівні 0.00% в місяць; починаючи з 13-го місяця користування кредитом 1,40 % в місяць.. Відповідно до п. 2.6 частини 2 розмір комісії за надання кредиту: 0,00% від суми кредиту . Відповідно до п. 1.1. частини 4 заяви, кредитор надав позичальнику грошові кошти на наступні цілі: на придбання позичальником товару. Згідно з п.2.7 частини 2 заяви, позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. частини 4 заяви, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. Відповідно до п. 5 частини 4 заяви в разі порушення позичальником строків сплати платежів, банк має право нарахувати позичальнику та стягнути з останнього штрафні санкції в розмірі 10 % від суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше 250.00 грн. (двісті п'ятдесят гривень). Відповідно до п. 6.1 частини 4 заяви відповідач погодилася, що складовою та невід»ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких вона неухильно зобо»язується дотримуватися, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 10.07.2014 рік відповідач не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі11088 грн 71 коп., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 11087 грн. 88 коп.; заборгованість за відсотками - 0,83 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00грн.. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., та 400 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved