Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом яким просить суд зазнати за нею, [PERSON] право\~приватної власності в порядку\~спадкування за\~законом на\~ 1/4 частку житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~розташований по вул. Спатарени №4 в с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області а також на 1/4 частин вказаного житлового будинку в майні\~бувшого колгоспного\~двору. В\~обґрунтування позовних\~вимог посилається\~на наступне. [PERSON] 22.10.1978 року уклала шлюб з [PERSON] Марічелом Дмитровичем. У 1984 році, ними був побудований вищенаведений житловий будинок та зведені до нього господарські будівлі та споруди. Головою домогосподарства за даними погосподарського обліку рахується [PERSON] та відноситься до категорії колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року наведеному домоволодінні були зареєстровані: чоловік - [PERSON] Марічел Дмитрович, дружина - [PERSON] та їхні діти: [PERSON] Марічелович, [PERSON], які були співвласниками домоволодіння як майно колгоспного двору в рівних частках. 09.07.2017 року [PERSON] помер, у звязку з чим відкрилась спадщина на належe йому 1/4 часку домоволодіння. Заповіту за життя не складав. Вищенаведені діти спадкодавця як спадкоємці першої черги за законом спадщину не приймали. Спадщину прийняла позивач [PERSON] одноособово. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на 1/4 частку вищевказаного домоволодіння яка належала спадкодавцю, їй було відмовлено по причині ненадання належних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок чи його частку, документів, що підтверджують реєстрацію право власності на цей будинок за померлим [PERSON], у звязку з чим виникла необхідність у підтвердженні факту саме реєстрації її шлюбу із спадкодавцем та визнання за нею права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування. Позивач на призначені судові засідання не зявився, проте представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі на призначені судові у судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, також зазначивши, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 22.10.1978 року уклала шлюб з [PERSON] Марічелом Дмитровичем був зареєстрований шлюб Хряцьківською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, про що складено актовий запис №18, підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ № 275695 (а.с.7). 14.08.1957 року у віці 60 років помер [PERSON] Марічел Дмитрович, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №177988 від 11.09.2017 року (а.с.21). Як вбачається\~з витягів\~з погосподарських\~книг Горбівської\~сільської ради\~Герцаївського району\~Чернівецької області\~станом на\~1991-1995\~роки особовий\~рахунок \~№274,\~станом на\~2016-2020\~роки \~номер обєкта\~погосподарського обліку\~01391,\~за [PERSON]\~у якості\~голови двору\~числиться житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~і спорудами вул. Спатарени, 4, с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області, 1984 року побудови, суспільна група господарства якої відноситься до категорії колгоспного двору (а.с.6-8). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270 ЦК\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи відносно спадкового майна [PERSON] №127/2017 судом встановлено, що за життя останній заповіту не складав, у звязку з чим спадкування проводиться з законом. Спадкоємцями першої черги за законом являються: дружина - [PERSON] та їхні діти: [PERSON] Марічелович, [PERSON], з яких спадщину прийняла лише дружина шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний термін. Постановою державного\~нотаріуса №106/02-31\~від 28.03.2018\~року позивачу\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~і спорудами вул. Спатарени № 4 в с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області мотивуючи неподанням належних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на цей житловий будинок чи його частку, та документів, обовязкових для вчинення нотаріальних дій. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до\~Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року\~\~№885-ХІІ\~був введений в дію\~Закон України "Про власність".\~\~ До набрання чинності\~законом України «Про власність»\~майно колгоспного двору мало окремий статус і члени колгоспного двору набули можливості стати власниками майна колгоспного двору саме після набрання чинності\~законом України «Про власність».\~ Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. З витягу з погосподарської книги Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області станом на 1991-1995 роки особовий рахунок №274, судом встановлено, що голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON] станом на з 1991 по 1993 роки працювали у колгоспі «Победа», а отже суспільна група господарства визначалась як колгоспний двір (а.с.10). Запис спадкодавця у книгах погосподарського обліку Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області у якості голови двору підтверджує факт набуття ним та членами його сімї права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до частини першої\~ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР\~(у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до витягу з по господарської книги Горбівської сільської ради Герцаївського району станом на 15.04.1991 рік в домоволодінні за адресою вул. Спатарени №4 в с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області були зареєстровані: голова колгоспного двору - чоловік [PERSON] Марічел Дмитрович, [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON] Марічелович, [INFO] та донька [PERSON] [INFO], а отже всім членам двору на праві спільної сумісної власності в рівних частках, по 1/4 частці вказаного домогосподарства. Так як позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, вона вважається такою, що успадкувала 1/4 часту спадкового домоволодіння, однак у звязку з тим, що спадкодавець за життя належним чином не оформив право власності на свою частку домоволодіння, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити право власності через відсутність необхідних документів для вчинення нотаріальних дій, а також позбавлена права на виділ 1/4 частки спірного домоволодіння в майні колишнього колгоспного двору. Після завершення будівництва спірного будинку внаслідок прийняття змін до порядку оформлення права власності на житлові будинки документом, відповідно до вимог законодавства, документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. 22.11.2017 року був складений технічний паспорт на будинок ФОП [PERSON], що засвідчує засвічує його відповідність вимогам надійності і можливостям його безпечної експлуатації. За даними технічного паспорту, домоволодіння №4 по вул. Спатарени в с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 66,80 кв.м., у т.ч. житловою 41,80 кв.м., та господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. «Б» площею 16,10 кв.м., сараю літ. «В» площею 35,90 кв.м., гаражу літ. «Г» площею 11,40 кв.м., сараю літ. «Д» площею 23,20 кв.м., погребу літ. «Пг» площею 13,10 кв.м., огорожі №1,2, загальною інвентаризаційною вартістю в цінах 2017 року 144718,00 грн. З характеристики будинку, господарських будівель і споруд встановлено, що домоволодіння побудоване до 15.04.1992 року, що згідно інструкції про продаж проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним. Відповідно до ст.328 ЦК України\~право власності виникає із підстав, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268\~ЦК\~\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності. На підставі наведеного,

Outcome: approved