Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 15.11.2011 року в розмірі 3000 доларів США. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що надав відповідачеві грошові кошти у розмірі 3000 доларів США терміном до 15.01.2014 року. Строк виконання зобов'язань, встановлений за домовленістю сторін, сплив, але відповідач по цей час не повернув суму боргу, тому позивач просить стягнути суму за договорами та понесені судові витрати. Представник позивача підтримав заявлений позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідачки, що відповідає положенням ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач надав відповідачеві 15.11.2011 року грошові кошти у розмірі 3000 доларів США терміном до 15.01.2014 року. На підтвердження факту отримання вказаних коштів відповідач надав власноруч написану розписку від 15.11.2011 року (а.с.6). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16). Встановлений сторонами строк повернення коштів сплив, однак відповідач по цей час не повернув борг. Згідно ст.177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. За курсом НБУ на час звернення до суду, сума боргу в національній валюті (гривні) за договором позики від 15.11.2011 року становить 74 446 (сімдесят чотири тисчі чотириста сорок шість) гривень 05 копійок. З урахуванням заявлених вимог та наданих доказів, на підставі вказаних норм Закону, суд вважає вимоги є законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 744,47 грн. понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved