Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування у [PERSON], [PERSON] автомобіля, який знаходиться у них незаконно. В обґрунтування доводів зазначили, що у відділі соціального забезпечення Сумської ОДА знаходився на обліку інвалід Великої Вітчизняної війни 1 групи [PERSON],1924 року народження, у зв'язку із придбання автомобіля « Запорожец» з ручним керуванням безкоштовно. 15.05.1994 року відділ направив пакет документів [PERSON] управлінню СЗН Сумської ОДА для заміни автомобіля у зв'язку із спливом строку експлуатації попереднього автомобіля. 19.07.2001 року управління ПСЗН надіслало дооформлені документи [PERSON] На підставі наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 10.04.2001 року №31 інвалід ВВв 1 групи, 1924 року народження, [PERSON] був забезпечений автомобілем марки « Таврія»ЗАЗ-110280,2002 року випуску, зеленого кольору, через Головне управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації,що підтверджено повідомленням №58 від 18.04.2003 року про видачу автомобіля з ручним керуванням марки «Таврія»ЗАЗ-110280,2002 року випуску, ідентифікаційний номер кузова[NUMBER] без права продажу, дарування і передачі іншій особі. Згідно довідки № 998 від 20.08.2010 року, виданої виконавчим комітетом Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, [PERSON] 9 червня 2003 року вибув в Луганську область. З повідомлень від 15 та 16 серпня 2011 року Сумського РВ УМВС України в Сумській області встановлено, що даний автомобіль знято з обліку в зв'язку із зміною місця проживання та видано транзитний номерний знак [NUMBER], встановлено нове місце проживання власника Свердловський район Луганської області, с.Олександрівка., автомобіль зареєстровано на [PERSON],1947 року народження ( по успадкування за заповітом) та експлуатується [PERSON],1966 року народження, мешканцем [ADDRESS] на підставі тимчасового талону на право керування виданого Свердловським ВРЕР 14.07.2009р, останній ТО даний автомобіль пройшов 05.07.2010 року. Місце і дата смерті [PERSON] не відома, але факт смерті підтверджується прийняттям спадщини за заповітом, у тому числі, вищезазначеного автомобіля. Згідно Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 року №999, отримання автомобіля інвалідом не передбачає право його продажу, дарування, передачі іншій особі. Фактичний термін користування автомобілем встановити не можливо. Але відомо, що отримав вищезазначений автомобіль [PERSON] 18.04.2003року, передача права керування [PERSON] відбулася 14.07.2009року тобто, термін експлуатації автомобіля становить менше ніж 10 років. Виходячи з вимог п.16 Порядку, відсутності заяви від родичів померлого про наміри викупу автомобіля, не сплати залишкової вартості автомобіля, відсутності дозволу Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської ОДА на перереєстрацію автомобіля та звернувся до суду за захистом порушених прав з посиланням на ст. 400ЦК України. В суді представник позивача присутнім не був, звернувся до суду з клопотанням розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі до суду не з'явилися, про місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті « Урядовий кур'єр» , відповідач [PERSON] через СМС повідомленням, про що в матеріалах справи є вказані письмові докази. . Згідно ст.74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час, день та місце розгляду справи, з заявою про розгляд справи у його відсутності відповідачі до суду не зверталися. У відповідності зі ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів . Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Головним управлінням праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 10.04.2003 року №31 року інваліда Великої Вітчизняної війни І групи [PERSON],1924 року народження було забезпечено транспортним засобом з ручним керуванням марки «Таврія»ЗАЗ-110280,2002 року випуску для керування тільки двома руками. Повідомленням №58 про видачу 18.04.2003 року автомобіля з ручним керуванням підтверджено факт передачі [PERSON],1924 року народження, місце проживання якого в с.Головатівка Сумської області, інваліду ВВвійни 1 групи, автомобіля марки « Таврія» ЗАЗ-110280 безкоштовно без права продажу, дарування і передачі іншій особі. Відповідно до довідки виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №998 від 20.08.2010 року [PERSON] вибув в Луганську область 9 червня 2003 року. Позивачем приймались міри про встановлення місцезнаходження автомобіля марки «Таврія» ЗАЗ-110280,2002 року випуску, ідентифікаційний номер кузова[NUMBER] За отриманними повідомленнями даний автомобіль знято з обліку в зв'язку із зміною місця проживання [PERSON] та видано транзитний номерний знак [NUMBER], встановлено нове місце проживання власника Свердловський район Луганської області, с.Олександрівка., автомобіль зареєстровано на [PERSON],1947 року народження ( по успадкування за заповітом) та експлуатується [PERSON],1966 року народження, мешканцем [ADDRESS] на підставі тимчасового талону на право керування виданого Свердловським ВРЕР 14.07.2009р, останній ТО даний автомобіль пройшов 05.07.2010 року. Моментом виникнення спірних правовідносин, пов'язаних з наявністю правових підстав для вилучення автомобіля або залишення його в особи, яка на це має право, є момент смерті інваліда . Отримати данні про час смерті [PERSON] суд не має можливості у зв'язку з тим, що провести перевірку по первинним актовим записам про смерть, які зберігаються на тимчасово окупованій території у м.Довжанськ(Свердловськ) Луганської області, не можливо. Враховуючи, що тимчасовий талон на право керування спірним автомобілем був виданий Свердловським ВРЕР [PERSON] 14.07.2009р, смерть [PERSON] наступила в період після 2006 року. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16 травня 2012 року (справа № 6-10цс12) питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. На час смерті [PERSON] чинним був Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999. Відповідно до п. 41 зазначеного Порядку після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, який мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або упродовж не більше 6 місяців з дня його смерті. Іншому члену сім"ї померлого інваліда автомобіль залишається лише за наявності умов, встановлених в абзаці п"ятому пункту 16 Порядку, а саме: якщо він проживав і був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, і ним сплачено вартість одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС на підставі письмової довідки, форма якої затверджується Мінпраці. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - відповідним управлінням виконавчої дирекції. Як вказано в позові, заяв про наміри викупу автомобіля від родичів померлого інваліда не надходило, залишкова вартість автомобіля не була сплачена. Згідно ст.398, 400 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. Враховуючи, що Головне управління праці та соціального захисту населення Сумської ОДА дозвіл на перерєестрацію автомобіля, яким був забезпечений інвалід ВВв 1 групи [PERSON] не надавало, суд вважає, що підстав для залишення автомобіля у відповідачів після смерті [PERSON] немає, упродовж 6 місяців з дня смерті інваліда та в добровільному порядку автомобіль не повернуто, а тому автомобіль, який є державним майном, і який знаходиться у користуванні відповідачів без належних правових підстав має бути повернутий позивачу. На підставі вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 1378грн, сплачений позивачем для звернення до суду з даним позовом, по 689 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved