Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про зняття заборони відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що після смерті їх матері [PERSON], яка померла 16 червня 2002 року, залишилось спадкове майно, на яке, відповідно до інформаційної довідки № 135527506, від 18.02.2016 року, підставою для обтяження стала постанова АА 957177 від 30.07.2003 року Новоукраїнська державна виконавча служба. В звязку із цим позивачі не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON], тому змушені звернутися до суду з даним позовом та просять суд зняти арешт з нерухомого майна [PERSON], накладеного на підставі постанови відділу ДВС Новоукраїнського РУЮ, серії АА №АА 957177 від 30.07.2003 року. В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, представник відповідача ВДВС Новоукраїнського РУЮ [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку із наступним. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачі мали намір розпорядитися своїм майном, однак їм стало відомо про наявність обтяження на належне їм майно. Судом встановлено, що [PERSON] померла 16.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17). Позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги після смерті своєї матері [PERSON] звернулись до нотаріуса Новоукраїнської держнотконтори із метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця, в чому їм було відмовлено та роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту із спадкового майна. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 18.02.2016 року (а.с.10), встановлено, що на все майно, власником якого є [PERSON], зареєстровано обтяження - заборону на нерухоме майно: - 03.10.2008 року за № 8021072 реєстратором Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА957177, 30.07.2003 року Новоукраїнська державна виконавча служба. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звертались до ВДВС Новоукраїнського РУЮ із заявою про зняття арешту з майна, проте, згідно листа-відповіді від 01.03.2016 року за №1515 начальник відділу [PERSON] повідомив позивачів, що згідно п.9.9 Порядку\~роботи з документами в органах державної виконавчої служби строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладення арешту на майно [PERSON] (а.с.8). Відповідно\~ до чч. 1,2,3 ст.60\~ ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений 30.07.2003 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. У ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч.5 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Начальник відділу ДВС Новоукраїнського РУЮ відмовив заявнику у знятті арешту, оскільки виконавче провадження знищено відповідно до п.9.9 Інструкції про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки заборгованість сплачена повністю, а можливість позасудового вирішення спору відсутня. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Витрати із сплати судового збору слід залишити за позивачами.

Outcome: approved