Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за кожним, в порядку спадкування за законом у першу чергу, право власності на 1/3 частину земельної часки (паю) розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату серії [NUMBER] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Вимога [PERSON] про визнання за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,89 га в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, виданого 27.05.1996 на її ім'я на підставі рішення Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 04.04.1996 №142-р, як члену колективного сільськогосподарського підприємства - акціонерного товариства «Україна» виділено в окреме провадження. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину будинку [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 4,89 га в умовних кадастрових гектарах на території Дмитріської сільської ради відповідно до сертифіката серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Знамянської райдержадміністрації від 04.04.1996 року № 142-р. Позивачі, як спадкоємці першої черги, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожен на свою частину успадкованої ? частини вказаного будинку. Однак, щодо права на земельну частку, [PERSON] та [PERSON] видано державні акти відповідно до свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай) та передано у приватну власність кожному з них по 2,20 га. [PERSON] в 2011 році відмовлено в оформленні спадщини на 1/3 частину земельної частки в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2014 року скасовано розпорядження Знам'янської райдержадміністрації від 17.06.2002 року в частині передачі та закріплення у приватну власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та визнані недійними Державні акти про право власності на землю серії [NUMBER], виданий 26 серпня 2002 року на ім'я [PERSON] та серії [NUMBER], виданий 26 серпня 2002 року на ім'я [PERSON]. У зв'язку з викладеним сторони звернулися до суду для захисту своїх прав по спадкуванню. Позивачі в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити в повному обсязі, визнати за ними право власності кожному на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування після смерті спадкодавця. Представник Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів та вважає, що іншим способом неможливо захистити права позивачів, ніж в судовому порядку. Представник Дмитрівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої сільській голова не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Після його смерті, відповідно до спадкової справи, спадщину прийняли три спадкоємці першої черги, які являються позивачами по справі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2001 року [PERSON] та [PERSON] отримали спадкове майно, яке складається з 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 4,89 га, що знаходиться в АТ «Україна» Дмитрівської сільської ради , яке належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] виданого Знам'янською райдержадміністрацією 27.05.1996 року. На 1/3 частину спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Таким чином, відсутній спір між спадкоємцями щодо спадкування спадкового майна в рівних частинах. На підставі свідоцтва про право на спадщину та відповідно до розпорядження Знам'янської райдержадміністрації № 220-р від 17 червня 2002 року, [PERSON] та [PERSON] видано державні акти на право приватної власності на землю в розмірі спадкового майна по 2,02 га кожному, замість сертифіката на право на земельну частку (пай). Вказане розпорядження скасоване та державні акти визнані недійсними рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2014 року, в зв'язку з порушенням права [PERSON] на отримання спадщини після смерті спадкодавця. [PERSON] в 2011 році нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини на 1/3 частину земельної частки в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату. У п. 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства і є дійсними до виділення власникам земельних ділянок частко (паїв) у натурі земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В зв'язку з тим, що замість сертифіката на право на земельну частку (пай), спадкодавцям видані державні акти, які на даний час скасовані, позивачі не мають змоги в нотаріальному порядку здійснити перерозподіл та оформлення спадщини. Згідно положень ч.1 ст.15, ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання йог оправа власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до до п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР ). Відповідно до п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинна на час відкриття спадщини, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Позивачі помилково ставлять вимогу про визнання за ними права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 1,63 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належало померлому на підставі сертифікату. Тому в цій частині вимог суд вважає відмовити позивачам. Суд має тільки визнати за позивачами право на земельну частку (паю) із земель колишнього АТ «Україна» на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, яке надається відповідно до сертифікату, який не є документом, що підтверджує право власності на конкретну земельну ділянку відповідного розміру. Враховуючи вищевикладене, те що у день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі у виді права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), те що позивачі, які являються спадкоємцями першої черги по закону, у позасудовому порядку не мають можливості реалізувати своє право на спадщину, а також те, що представники відповідачів не заперечують проти задоволення позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати за клопотанням позивача віднести на його рахунок. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", 524-527,548, 549 ЦК УРСР (1963 року), п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та

Outcome: approved