Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, з урахуванням уточнених позовних вимог просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 301. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 26 липня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через декілька років після народження дитини їхні стосунки з відповідачем стали поступово погіршуватись, між нами зникло почуття любові та поваги один до одного, чоловік перестав виказувати інтерес до неї та їхньої дитини, і вони фактично припинили шлюбні відносини. Останні декілька років відповідач живе окремо. Вважає подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить нашим інтересам, час для примирення їх не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 26 липня 2008 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 301. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12 червня 2006 року Вахрушевським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу "[PERSON]". Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд дійшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved