Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 20 травня 2014 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає біля позивача. Вже кілька місяців позивач разом із відповідачем не проживає та не підтримує сімейних відносин. Сторони спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. Позивач просила розірвати шлюб. Ухвалою від 30 липня 2018 року було відкрито провадження у цій справі, вирішено розглядати її в порядку загального позовного провадження та відстрочено [PERSON] сплату судового збору по справі в сумі 704,80 грн до ухвалення судового рішення. Ухвалою від 14 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, вирішено здійснити виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подав. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 4 вересня 2018 року судом було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони уклали шлюб 20 травня 2014 року та зареєстрували його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №89 (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається з копій свідоцтв про народження, позивач є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10). Відповідно до копії акту КП "Жмеринкакомунсервіс" від 5 липня 2018 року позивач зареєстрована проживає [ADDRESS] зі своїми неповнолітніми дітьми (а.с.12). Судом також досліджено копії висновків по зверненнях позивача до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області за період з 2015 по 2018 рік, які стосувались сварок між сторонами (а.с.26-32). Підставою даного позову є те, що позивач бажає розірвання шлюбу, однак відповідач відмовляється в добровільному порядку його розірвати, а також наявність у сторін спільної неповнолітньої дитини, що унеможливлює розірвати шлюб в позасудовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. В даному випадку підлягаються застосуванню положення статей 54, 105, 110, 112. Відповідно до статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, відповідно до вимог статті 111 СК України, був позбавлений можливості вжити заходів щодо примирення подружжя, оскільки відповідач до суду не з`явився, особистих пояснень не надав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сім'ї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною другою статті 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, то судові витрати по сплаті судового збору підлягаються стягненню з неї на користь держави, а з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved