Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про зняття арешту з належного йому майна, посилаючись на те, що позичальником був отриманий кредит у банку і з метою забезпечення виконання зобов'язань передано в заставу автомобіль марки TOYOTA, модель: LEXUS, д/н [NUMBER]. В подальшому у зв'язку з невиконанням позивальником умов договору [PERSON] передав у заклад банку заставний автомобіль, проте з'ясувалось, що банк не може реалізувати свої права як кредитора та задовольнити вимоги забезпечені заставним майном, оскільки Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва було накладено арешт на зазначений автомобіль. Позивач вважає, що накладення арешту на автомобіль порушує його права як заставодержателя і кредитора, у зв'язку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Представник Державної податкової служби у Дарницькому районі м. Києва в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № К3R4АЕ00000087 та Договір застави К3R4АЕ00000087, предмет якого є автомобіль марки TOYOTA, модель: LEXUS, рік випуску: 2003, Тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 4-8, а.с.9-15). 18.08.2011 року [PERSON] з неможливістю виконувати свої кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» передав в заклад Банку належний йому на праві власності автомобіль марки TOYOTA, модель: LEXUS, рік випуску: 2003, Тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER]. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 40983332 від 17.06.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження у вигляді застави нерухомого майна на підставі договору застави автотранспорта за ПАТ КБ «ПриватБанк» на об'єкт: автомобіль марки TOYOTA, модель: LEXUS, рік випуску: 2003, Тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], д/н [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи на автомобіль марки TOYOTA, модель: LEXUS, д/н [NUMBER] Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва накладено арешт згідно з п.п.8.2.1 п.8.2. ст..8 Закону України № 2181 від 21.12.200 року, б/н, 08.12.2009 до 10.12.2014 року. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк. Відповідно до ст.21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору. Згідно ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування, збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Отже, перебування заставного автомобіля під арештом Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва перешкоджає повному та своєчасному задоволенню вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" за рахунок предмета застави. Оцінюючи належність допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved