Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При цьому зазначила, з 11.11.2006 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 від доходу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони з 11.11.2006 року перебувають у шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 11.11.2006 року (а.с.4). Від спільного проживання у шлюбі сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження (а.с.6) яка проживає разом з позивачем, відповідно до довідки Камянської с/р від 24.02.2016 року (а.с.7) та знаходиться на її утриманні. Позивач в своїй позовній заяві зазначила, що з відповідачем більше року проживає окремо, добровільно утримувати неповнолітню дитину він відмовляється, сама вона не має матеріальної можливості утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута, тому просить суд стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надала суду достатньо доказів про невиконання відповідачем батьківських обов'язків щодо утримання дитини, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому дослідивши матеріали справи та врахувавши, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, суд дотримуючись принципів законності та справедливості вважає задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? від доходу з дня подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved