Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 08.02.2002 року придбав у відповідача будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Зазначену угоду було укладено в письмовій формі. Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди позивач передав відповідачу обумовлену ними суму вартості будинку. За умовами правочину договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Оскільки угоду сторони фактично виконали, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. До суду не надходило заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та сторони належним чином повідомленні, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (договір купівлі-продажу №1-30 від 08.02.2002 року, укладений на товарній біржі „Ріко-Альянс"; реєстраційне посвідчення про реєстрацію будинку на праві власності за [PERSON]; технічний паспорт на будинок), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і мо\-жливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2002 року [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Зазначену угоду було укладено в письмовій формі. Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди позивач передав відповідачу обумовлену ними суму вартості будинку. За умовами угоди договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, оскільки продавець ухилявся від нотаріального посвідчення договору. Таким чином судом встановлено, що при укладені угоди було порушено право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу будинку, який потребував нотаріа\-льного посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР. Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу №1-30 від 08.02.2002 року, укладеним на товарній біржі „Ріко-Альянс"; технічним паспортом на будинок, реєстраційним написом, крім того, відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилився від нотаріального посвідчення угоди, - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved