Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 05 квітня 2007\~року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений\~кредитний договір № CSZ0AU00100079, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 65\~800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 05.04.2014 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит [PERSON], натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 05 жовтня 2015 року виникла заборгованість 510 323 грн.89 коп. Вказана заборгованість складається із заборгованості по кредиту в розмірі 44 177 грн.08 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 123\~822 грн. 39 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 5\~507 грн. 04 коп., пені за несвоєчасність виконання обовязків в розмірі 336 817 грн. 38 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 362\~899 грн. 79 коп., яка була задоволена заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18.10.2013 року та заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.11.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 147\~424 грн. 10 коп.. Позивач з урахуванням позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № CSZ0AU00100079 від 05.04.2007 року в сумі 147\~424 грн. 10 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви. В судовому\~засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечили. Зазначили, що в рахунок заборгованості по вказаному кредитному договору відповідач передав позивачеві заставне майно автомобіль Chevrolet NIVA, відтак вважають що свої зобов`язання перед банком виконали в повному обсязі і заборгованість за вказаним кредитним договором відсутня. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № CSZ0AU00100079, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 65 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 05.04.2014 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером (а.с.14), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачував відсотки за користування кредитними коштами та не повертав суми отриманого кредиту, не погашав всю суму кредиту згідно з вимогами Кредитного договору. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 05 жовтня 2015 року виникла заборгованість 510 323 грн.89 коп. Вказана заборгованість складається із заборгованості по кредиту в розмірі 44 177 грн.08 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 123\~822 грн. 39 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 5\~507 грн. 04 коп., пені за несвоєчасність виконання обовязків в розмірі 336 817 грн. 38 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 362\~899 грн. 79 коп., яка була задоволена заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18.10.2013 року та заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.11.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 147\~424 грн. 10 коп.. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. До доводів відповідача про погашення заборгованості шляхом передачі позивачеві заставного майна автомобіля Chevrolet NIVA суд ставиться критично з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно передав позивачеві заставне майно в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. Вказане заставне майно (автомобіль) було реалізовано позивачем 03.04.2013 року за 48000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості суму боргу відповідача було зменшено на суму отриману від продажу заставного майна в день його реалізації (отримання коштів від реалізації). При цьому відповідачем не оскаржувалася ціна реалізації заставного майна. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~\~№ 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях\~599 - 601,\~604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, при винесенні рішення суд приймає до уваги, що заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18.10.2013 року, яким стягнено з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором винесене після реалізації заставного майна, отже на даний час не виконано відповідачем, він продовжує користуватися кредитними коштами, це не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2211 грн. 36 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved