Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Дар*ї Олександрівни, третя особа: Комінтернівський районний відділ ГУ ДМС Харківської області у м. Харкові про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартири № 194 по проїзду Садовому 3-А в м. Харкові, усунення перешкод у користуванні власністю, зобов*язання вчинити дії та виселення. В обґрунтування позову позивач зазначила, що між нею та її матір*ю [PERSON], 12.06.2014 укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до умов Договору вона, як набувач, зобовязувалась виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача - [PERSON] і у разі її смерті набувала право власності на належне їй майно, а саме двокімнатну квартиру № 194, що знаходиться у місті Харкові, Садовий проїзд, 3-А. Так, у проміжок часу з 2006 до вересня 2014 року її мати проживала у спірній квартирі. Також в зазначеній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі. За час спільного проживання з [PERSON] між ними виникали сварки з приводу переоформлення спадкового майна, одного дня мати не змогла потрапити до квартири, оскільки відповідачі замінили вхідні замки, в зв*язку з чим вимушена була переїхати до неї. Відповідачі не полишали у спокої її мати погрожували, виламували двері її квартири, в зв*язку з чим вони були вимушені звертатись до правоохоронних органів. 26.12.2015 року її мати померла. Після її смерті спірна квартира перейшла у її власність. В лютому 2016 року вона неодноразово намагались потрапити до квартири за адресою: [ADDRESS], проте відповідачі перешкоджали цьому та погрожували фізичною розправою. Своїми незаконними діями відповідачі створюють їй як власнику перешкоди в користуванні квартирою чим порушують її права щодо володіння, користування та розпорядження належним майном. Відповідачі не являються членами її сімї, будь-які угоди з приводу користування спірною квартирою між ними не укладались, вважає, що [PERSON] та [PERSON] не мають права на проживання у спірній квартирі. В зв*язку з чим вона була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечувати проти позовних вимог, в обгрунтування заперечень зазначили, що відомості, які викладені у позовній заяві не відповідають дійсності. [PERSON] була матір*ю [PERSON] та бабусею [PERSON], вони разом проживали за адресою: [INFO]. [PERSON] проживала за вказаною адресою до середини 2015 року, оскільки це підтверджуться медичною документацією та вона перебувала під наглядом лікарів. А з вересня 2015 року вона переїхала до своєї доньки [PERSON] З [PERSON] у них були гарні відносини, вона знаходилась на їх утриманні та вони завжди її супроводжували. Вони сплачували комунальні послуги. [PERSON] тяжко хворіла, вона постійно перебувала під наглядом лікарів, отримувала променеве лікування, вживала сильнодіючи ліки, які дають ускладнення на центральну нервову систему. Вважають, що позивачка скористалась хворобливим станом [PERSON] для укладення спадкового договору. З середини 2015 року [PERSON] з ними вже повністю не проживала, позивачка обмежувала доступ до неї. За життя [PERSON] казала, що вона здійснила помилку, яка полягає в розпорядженні спірною квартирою на користь [PERSON], також вона зазначала, що відповідачі будуть проживати в спірній квартири стільки скільки їм необхідно і про це була повідомлена [PERSON] Вони не чинять перешкод [PERSON] у користуванні власністю, оскільки в неї є ключи від спірної квартири та вони на даний час підозрюють її у викрадені належних їм грошових коштів. На лист вимогу вони надавали [PERSON] відповідь, однак з боку [PERSON] ніяких дзвінків не надходило. [PERSON] та члени її родини погрожували ним, виламували двері в зв*язку з чим вони звертались до правоохоронних органів. [PERSON] в спірній квартирі не мешкає, не дійснює плату за комунальні послуги, зареєстрована та має на праві власності квартиру [ADDRESS]. Майна яке належить [PERSON] в спірній квартирі немає. Просили в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з*явилась, надавши заяву про відкладення розгляду справи в зв*язку з її хворобою, однак суд розцінює надану заяву як намагання затягнути розгляд справи. Оскільки довідки про хворобу суду не надано. З моменту відкриття провадження у справі відповідач майже на кожне засідання надавала заяви про відкладення розгляду справи в зв*язку з її хоробою. Після чого надавала довідки про знаходження на лікуванні, листків непрацездатності суду надано не було. Крім того, відповідачкою [PERSON] були надані письмові заперечення, до них надані письмові докази. [PERSON] приймала участь у судовому засіданні, надавала пояснення щодо предмету позову, брала участь у допиті свідків. За таких обставин суд закінчує розгляд справи в відсутності відповідачки [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Між [PERSON] та її матір*ю - [PERSON], 12.06.2014 укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 3-413. Відповідно до умов спадкового договору [PERSON], як Набувач, зобовязувалась виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача - [PERSON] і у разі її смерті набувала право власності на належне Відчужувачу майно, а саме двокімнатну квартиру № 194, що знаходиться у місті Харкові, Садовий проїзд, 3-А. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено, що [PERSON] є власником квартири № 194 по Садовому проїзду 3-А в м. Харкові. [PERSON] померла 26.12.2015 року в м. Харкові, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 526336. Згідно довідки ОСББ «Орлятко» № 19 ві. 09.02.2016 року зазначено, що [PERSON] була власником квартири № 194 по Садовому проїзду 3-А в м. Харкові, разом з нею в квартирі зареєстровані [PERSON], та [PERSON] 08.02.2016 [PERSON], на адресу [PERSON] та [PERSON] направлялись листи з вимогами звільнити належну їй на праві власності квартиру до 12:00 години 17.02.2015 та не чинити перешкоди у користуванні нерухомістю. Зазначені листи-вимоги були отримані відповідачами 10.02.2016 року про що свідцать зворотні поштові повідомлення та даний факт не оспорюється самими відповідачами, оскільки вони надали відповідь на дані листи. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення Перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав "Члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК)- Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї (Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14). Передбачаючи право власника квартири на відчуження цього об'єкту, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІУ від 11.12.2003 (із змінами та доповненнями) необхідною умовою реєстрації місця проживання є наявність документа, що підтверджує право на проживання в житлі. Відповідно до п. 2.2 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в України та зразків необхідних для цього документів», затвердженого наказом МВС України №1077 від 22.11.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2109/22421 документом, що підтверджує право на проживання в житлі є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання. За клопотанням сторін у справі були допитані свідки. Так свідок [PERSON] пояснила, до [PERSON] проживала за адресою: [INFO], вони були сусідами. [PERSON] проживала на Салтівці, коли [PERSON] захворіла [PERSON] забрала її до себе, це було приблизно два роки назад. У спірній квартири залишились проживати [PERSON] та [PERSON]. Вона знає, що [PERSON] після смерті матері стала власником спірної квартири. Про відповідачей вона поганого не чула, [PERSON] колись скаржилась на них її матері. [PERSON] казала їй, що [PERSON] та [PERSON] іноді відвідували [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що була сусідкою [PERSON]. Вона їй скаржилась на [PERSON] та [PERSON], вони сварились, її не пускали додому, потім вона пішла жити до [PERSON] близько 2 роки назад. Відповідачі продавали речі, які належали [PERSON] також в квартирі вони поставили нову дверь. Знає, що квартира належить [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] їй розповідала, що в 2013 році захворіла її мати. [PERSON] проживала по Садовому проїзду разом з відповідачами. За нею піклувалась [PERSON] [PERSON] казала їм, що відповідачі погрожували її отруїти та вона уклала спадковий договір на [PERSON] На даний час в спірній квартирі живуть відповідачі, вони замінили вхідні двері. Свідок [PERSON] пояснила, знає, що [PERSON] захворіла два роки тому, тоді вона жила на Нових домах, а потім перейшла на Салтівку до [PERSON] [PERSON] скаржилась, що її виживали з квартири відповідачі, вони перешкоджали їй потрапити до квартири. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] казала, що напише заповіт на [PERSON], однак [PERSON] в біді не залишить. Від [PERSON] він чув, що вона перешкод [PERSON] в проживанні не чинить. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її двоюрідна сестра, відносини між ними неякі, з відповідачами відносини нормальні. [PERSON] шкодувала, що написала заповіт. Чому вона його не переписала вона не знає, можливо в неї не було документів. Можливість спілкування з [PERSON] в неї була, про наявність перешкод пов*язаних з квартирою вона почула від [PERSON] Аналізуючи показання свідків суд приходить до висновку в наявності перешкод [PERSON] в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Суд не приймає до уваги пояснення свідків в частині не бажання [PERSON] укладення спадкового договору, оскільки він не скасований та не є предметом даного спору. З показань свідків суд прийшов до висновку, що [PERSON] як власник не може користуватись своїм майном, дані пояснення свідків також підтверджуються письмовими доказами по справі. Також з боку позивача та з боку відповідачей суду надані копії заяв про зверення до правоохоронних органів щодо вчинення відносно один одного кримінальних правопорушень, аналізуючи надані докази суд приходить до висновку, що між сторонами склались неприязні стосунки відносно користування спірною квартирою. Відповідачами суду надані копії медичних документів щодо тяжкої хвороби [PERSON], дана обставина позивачем не спростовуються, крім того посилання відповідачей, що в зв*язку з тяжкою хворобою та впливом з боку [PERSON], [PERSON] підписала спадковий договір, дані пояснення є необгрунтованими належними доказами та такими, що надумані відповідачами, оскільки спадковий договір ніким не оскаржений, відповідно до нього [PERSON] набула право власності на спірну квартиру. Відсутність у спірній квартирі речей [PERSON] та факт того, що вона не здійснює оплату за комунальні послуги судом не може бути прийнятий до уваги, оскільки дані обставини не впливають на її право власності. Отже, враховуючи той факт, що відповідачі не являються членами сімї [PERSON], будь-які угоди з приводу користування спірною квартирою між ними не укладались, та [PERSON] не бажає цього робити, суд прийшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] не мають права на проживання у спірній квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання особи здійснюється на підставі судового \~рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права \~власності \~на \~житлове \~приміщення \~або \~права користування житловим \~приміщенням, \~про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved