Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування арешту з майна боржника [PERSON] , а саме: з квартири [ADDRESS] ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації [PERSON] , грошових коштів, що обліковуються на рахунках [PERSON] , накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19.05.2009 року № 2-4059/09. В обґрунтування позову зазначає, що йому належить квартира [ADDRESS] . У позивача перед відповідачем була заборгованість. На розгляді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська знаходилась справа за позовом відповідача до позивача про стягнення заборгованості. 19.05.2009 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська постановлена ухвала про накладення арешту на майно позивача: на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації Позивача - [ADDRESS] , грошові кошти, що обліковуються на рахунках позивача. На підставі ухвали № 2-4059/09 від 19.05.2009 року наразі Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постановою державного виконавця № 14579394 наклав арешт на майно боржника. 07.09.2009 року постановою державного виконавця №14579394 закінчено виконавче провадження. Позивач здійснив погашення боргового зобов`язання перед відповідачем. Позивач як власник нерухомого майна, право якого на користування та розпорядження нерухомим майном порушується забороною його відчуження, накладеного державним виконавцем державної виконавчої служби при примусовому виконанню рішення суду, посилаючись на ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», звернувся за захистом порушеного права і просить скасувати арешт з майна боржника [PERSON] , накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19. 05. 2009 року № 2-4059/09. Позивач, його представник у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, де вказує, що позовні вимоги [PERSON] є законні, обґрунтовані, а тому відповідач не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи з вернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . На виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходилось виконавче провадження по справі №2-4059 від 19.05.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором. У справі №2-4059 ухвалою Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська від 19.05.2009 року накладено арешт на майно позивача: на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації Позивача - [ADDRESS] , грошові кошти, що обліковуються на рахунках позивача. На підставі ухвали № 2-4059/09 від 19.05.2009 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постановою державного виконавця № 14579394 наклав арешт на майно боржника. Станом на 23.06.2021 [PERSON] здійснив погашення боргового зобов`язання перед відповідачем, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 23.06.2021 №151. Арешт, накладений на підставі ухвали № 2-4059/09 від 19.05.2009 року відділом державної виконавчої служби не скасовано. Стаття 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За встановлених судом обставин підстави для зняття арешту державним виконавцем в порядку, передбаченому ст.59 Закону України Про виконавче провадження», відсутні. В той же час, право позивача на користування та розпорядження нерухомим майном порушується арештом, накладеним постановою державного виконавця. Представником відповідача АТ КБ «Приватбанк» вимоги позову визнаються, вони не суперечать вимогам закону і не порушують права третіх осіб, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved