Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області присуджено стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. Розмір присуджених аліментів наразі є недостатнім для утримання доньки та не відповідає потребам дитини. Крім того, позивачка зазначає, що і її матеріальний стан погіршився, оскільки 07.07.2012 року вона, як мати-одиначка народила другу дитину [PERSON], яка являється інвалідом, тому позивачка не працює та її дохід складається лише із соціальної допомоги в розмірі 1111 грн. 80 коп. А тому позивачка просить змінити розмір аліментів: стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини щомісячно. Ухвалою суду від 05.01.2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, оскільки у нього на утриманні знаходиться також малолітній син [PERSON], [INFO], тому просив позов задовольнити частково та змінити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини щомісячно. Позивачка, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористалась. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2006 року було присуджено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Отже, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Так, відповідно до ст. 192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] та сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 4877 від 09.11.2017 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради. З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійсно ще має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №066041. Однак, доказів, на підтвердження того, що відповідач сплачує аліменти на користь інших осіб на утримання сина [PERSON], суду не подано. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни розміру стягнення, визначених раніше судом, аліментів з твердої грошової суми у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною, на аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини щомісячно, так як для цього є законні підстави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved