overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 06 березня 2008 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції, актовий запис №21. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 березня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 21 (а.с.4). Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.07.2007 року. Шлюб був зареєстрований у Любомльському районному відділі РАЦСу Волинської області, актовий запис №54. Від даного шлюбу у них є малолітні діти: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] року. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.07.2007 року, який зареєстрований у Любомльському районному відділі РАЦСу Волинської області, актовий запис №54 (а.с.4). Від даного шлюбу у них є малолітні діти: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] року (а.с.5-6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16.04.2010 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №203. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.04.2010 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №203 (а.с.3). Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.05.2010 року. Шлюб був зареєстрований Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.05.2010 року, який зареєстрований Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №2 (а.с.4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 1984 року. Шлюб був зареєстрований 05 травня 1984 року в Підберезівській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №05. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено, їх шлюб існує лише формально. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 травня 1984 року, зареєстрованому в Підберезівській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №05, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вони не розуміють одне одного, між ними часто виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Позивачу слід залишити прізвище "[PERSON]" На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після народження дітей, відповідач перестав піклуватися та виконувати сімейні обов"язки по відношенню до неї та дітей. З 2016 року вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. До судового засідання подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити та строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся по останньому відомому місцю проживання та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причину неявки не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України. Судом встановлено, що сторони з 12.01.2013 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили та проживають окремо з 2016 року. Позивач на примирення не згодна. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК УКраїни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Сім"я розпалася через постійні конфлікти та сварки. З 2017 року вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. До судового засідання подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити та строк на примирення не надавати. До судового засідання відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем в підготовчому засіданні ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України. Судом встановлено, що сторони з 07.09.2013 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини припинили та проживають окремо з 2017 року. Сторони на примирення не згодні. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 27.08.2013 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Подружнє життя у них не склалося через постійні сварки та бійки. Відповідач неодноразово виганяв її з дітьми з квартири. Матеріально сім"ю не забезпечував. Примирення між нею і відповідачем неможливе. Посилаючись на наведені обставини, позивач просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення по обставинах справи та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. З 30 липня 2014 року проживають окремо. Від шлюбу мають малолітнього сина. Сімейне життя припинили через постійні сварки та бійки. Позивач на примирення не згодна. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 1982 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та постійні сварки в сім"ї. Примирення між нею і відповідачем неможливе. Посилаючись на наведені обставини, позивач просила шлюб розірвати. В письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1982 року. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини припинили в грудні 2013 року. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина, син Віктор 29.09.2010р.н. Дитина проживає з матір"ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, а тому позивачка просить стягувати на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх можливих видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття, посилаючись на те що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, в сім"і склались напружені відносини, між подружжям немає взаєморозуміння, фактично сторони стали ворогами, подружжя не веде спільного господарства. Це і привело до розпаду сімї. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, а подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їх дитини, що підтверджується наявними доказами, які є в матеріалах справи. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує дружину, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача, наявність постійного місця роботи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина дійсно проживає з матірю, та перебуває на її утриманні, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved