Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 20000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2017 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу суму позики в розмірі 20 000 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути зазначену суму в строк до 01.04.2017 року, на підтвердження укладення зазначеного договору та його умов відповідач власноруч написав розписку, у встановлений строк відповідач суму позики не повернув, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, позивач надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав клопотання про по розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.03.2017 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, що підтверджується письмовою розпискою за підписом відповідача. Зі змісту розписки вбачається, що відповідач взяв у позивача в вигляді позики грошові кошти в сумі 20 000,00 грн., які зобов'язався повернути в строк до 01.04.2017 року. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальникам. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. З позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув борг протягом строку, визначеного в розписці. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В позасудовому порядку спір між сторонами не вирішено, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, наявність у позивача розписки свідчить про неповернення відповідачем боргу. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов'язання обмежується поверненням боргу. Станом на день розгляду справи докази повернення суми позики суду не надані. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з приписами ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Як підтверджено матеріалами справи, позивачем вчинено всі дії, передбачені законом та умовами договору позики, проте, відповідачем умови договору щодо повернення суми позики у визначений строк не виконані, отже позивач має право вимагати виконання зобов'язання від боржника відповідно до зазначеного договору та чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду; На підставі викладеного,

Outcome: approved