Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з вибуттям до іншого місця проживання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що у відповідності до Договору дарування їй батьками була подарована квартира [ADDRESS]. За договором міни квартири на квартиру від 16.12.2005 року вона здійснила обмін своєї особистої власності на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03.04.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач виїхав зі спірної квартири з вересня 2012 року і став проживати з іншою жінкою за іншою адресою, створив нову сім'ю. В належній позивачу квартирі проживає вона разом з дітьми. Незаконні дії відповідача порушують її право на власність та житло, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач викликався до суду, але в суд так і не з'явився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Позивач наполягає на розгляді справи у відсутності відповідача. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Інгулецького районного сектору у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, своїх заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно Договору міни квартири на квартиру від 16.12.2005 року, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.16-18). Згідно довідки №14 Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби "Нова-ком" від 16.10.2013 року відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою (а.с.19). Згідно Акту від 18.10.2013 року у вказаній квартирі відповідач не проживає з 12.09.2012 року по теперішній час (а.с.21). У зв'язку з такими обставинами є підстави вважати, що відповідач своїми діями вчиняє позивачу перешкоди у здійсненні нею права користування своїм майном. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців, тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді зазначеної квартири. Таким чином вимога позивача щодо визнання відповідача наймачем, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved