Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати договір недійсним та скасувати\~ державну реєстрацію речового права. Обґрунтувавши свій позов тим що, 23 вересня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2017р., виданого державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 866, [PERSON], як спадкоємцю [PERSON], належить спадщина: земельна ділянка № 759, розташована на території Петрівської Сільської ради, Сватівського району, Луганської області, рілля площею 5,3701 га, у межах згідно з планом. Вказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛГ № 014373, виданого 16.05.2002р. Головою Петрівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення 33 сесії 23 скликання Петрівської сільської ради від 14.12.2001р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 862, кадастровий номер земельної ділянки 4424085500:18:005:0050. За фактом набуття нею земельної ділянки № 759 кадастровий номер 4424085500:18:005:0050 у власність, їй видано [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.05.2017р., індексний номер 86657295. Після отримання вказаної земельної ділянки у власність їй стало відомо, що приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], як державним реєстратором, проведено державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки № 759 кадастровий номер 4424085500:18:005:0050 за СФГ «Надежда» на підставі додаткової угоди від 21.11.2016р. до договору оренди землі від 02.04.2008р., зареєстрованого за № 240855/040841700265 від 14.05.2008р., в тексті якої нотаріусом вчинено запис від 12.12.2016р. за № 17960645 про її державну реєстрацію. Виходячи з тексту зазначеної додаткової угоди її було укладено 21.11.2016р. між орендарем СФГ «Надежда» та орендодавцем [PERSON] За таких обставин, [PERSON], який помер 23.09.2016р., ніяк не міг укласти 21.11.2016р. додаткову угоду до договору оренди землі від 02.04.2008р., зареєстрованого за № 240855/040841700265, свою згоду на її укладення надати не міг, своє волевиявлення щодо продовження строку оренди земельної ділянки виразити також не міг. Саму додаткову угоду батько [PERSON] за вказаних обставин підписати не міг. Позивач [PERSON] в судове \~\~\~засідання не зявилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач - СФГ «Надежда» в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, \~ відомості про його належне повідомлення є в матеріалах справи, \~\~\~не повідомив суд про причини своєї неявки до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, \~\~\~приходить до наступного: як встановлено в судовому засіданні: 23 вересня 2016 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтво про смерть. (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2017р., виданого державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 866, мені, [PERSON], як спадкоємцю [PERSON], належить спадщина: земельна ділянка № 759, розташована на території Петрівської Сільської ради, Сватівського району, Луганської області, рілля площею 5,3701 га, у межах згідно з планом, вказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛГ № 014373, виданого 16.05.2002р. та на підставі рішення 33 сесії 23 скликання Петрівської сільської ради від 14.12.2001р. зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 862, кадастровий номер земельної ділянки 4424085500:18:005:0050. (а.с.7) За фактом набуття мною земельної ділянки № 759 кадастровий номер 4424085500:18:005:0050 у власність, [PERSON] видано [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.05.2017р., індексний номер 86657295.(а.с.8) Після отримання вказаної земельної ділянки у власність позивачу [PERSON] стало відомо, що приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], як державним реєстратором, проведено державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки № 759 кадастровий номер 4424085500:18:005:0050 за СФГ «Надежда» на підставі додаткової угоди від 21.11.2016р. до договору оренди землі від 02.04.2008р., зареєстрованого за № 240855/040841700265 від 14.05.2008р., в тексті якої нотаріусом вчинено запис від 12.12.2016р. за № 17960645 про її державну реєстрацію.(а.с.9-13) Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно ж до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Таким чином, додаткова угода від 21.11.2016р. до договору оренди землі від 02.04.2008р., зареєстрованого за № 240855/040841700265, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 207, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 638 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», оскільки [PERSON], який помер 23.09.2016р., ніяк не міг укласти 21.11.2016р. додаткову угоду до договору оренди землі від 02.04.2008р., зареєстрованого за № 240855/040841700265, а також надати свою згоду на її укладення, та її підписати. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а за приписами ч. 3 1 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) ч. 3 ст. 215 ЦК України. Як розяснив Верховний Суд України в п. 5. Постанови Пленуму від 06.11.2009р. N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нотаріус є державним реєстратором. Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином в судовому засіданні, встановлено, що підставою для визнання договору недійсним та скасування\~ державної реєстрації речового права,\~\~є порушення істотних норм укладення договору, оскільки \~на момент укладення додаткової угоди, а саме 21.11.2016 р. до договору оренди землі від 02.04.2008р., зареєстрованого за № 240855/040841700265, [PERSON] помер, а отже дану угоду не підписував, згоди на її укладення не надавав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Селянського (Фермерського) господарства «Надежда», Приватний нотаріус Сватівського нотаріального округу Луганської області [PERSON] про визнання договору недійсним та скасування\~ державної реєстрації речового права\~підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved