Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що має з відповідачем спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується та не допомагає позивачці грошовими коштами утримувати спільну дитину, тому позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, на дитину, з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце його проведення. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ \~ \~ Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріадів справи, 02 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-АМ №182935, виданим 02 лютого 2017 року. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії 1-КИ №624024 від 18.07.2017, виданий Софіївським районним відділом ДРАЦС у Дніпропетровській області, [PERSON] народився 11 липня 2017 року, актовий запис №38, його батьками є: батько - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітнього сина, у зв'язку з чим порушуються його інтереси. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати його до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі встановленому між сторонами, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно на дитину і до повноліття дитини. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], 11 липня 2017 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно , до досягнення ним повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 28 серпня 2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640, 00грн

Outcome: approved