Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимог покликається на те, що на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06.06.2017 року(справа № 439/551/17) з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Із посиланням на вимоги ч.2 ст.182, 192 СК України просить суд змінити розмір аліментів встановлений рішенням Бродівського районного суду львівської області від 06.06.2017 р. та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? частки всіх видів доходу відповідача, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить позов задовольнити та у випадку неявки відповідача не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, яка долучена до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у сторін народився син [PERSON], 08.09.2014р.н. (а.с.10), який на даний час проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06.06.2017 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2017р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Як встановлено вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із звіту про здійснення відрахування та виплати від 07.11.2017 року складеному по місцю роботи аліменти з відповідача стягуються в розмір ? частки від заробітку, що становить 644 грн. в місяць (а.с.11). Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246- УІІІ\~встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 746 грн. - тобто 50% від встановленого прожиткового мінімуму, який на час розгляду справи становить 1492 грн., а отже сплата аліментів відповідачем на сина у розмірі 644 грн.(а.с.11) є нижчою сумою від встановленого мінімуму, а тому вимога позивачки про збільшення розміру аліментів є обґрунтованою. Відповідно до ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач має постійне місце праці (а.с.12) і має стабільний дохід, інших утриманців не має, тому суд вважає, що відповідач може надавати кошти на утримання дитини в розмірі заявленому позивачкою та приходить до висновку, що аліменти необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) батька, на сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст.180,181,182,183,192 СК України,

Outcome: approved