Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилалась на те, що вказаний будинок належить їй на підставі рішення КСП «Рассвет» Володарського району Донецької області № 1 від 08.02.2000 року, яким було вирішено питання про продаж їй будинку [ADDRESS] , що знаходився на балансі КСП «Рассвет». Вона виконала всі умови продажу будинку, сплатила в повному обсязі вартість вказаного майна, продавцем будинок було передано їй у володіння, вона зареєстрована та проживає в ньому разом зі своєю сім`єю, однак після повної сплати коштів за будинок вона не оформила право власності у встановлений законом порядок тому що розпочалась реорганізація підприємства і правонаступник ухилявся від оформлення равочину у нотаріуса. Відсутність права власності на нерухоме майно позбавляє її права вільно володіти власністю, просила суд визнати за собою право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 03.12.2019 року, відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали надіслана сторонам. Відповідач відзив не надав. Надав заяву про визнання позову. Ухвалою суду від 07.02.2020 року підготовче провадження в справі закрито, призначено її розгляд. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача - Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не з`явився, але подав заяву про те що не заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд розглядати справу у відсутність представника сільської ради. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини. Так, відповідно до положень ст.4 ЦПК України, кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що згідно копії реєстраційного посвідчення від 22.08.1996 року та довідки-характеристики від 12.09.1996 року будинок [ADDRESS] зареєстровано за КСП «Рассвет». (а.с.11,12) Згідно виписки з рішення зборів уповноважених членів КСП «Рассвет» Володарського району Донецької області № 1 від 08.02.2000 року було ухвалено продати колгоспниці [PERSON] будинок [ADDRESS] . Балансова вартість будинку складала 2000 гривень, залишкова 1300 гривень, яку вона сплатила, що підтверджено копією довідки, виданої правлінням КСП «Рассвет» Володарського району Донецької області. (13,14) З довідки № 75 від 07.11.2019 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальність «Рассвет» Нікольського району Донецької області вбачається, що колгосп «Рассвет» на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 07.11.1992 року № 6 був перейменований в КСП «Рассвет», яке було розформоване і на його базі було створено ТОВ «Рассвет» - протокол № 1 від 08.02.2000 року. (а.с. 36) Відповідно до довідки № 76 від 07.11.2019 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальність «Рассвет» Нікольського району Донецької області, [PERSON] повністю виплатила балансову вартість будинку [ADDRESS] . (а.с.22) З довідки № 76 від 07.11.2019 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальність «Рассвет» Нікольського району Донецької області, вбачається, ТОВ «Рассвет» на даний час не має можливості оформити нотаріальний договір купівлі-продажу будинку між ТОВ «Рассвет» та [PERSON] , так як будинок [ADDRESS] був знятий з балансу КСП «Рассвет» в грудні 1998 року у зв`язку з його продажем. Також ТОВ «Рассвет» зазначає, що дійсно в деяких довідках КПС «Рассвет» наявний номер будинку «17» бо це інвентарний номер об`єкту основних засобів, наданих колгоспом «Рассвет», а номер «22»- адресний номер цього ж будинку по сільській раді. (а.с. 38) Згідно копії довідки Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області від 28.10.2019 року № 1002 та копії рішення Малоянисольської сільської ради № VІІ/14-204 від 20.04.2017 року «Про впорядкування поштових адрес», встановлено, що адреса житлового будинку, що числиться за гр. [PERSON] була змінена з [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] . (а.с.8,9) Відповідно до довідок № 1001 від 28.10.2019 року, № 1006 від 28.10.2019 року, виданої Малоянисольською сільською радою Нікольського району Донецької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 1990 року зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані: донька [PERSON] , онуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,15) З технічного паспорту на будинок [ADDRESS] від 08.11.2019 року вбачається, що вартість спірного будинку складає 82100 грн. (а.с.5,7) Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вирішуючи позов [PERSON] суд застосовує положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, щодо правовідносин в частині набуття права власності, оскільки такі виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України [INFO]. Так, ст.13 Закону України «Про власність» визначала об`єктами права приватної власності жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Громадянин набував право власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом (ч.2 ст.12 цього Закону). Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникало з моменту передання речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Переданням визнавалося вручення речей набувачеві. (ст.128 ЦК УРСР). За приписами статті 224 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), положення якого діяли на момент правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, згідно статті 225 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), крім випадків примусового продажу, належить власникові. Згідно положень статті 15 Закону України «Про власність» наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Статтею 47 ЦК УРСР передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення угод лише у випадках передбачених законом. При цьому частиною другої зазначеної статті встановлено, що , якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня [INFO] "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Проаналізувавши діючи на момент виникнення правовідносин законодавчі та нормативно-правові норми, дослідивши вищезазначені документи, судом встановлено, що у дійсності між позивачем та КПС «Рассвет» відбулась угода купівлі-продажу будинку, оскільки КСП «Рассвет» був власником спірного майна, а тому мало право розпоряджатись своїм нерухомим майном, [PERSON] , як колгоспник, мала право придбати вказаний будинок. Пдприємство згідно рішення продало будинок, а [PERSON] прийняла його та сплатила визначені рішення грошові кошти, однак в порушення вимог цивільного законодавства сторони уклали дану угоду без нотаріального посвідчення та не зареєстрували у виконавчому комітеті місцевої ради. Позивач позбавлена можливості привести її у відповідність вимогам цивільного законодавства позивач не має можливості із-за ліквідації КСП «Рассвет», а тому її право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що позивач сплатила всю суму за договором купівлі-продажу, згідно відомостей довідки сільської ради які зроблені на основі записів погосподарської книги Малоянісольської сільської ради, вселилась на достатніх правових підставах та проживає в будинку з 15.03.1990 року, будинок був знятий з балансу ксп « Рассвет» у зв`язку із продажем будинку на підставі рішення зборів уповноважених членів ксп « Рассвет», у неї виникло право власності на спірний будинок, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір по справі за подання позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, що, з урахуванням ціни позову 82100 грн., складає 821 грн. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 410,50 грн. Враховуючи, що позивач отримує мінімальну пенсію та є особою, віднесеною до 3 категорії постраждалих внаслідок Чорбильської катастрофи, суд вважає за необхідне зменшити розмір судового збору до 410.50 грн.

Outcome: approved