Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.03.2016р. помер його батько [PERSON], який до 2010 року батько проживав в [INFO], а потім переїхав на проживання до Росії. Після смерті якого залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 3.9579 га, яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивачу не було відомо про наявність заповіту, а коли він дізнався про його існування і звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за батьком [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії ІV-АН № 608383від 24.03.2016 року [PERSON] помер 24.03.2016 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3.9579 га яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] згідно Державного акту серії ВН, який видано відповідно до розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 124 від 15.05.2002 року. На випадок своєї смерті спадкодавець 02.08.2006 р. залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що доводиться листом нотаріуса №670/01-16 від 07.07.2017р. Таким чином суд вважає, що позивач в силу вимог закону є таким, що прийняв спадщину. Однак позивач не може оформити своє право на земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно, що доводиться оголошенням у газеті "Життєві обрії" від 07.04.2017р. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, позаяк відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність спадкодавцеві земельної ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН виданого відповідно до розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 124 від 15.05.2002 року, підтверджується копією цього акта. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку не припинилося після його смерті, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved