Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS]. У 2010 році він зареєстрував у своєму будинку сім»ю онука [PERSON] , його дружину [PERSON] та дітей [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], 2008 р.н. 7 липня 2012 року [PERSON] разом з дружиною та дітьми добровільно залишив будинок позивача і переїхав проживати у будинок матері дружини за адресою [ADDRESS]. 13 липня 2012 року позивач відшкодував [PERSON] кошти за газовий котел та унітаз в сумі 2 800 грн, які купувалися за кошти онука і залишилися в будинку позивача. [INFO] [PERSON] помер, [PERSON] з дітьми залишилася проживати у будинку своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Оскільки прохання позивача знятися з реєстраційного обліку у його будинку залишені відповідачкою без реагування, позивач просив суд захистити його права власника шляхом визнання відповідачки [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS], а також зняття їх з реєстраційного обліку за цією адресою. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Відповідачка проти позову заперечувала, визнала той факт, що вона з дітьми з 2012 року проживає у будинку своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS], однак, заперечувала, що вони залишили будинок позивача добровільно, вважає, що її діти, залишаючись зареєстрованими у будинку позивача, матимуть право його успадкувати після смерті позивача [PERSON] Треті особи представників в судове засідання не направили, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені, від служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшла заява про розгляд питання без їх представника. Суд, вислухавши пояснення сторін. покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріли справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]\\ а.с.16\\ Згідно довідки К ПБМР ЖЕК-1 в будинку зареєстровані власник [PERSON], відповідачка [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей [PERSON], 2002 р.н., та [PERSON], 2008 р.н \\а.с.34\\ В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка з дітьми поселилася та зареєструвалася в будинку позивача у 2010 році як член сім»ї онука позивача [PERSON]. Судом встановлено, що 7 липня 2012 року [PERSON] з дружиною [PERSON] та дітьми добровільно залишив будинок позивача та переїхав проживати в будинок тещі [PERSON] за адресою [ADDRESS]. 13 липня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] 2 800 грн за газовий котел та унітаз, речі були придбані за кошти [PERSON] і залишилися в будинку позивача.\\ а.с.22\\ Після смерті чоловіка [PERSON] 30 вересня 2012 р. [PERSON] з дітьми залишилася проживати по [ADDRESS], але місця реєстрації не змінила. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала той факт, що із 07.07.2012 р. по теперішній час вона з дітьми проживає по [ADDRESS]. Пояснила, що залишили вони будинок позивача не з власної волі, а на його прохання, спроб повернутися не здійснювали. Заперечуючи проти позову, відповідачка вважає, що її діти, будучи зареєстрованими у будинку [ADDRESS], матимуть право його успадкувати після смерті позивача [PERSON] Той факт, що ні відповідачка [PERSON], ні її діти не проживають у будинку [ADDRESS] підтвердити в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] В матеріалах справи маються акти про підтвердження факту не проживання особи за адресою реєстрації, складені посадовими особами КПБМР ЖЕК-1, на підставі свідчень сусідів [PERSON] \\ а.с.11-12\\ На підтвердження факту не проживання [PERSON] з доньками у будинку позивача більш ніж три роки без поважних причин свідчить акт обстеження умов проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] \\ а.с.17\\, складений педагогами Білоцерківської ЗОШ № 15 , де навчаються дівчатка, за дорученням служби у справах дітей Білоцерківської міської ради. Згідно довідки Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради \\ а.с.18\\ [PERSON] та [PERSON] є ученицями Білоцерківської ЗОШ № 15, за інформацією, що міститься в класних журналах, адресою їх проживання зазначено [ADDRESS]. Відповідно до ст..29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці до 14 років є місце проживання її батьків\\ усиновлювачів\\ або одного з них. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду \\ про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою\\, свідоцтва про смерть. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] з дітьми не проживають в будинку позивача за адресою [ADDRESS], більше одного року без поважних причин, а тому згідно ч.2 ст.405 ЦК України вони втратили право користування цим житлом. Слід зазначити, що з врегулювання даного питання існує правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладена у п.34 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», яка звучить наступним чином : «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає доведеним факт порушення відповідачкою [PERSON] права [PERSON] вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме, житловим будинком [ADDRESS], що полягає у небажанні відповідачки знятися з реєстрації за адресою колишнього місця проживання, не зважаючи на той факт, що вона та її неповнолітні діти втратили право користування цим житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, а тому права позивача [PERSON] підлягають судовому захисту у спосіб, визначений самим власником майна. На підставі ст..88 ЦПК України та Закону України « Про судовий збір» з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 974 грн 40 коп, на відшкодуванні яких позивач наполягав. На підставі викладеного,

Outcome: approved