Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 17.01.2014 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 01.11.2013 року. Відповідач передав позивачеві ключі та правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Позивач передав відповідачеві 25 000 грн. в рахунок купівлі квартири. Сторони домовилися нотаріально посвідчити договір через 10 днів. Однак, у призначену дату відповідач до нотаріальної контори не з'явився з невідомих причин. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу від 17.01.2014 року виконаним та дійним, а також, визнати за ним право власності на зазначену квартиру. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, якою підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Від відповідача [PERSON] також надійшла письмова заява, якою він визнав позов у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Від представника третьої особи Реєстраційної служби Краснодонського МРУЮ Грабалової К.І. до суду надійшли письмові заперечення проти позову [PERSON], у яких вона зазначила, що державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає вимоги позивача за позовною заявою такими, що підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.11.2013 року належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією цього свідоцтва та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9, 10). Такі самі дані містить технічний паспорт на дане майно (а.с. 7, 8). Згідно з довідкою КП «Краснодонське ЖЕУ» від 24.01.2014 року, за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає (а.с. 11). 17.01.2014 року між відповідачем [PERSON] (продавцем) та позивачем [PERSON] (покупцем) у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, за пунктом 3 якого її продаж вчинено за 25 000 грн., які продавець у повному обсязі отримав від покупця на момент підписання цього договору (а.с. 4). Пунктом 6 договору сторони узгодили, що нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу відбудеться протягом 10 днів з моменту його підписання . Дослідивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що правовідносини, які виникли між даними сторонами, врегульовані наступними нормами діючого законодавства України. Так, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України визначена форма окремих видів договорів купівлі-продажу. Зокрема, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За положеннями ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частини 1 та 2 ст. 638 ЦК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 17.01.2014 року між сторонами в простій письмовій формі укладено договір купівлі - продажу квартири, за яким відповідач зобов'язався передати майно у власність позивачеві, а останній зобов'язався прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З даного договору вбачається, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов, зокрема, визначили предмет договору (квартира за адресою: [ADDRESS]); ціну (25 000 грн.); терміни виконання зобов'язань (здійснення нотаріального посвідчення протягом 10 днів з дня підписання договору). Позивач сплатив відповідачеві зазначені кошти, а відповідач передав позивачу ключі від квартири та правовстановлюючі документи, тобто, відбулося повне виконання договору. Дані обставини не заперечувалися сторонами. Однак, відповідач на даний час ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Правилами ст. 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з частинами 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Крім того, за роз'ясненнями п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року № 9, у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. На підставі вищенаведеного, ураховуючи, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, з огляду на те, що відбулося повне виконання договору, суд вважає за необхідне задовольнити дану позовну заяву у повному обсязі, визнати зазначений договір купівлі - продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на вказане майно.

Outcome: approved