Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом до відповідачів до Вижницької міської ради, [PERSON], де третіми особами без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] Під час оформлення спадщини, виявились розбіжності у документах, а саме в свідоцтві про смерть вказано, що помер [PERSON], а її мати записана - [PERSON], вони є рідними як брат з сестрою, а вона для померлого є племінницею, а для [PERSON] дочкою. Вона як спадкоємець за законом своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила в управління спадковим майном, своєчасно звернулась в нотаріальну контору. Крім неї спадкоємцем п'ятої черги є [PERSON], яка від спадщини на її користь не відмовилась і буде приймати спадщину у відповідній частці, інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановивши факт родинних стосунків між померлим, відмовились в нотаріальній конторі від спадщини на її користь. Однак державний нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів на будинок та тих розбіжностей в документах, що підтверджують їхні родинні стосунки між спадкодавцем та її матір'ю та нею. Просить встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON], [INFO] та померлою [INFO] року [PERSON], як дочки та матері та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 8/9 частки житлового будинку, з належними до нього надвірними та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] який належав померлому [INFO] року [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник відповідача Вижницької міської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника міської ради. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] В судове засідання треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого 28.11.2015 року виконкомом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №12. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] 1918 року побудови, вартістю 62778,00 грн. З довідки Черешенської сільської ради №502 від 22.11.2016 року вбачається, що згідно по господарської книги №2 за 2011-2015 роки, [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] Житловий будинок згідно по господарської книги №2 за 2011-2015 роки, був збудований в 1918 році. [PERSON], який помер [INFO] року, за життя свідоцтво про право власності на житловий будинок не отримував. Судом також встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого 13.01.2001 року сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №2. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2017 року встановлено факт родинних відносин між померлою [INFO] року [PERSON] та померлим [INFO] року [PERSON], як рідних сестри та брата, що підтверджується копією рішення. Рішення набрало законної сили. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 27.08.1950 року Черешенською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] року є [PERSON], [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017277432 від 02.11.2016 року вбачається, що 05 жовтня 1946 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 30 грудня 1957 року Черешенською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [PERSON]. З свідоцтва про одруження Серія [NUMBER], виданого 17липня 1971 року в м.Чернівці вбачається, що [PERSON] та [PERSON], 17 липня 1971 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. З довідки Черешенської сільської ради №503 від 22 листопада 2016 року вбачається,що згідно по господарської книги №5, особовий рахунок [NUMBER],за 1991-1995 роки, [PERSON] є братом [PERSON]. [PERSON] - дочка [PERSON], являється племінницею [PERSON], так як згідно по господарської книги №5, особовий рахунок [NUMBER],за 1991-1995 роки, [PERSON], [INFO] є братом [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка [PERSON] надала докази того, що померла [INFO] року [PERSON], була її матір'ю. Таким чином, факт родинних відносин, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Судом також встановлено, що крім позивачки спадкоємцем п'ятої черги за законом є -[PERSON], яка спадщину прийняла, про що подала відповідну заяву до державного нотаріуса,що підтверджується копією заяви. З матеріалів спадкової справи №62/2016 року до майна померлого [PERSON] вбачається,що спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої черги за законом та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Спадкоємцями п'ятої черги за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які від спадкового майна після смерті [PERSON] відмовилися на користь [PERSON], про що подали відповідні заяви. Згідно ст.1274 ч.2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.1275 ч.2. ч.3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок та відсутності підтвердження родинних відносин, їй було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 09.11.2016 року №1276/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А-ІДЖ» - знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється, 1918 року побудови. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06.10.2016 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 06.10.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об'єктів нерухомості є необов'язковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 8/9 ідеальної частки спадкового майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved