Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить про стягнення з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта грошові кошти у загальному розмірі 32371,38 гривень, що складаються з 24391,39 грн. страхового відшкодування, 3906,62 грн. пені, 439,05 грн. у якості трьох відсотків річних від простроченої суми та 3634,32 грн. інфляційних збитків, а також з [PERSON] 1000 грн. моральної шкоди. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ВАТ Оранта, керуючи автомобілем Тойота, державний номер [NUMBER] по вул.Балківській у м.Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем Міцубіші, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] На звернення до товариства з вимогою про відшкодування шкоди, отримала відповідь про намір виплатити завдану шкоду у значно меншому розмірі, що визначений страховиком, які також не виплачені. Вимоги в частині моральної шкоди в загальному розмірі 1000 гривень обґрунтовані тим, що вона зазнала переживань та душевних страждань у звязку з пошкодженням її майна, необхідністю його відновлення та подальшою тяганиною, повязаною з відшкодуванням майнової шкоди. У судове засідання представник позивача, представник відповідача відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта та відповідач [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому представник позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, представник товариства подав заперечення та просив у вимогах відмовити повністю, посилаючись на незаконність вимог про стягнення пені та 3% річних і не погодившись з висновком експерта; відповідач [PERSON] заявлені до нього вимоги визнав повністю. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2014 року о 16 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер [NUMBER], по вулиці Банківській у м.Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi Pajero, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди сталося зіткнення автомобілів та спричинено пошкодження транспортного засобу позивача, позивач зазнав матеріальної та моральної шкоди. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 8 травня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно полісу АС/58592926 від 25 листопада 2013 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована BAT HACK «Оранта», ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50\~000 гривень, з нульовим розміром франшизи. У відповідності до висновку №26/14 від 24 травня 2014 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Mitsubishi Pajero, державний номер [NUMBER], складеного судовим експертом автотоварознавцем [PERSON], вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Mitsubishi Pajero, державний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 24391,39 гривень. 29 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до BAT HACK «Оранта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та у подальшому надала усі необхідні документи, передбачені ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі й зазначений висновок. 14 липня 2014 року листом за вих.№09-02-09/13132 BAT HACK «Оранта» повідомило [PERSON] про те, що BAT HACK «Оранта» було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 12685,41 гривень. При цьому у даному листі зазначено, що HACK «Оранта» не має підстав для виплати страхового відшкодування на підставі звіту №26/14 від 24 травня 2014 року, оскільки страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у термін та відповідно до ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За змістом ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, при цьому відмовляючи у виплаті страховик повинен керуватися статтею 991 ЦК, в якій передбачені випадки таких відмов, а також Договором. Відповідно до ч.34.2 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Дана правова норма жодним чином не встановлює того, що за умови направлення страховиком свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, шкода повинна відшкодовуватись саме у розмірі, визначеному страховиком. Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ч.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Таким чином, даною нормою закріплено, що виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком виключно у разі, якщо відсутні документи, що підтверджують розмір заявленої шкоди, а також у разі, якщо страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки. За таких обставин, страхове відшкодування має бути виплачено [PERSON] саме у розмірі, визначеному висновком №26/14 експертного автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля від 24 травня 2014 року. Разом з тим, [PERSON] не виплачено страхове відшкодування у будь-якому розмірі. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно Ч.2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У відповідності до наданого позивачкою розрахунку, розмір пені за несвоєчасне виконання ВАТ НАСК «Оранта» своїх зобов'язань з виплати страхового відшкодування [PERSON] за період з 17 липня 2014 року по 18 лютого 2015 року складає 3906,62 гривень. Згідно доданих розрахунків, розмір 3 % річних за несвоєчасне виконання ВАТ НАСК «Оранта» своїх зобовязань з виплати страхового відшкодування [PERSON] складає 439,05 гривень, а розмір інфляційних збитків - 3634,32 гривень. Суд не погоджується із запереченнями відповідача ВАТ НАСК Оранта з приводу назаконності вимог позивача в частині стягнення пені та 3% річних, виходячи з того, що у відповідності до п.21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). За таких обставин, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] складає 32371,38 гривень (24391,39 + 3906,62 + 439,05 + 3634,32). Також внаслідок ДТП [PERSON] було спричинено моральну шкоду, яка полягає у її душевних стражданнях у звязку із пошкодженням її майна, необхідністю його відновлення та подальшою тяганиною, повязаною із відшкодуванням майнової шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Як визначено ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У частині відшкодування заявленої суми моральної шкоди в розмірі 1000 гривень суд вважає, що відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України та ст.1167 ЦК України, враховуючи ту обставину, що позивачка у справі з вини відповідача [PERSON] вимушена вживати додаткових зусиль для організації свого життя, виходячи з принципу розумності і справедливості, та з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] заявленої суми, вимоги підлягають задоволенню. З іншими вимогами позивачка не зверталась. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені нею судові витрати, що складаються з 567,31 грн. витрат зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог: 323,71 грн. з Приватного акціонерного товариства "СК Статус", та 243,60 грн. - з [PERSON].

Outcome: approved