Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на частину житлового будинку № 145, розташованого за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] по праву представлення є її онуки: [PERSON] та [PERSON], оскільки їх батько [PERSON], син померлої [PERSON], помер [INFO]. Крім цього, спадкоємцем після смерті [PERSON], є її син - [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. від 27 липня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Позивачі зазначають, що ними пропущений строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки тривалий час [PERSON] наполягав, що після смерті їх батька, [PERSON] склала заповіт саме на користь [PERSON] Тому питання про прийняття спадщини після смерті бабусі до травня 2016 року взагалі не розглядали. Але, в кінці травня 2016 року [PERSON], звернувся до позивачів з проханням надати свідоцтво про смерть батька, після чого у позивачів виникли сумніви з приводу наявності заповіту взагалі. 09 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ним та [PERSON], яка залишилась після смерті [PERSON]. Нотаріус роз'яснила, що йому слід звернутися до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, за останнім місцем проживання і смерті батька позивачів. 23 червня 2016 року нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори роз'яснила [PERSON], що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто звертатися потрібно саме до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. 01 липня 2016 року [PERSON] знову звернувся до нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори - Гайворонської Т.О. Вона запросила необхідні документи для встановлення родинності з [PERSON], [PERSON], а також свідоцтва про їх смерть. Свідоцтва про смерть [PERSON] у позивачів не було, а тому 19 липня 2016 року, отримавши дублікат свідоцтва про смерть [PERSON], знову звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Державний нотаріус Гайворонська Т.О. додатково попросила надати довідку від квартальної, хто на момент смерті [PERSON] був з нею прописаний. Ця довідка була надана 22 липня 2016 року. 27 липня 2016 року позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Крім цього, позивачі наполягали на поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] у період з 27 травня 2016 року по 07 червня 2016 року, а також з 10 червня 2016 року до 17 червня 2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні в Амбулаторії № 2 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 комунального закладу здоров'я дніпродзержинської міської ради. [PERSON] постійно мешкає з сім'єю в селі Городниця Уманського району Черкаської області. Має шість дітей, які з них: [PERSON], [PERSON], [PERSON], навчаються в Уманський загальноосвітньої школі I -III ступенів № 1 ім. О.С.Пушкіна Уманської міської ради Черкаської області. Вказана школа знаходиться на відстані 50 км від дома, і тому батько кожен день має відвезти дітей до школи, а потім їх зібрати до дому. Крім цього, у період з 21.04.2016 року по 06.05.2016 року [PERSON], [INFO] знаходилась на амбулаторному лікуванні в Уманський дитячий міський лікарні. На теперішній час його дружина [PERSON], знаходиться на 18 тижні вагітності. У період з квітня по липень 2016 року страждала на тяжкий токсикоз, у зв'язку з чим всі сімейні обов'язки по догляду за дітьми, їх вихованню, ведення домашнього господарства лягли на плечі чоловіка та батька - [PERSON]. Все вищевказане унеможливило виїзд [PERSON] до м. Дніпра для подання заяви про прийняття спадщини у належний строк. У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити у повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні підтвердила факт існування заповіту [PERSON], згідно якого все належне їй майно вона заповідала синам [PERSON] та [PERSON], та не заперечувала проти того, що позивачі є спадкоємцями померлої [PERSON] Заявлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що, згідно судової практики, вказані у позові причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не можуть бути визнані поважними. Просила відмовити позивачам у позовних вимогах у повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши осіб, які присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 04 квітня 2007 року Дніпропетровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 291. [INFO] померла [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 19 липня 2016 року Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації їх актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 9624. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] по праву представлення є її онуки, позивачі [PERSON] та [PERSON], оскільки їх батько [PERSON], син померлої [PERSON], помер [INFO]. Крім цього, спадкоємцем після смерті [PERSON], є також її син - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на частину житлового будинку номер [ADDRESS] Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 27.07.2016 року звернулися до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме, на частину житлового будинку номер [ADDRESS], після смерті [INFO] їх бабусі [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. від 27 липня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. В обґрунтування своїх вимог позивачі, крім іншого посилалися на незнання про наявність заповіту, некоректні та непрофесійні дії працівників Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, яки, у тому числі, сприяли пропуску строку на своєчасне подання ними заяви про прийняття спадщини. Однак, суд вважає, що незнання позивачами законодавства, їх незнання про наявність заповіту не є підставою для визнання поважними причин пропуску ними строку для прийняття спадщини. Так в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO], спадкоємці повинні були звернутися з заявою про прийняття спадщини в строк, визначений ст. 1270 ЦК України, а саме, з [INFO] до 21 червня 2016 року. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] в період з: -27.05.2016 року по 07.06.2016 року знаходився на лікуванні в Амбулаторії № 2 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 комунального закладу здоров'я дніпродзержинської міської ради з діагнозом: любмоішіалгія з вираженим больовим синдромом, що підтверджується довідкою від 07.06.2016 р., виданою зазначеним закладом, копія якої знаходиться в матеріалах справи; -10.06.2016 року по 17.06.2016 року знаходився на лікуванні в Амбулаторії № 2 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 комунального закладу здоров'я дніпродзержинської міської ради з діагнозом: ОХЗ попереково-крижовий відділ хребта з вираженим больовим синдромом і порушенням функції ходьби, що підтверджується довідкою від 17.06.2016 р., виданою зазначеним закладом, копія якої знаходиться в матеріалах справи . Таки чином, [PERSON] проходив лікування в останній місяць строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, в зв'язку з чим, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, в зв'язку з хворобами, і ці об'єктивні, непереборні, істотні труднощі, які перешкоджали йому як спадкоємцю вчинити дії щодо прийняття спадщини. Також судом встановлено, що [PERSON] постійно мешкає з сім'єю в селі Городниця Уманського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області № 593/02-52 від 20.07.2016 р. та має шість дітей, старша - [INFO], менша - [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області № 625/02-52 від 06.08.2016 р. . Згідно довідки Уманської загальноосвітньої школи I -III ступенів № 1 ім. О.С.Пушкіна Уманської міської ради Черкаської області, старші діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], навчаються в Уманський загальноосвітньої школі I -III ступенів № 1 ім. О.С.Пушкіна у м. Умань Черкаської області. Молодші діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] виховуються та навчаються в Уманському навчально-реабілітаційному центрі Черкаської області, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Уманський навчально-реабілітаційний центр Черкаської області» за № 89 від 10.08.2016 р. Вказані учбові заклади знаходяться у м. Умань Черкаської області, на відстані 50 км від дома, і тому батько кожен день має відвезти дітей до школи, а потім їх забрати до дому. У період з 21.04.2016 року по 06.05.2016 року його донька - [PERSON], [INFO], якій виповнилось 12 повних років знаходилась на амбулаторному лікуванні в Уманський дитячий міський лікарні з діагнозом: гострий трахеобронхіт, що підтверджується довідкою Уманської дитячої лікарні № 592 від 08.08.2016 р. Його дружина [PERSON], вагітна, станом на 10.08.2016 р. термін її вагітності складав 17-18 тижнів, про що зазначено у відповіді Уманської центральної районної лікарні Черкаської області № 01-03/1486 від 16.08.2016 р. на запит адвоката. Суд вважає, що зазначені обставини перешкоджали позивачу [PERSON] звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та ці обставини можливо прийняти до уваги для захисту спадкових прав позивача. Аналізуючи докази у справі, суд дослідив і оцінив обставини по справі та дійшов висновку про те, що зазначені обставини у позивачів пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк. У зв'язку з наведеним, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1102 грн. 42 коп.

Outcome: approved