Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 10.08.2004 року, який зареєстровано Стебницькою міською радою Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 51. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В останні роки сімейного життя стосунки погіршувались, в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен зі сторін має різні погляди на шлюб, сімейне життя. Оскільки спільне життя сторін не склалося, у них різні погляди на життя та побут, шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо протягом останніх чотирьох років, не ведуть спільного господарства, а тому позивачка просить шлюб розірвати. Подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, позивачка подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що сторони уклали шлюб 10.08.2004 року, який був зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 51, свідоцтво серії [NUMBER] (а/с 8). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Outcome: approved