Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дитина - [PERSON], 14.02.2011 року шлюб між ними було розірвано. Також вказувала, що син постійно проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. Протягом всього цього часу відповідач життям дитини не цікавиться, в утриманні та вихованні участі не бере. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною та не прагне цього. Таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина. Просила суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що органом опіки та піклування зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с.12/ Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 08 червня 2012 року [PERSON] 08 червня 2012 року уклала шлюб з [PERSON] Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Також судом встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідач - [PERSON] спільно з сином та колишньою дружиною не проживає . Відповідно до характеристики, виданої директором Мачухівського НВК на [PERSON], батько дитини - відповідач по справі, не займається вихованням сина, не з'являється на батьківські збори, не цікавиться успішністю та поведінкою сина у класного керівника, не відвідував його у школі під час навчально - виховного процесу. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дослідженими в справі доказами встановлено, що вихованням неповнолітнього [PERSON], [INFO] займається позивач по справі, [PERSON] з дитиною не проживає. Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007р. зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд бере до уваги висновок виконавчого комітету Київської в м. Полтаві ради від 10.04.2018 року, згідно якого вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Крім того, в судовому засіданні факту вчинення перешкод відповідачу в спілкуванні з дитиною з боку позивача -не встановлено. Таке ставлення відповідача до утримання та виховання своєї дитини протягом тривалого часу суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток своєї дитини, оскільки не спілкується з ним, не допомагає матеріально, не забезпечує належних умов проживання, лікування, одягом, харчуванням, що свідчить про те, що він нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що його необхідно позбавити батьківських прав відносно його сина.

Outcome: approved