Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], який було зареєстровано Кошляківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області України 10 серпня 2007 року, актовий запис 3. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони мають різні характери та різні погляди на життя. З 8 березня 2012 року не підтримують подружні відносини та мешкають окремо один від одного. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою та після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливо, спільно нажитого майна, яке підлягає розділу не має. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та прохає його задовольнити. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]». Згідно до ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши подані докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 10.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] Кошляківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області України зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Хорошівською селищною радою Харківського району Харківської області 08.09.2008 року. Судом було вжито заходів щодо примирення подружжя у відповідності до вимог ст. 111 СК України, однак сторони не бажають відновляти свої шлюбні стосунки і примирення між ними неможливе. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сімейно шлюбні відносини припинились з 8 березня 2012 року, сім"я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача в зв"язку з чим шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом,є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved