Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Виноградівської РДА про збільшення розміру аліментів, який мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] позивачка зареєструвала шлюб 25.11.2000 року, який в подальшому 12.10.2005 року було розірвано. За час шлюбу у сторін народилася донька-[PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Згідно рішення Виноградівського районного суду від 13.07.2006 року по справі за №299/182/15-ц з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. в місяць до досягнення дитиною повноліття. На даний час її доходи не є достатніми для забезпечення належного життєвого рівня для доньки, яка навчається в Ужгородському коледжі культури і мистецтв, на денній формі начання на платній основі. У звязку з цим та із збільшенням розміру прожиткового мінімуму позивачка вважає, що сума аліментів, яка стягується з відповідача є недостатньою для задоволення першочергових потреб дитини. З посиланням на викладене просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на дитину, починаючи з дня подання позову. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином- судовою повісткою, заяв та клопотань про причини своєї неявки або про перенесення слухання справи суду не надав, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України з винесенням заочного рішення. Представник служби у справах дітей Виноградівської РДА, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, з огляду на їх належність і допустимість, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 25.11.2000 року, який в подальшому 12.10.2005 року було розірвано. За час шлюбу у сторін народилася донька-[PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Згідно рішення Виноградівського районного суду від 13.07.2006 року по справі за №299/182/15-ц з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. в місяць до досягнення дитиною повноліття. На даний час її доходи не є достатніми для забезпечення належного життєвого рівня для доньки, яка навчається в Ужгородському коледжі культури і мистецтв, на денній формі начання, на платній основі. У звязку з цим та із збільшенням розміру прожиткового мінімуму позивачка вважає, що сума аліментів, яка стягується з відповідача є недостатньою для задоволення першочергових потреб дитини, просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно на дитину до її повноліття. За змістом ч. 1 ст. 192 СК Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно дост. 180 СК Українибатьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованапостановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня становить 1689 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує майновий стан сторін та ту обставину, що з моменту ухвалення рішення Виноградівського районного суду від 18.02.2016 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 ч. 1 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Також суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини сторін, встановлений рішенням суду, на підставі якого на даний час відбувається стягнення аліментів, є занадто низьким та неспіврозмірним з витратами, які необхідні для харчування, розвитку, начання дитини та утримання дитини відповідного віку. Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням наведеного та беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідно віку, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно на дитину на її утримання, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved