Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Південноміської ради Харківського району Харківської області, треті особи: Третя Харківська Державна Нотаріальна контора, Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області, яким просить визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0, 0679, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та особистого підсобного господарства за адресою [ADDRESS] Харківського району Харківської області після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вказана земельна ділянка належала матері позивача - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусам Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. від 26.05.2000 року , однак земельна ділянка в Державному реєстрі земель зареєстрована не була і державний акт про право власності на земельну ділянку [PERSON] отримати не встигла, оскільки [INFO] року померла. Спадкоємцем першої черги після смерті матері є позивач, яка у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.04.2006 року на грошові вклади з відсотками та індексацією та компенсацією, 08.05.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку [ADDRESS], Харківського району Харківської області. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] їй відмовлено, оскільки державний акт на земельну ділянку спадкодавець не отримав, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву за підписом Міського голови Брюханова О.М., який просить розглядати справу у відсутність представника Південноміської ради Харківського району Харківської області та винести рішення згідно чинного законодавства. Третя особа Третя Харківська Державна Нотаріальна контора в судове засідання не з'явиласья, надала до суду заяву за підписом завідувача держнотконтори Лученко Л.А., яка просить розглядати справу у відсутність їх представника, з рішенням суду згодні. Третя особа Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин не явки суду не повідомили. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволеню з наступних підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 26.05.2000 року посвідченого приватним нотаріусам Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. від 26.05.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 345, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання продала, а та купила земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 0, 0679 гектарів. Цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 0, 05 га; для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 0179 га. . Зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого виконавчим комітетом Південної міської Ради Харківського району Харківської області 05.05.1996 року у відповідності з рішенням № 277 від 09 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 761. Статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно інформації з Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] на ім'я померлої [PERSON] не зареєстрована. Згідно п. а ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно - правовими угодами. При таких обставинах, суд вважає [PERSON] такою, що набула право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Правовстановлюючий документ на земельну ділянку [PERSON] не встигла отримати, оскільки померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 420.06.2005 року, актова запис № 5916. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS], Харківського району Харківської області та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] єдиною спадкоємицею за законом першої черги є її донька - [PERSON]. 08 травня 2014 року за реєстровим № 3-235 на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку [ADDRESS], Харківського району Харківської області та право власності на зазначений будинок зареєстровано 08.05.2014 року за [PERSON] 22 жовтня 2014 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS], оскільки державний акт на земельну ділянку спадковиця не отримала. Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У п. 23 цієї постанови Пленуму роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. В пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року роз'яснено, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, N 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені ( ч 2 ст. 1225 ЦК України). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч 1 ст. 1270 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України строк прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори, тому має право на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 0, 0679 гектарів., цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 0, 05 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 0179 га., яка входить в склад спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved