Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В 2004 році її матір [PERSON] отримала ордер на дану квартиру, який був виданий на трьох членів сім'ї, в тому числі на її брата [PERSON]. Згодом її брат будучи неповнолітнім разом з батьками виїхав до Республіки Молдова де наданий час проживає. Однак, не зважаючи на те, що відповідач вже тривалий час не мешкає в зазначеній квартирі, він продовжує бути в ній прописаний. Окрім того відповідач, залишаючись зареєстрованим в даній квартирі, утворює труднощі позивачу щодо оформлення документів на дану квартиру, в зв'язку із чим була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з'явилась, в письмовому клопотанні позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв»язку з чим ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року визначений заочний розгляд по цій справі. Третя особа комунальне підприємство "Виробниче житлово - ремонтно експлуатаційне об''єднання", належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило. До початку судового розгляду від повноважного представника за довіреністю Подорожняк М.С. надійшла письмова заява згідно якої просить позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 12 від 26 березня 2004 року первісним основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] була мати позивачки та за цим ордером на вселення зазначена квартира була виділена на матір позивачки та членів її родини, до складу якої було включено позивачку та її рідного брата [PERSON], [INFO], який на той момент був малолітнім, згідно довідки житлово-експлуатаційної організасції про склад родини або зареєстрованих у житловому приміщенні після вселення та реєстрації повнолітніми мешканцями даної квартири як такий теж був включений до складу родини та з цього часу лишається бути в ній зареєстрований у цьому статусі по теперішній час (а.с. 10, 16). На цей час в порядку зміни головного квартиронаймача, позивачка є головним наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом із рішення засідання виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області № 672 від 24.10.2007 року (а.с. 11). Згідно листа виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 12.04.2017 року витікає, що будучи зареєстрованим в спірній квартирі від відповідача на момент вибуття за межі України разом зі своїм батьком, жодних заяв від нього особисто або його батьків чи законних представників з приводу зняття з реєстрації не надходило, в зв'язку із чим він продовжує в ній бути зареєстрованим (а.с.15). З копії довідки про склад сім'ї, вбачається та підтверджується, що спірній квартирі [ADDRESS] дійсно лишається бути зареєстрованим відповідач, [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Частиною 1 ст. 816 ЦК України зазначено, що у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживають разом з наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов'язків щодо користування житлом. За таких обставин, фактично не користуючись спірною квартирою, відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні даною квартирою, будучи зареєстрованим в ній. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, зважаючи, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі [ADDRESS], з часу його виїзду разом з батьком на постійне місце проживання до Республіки Молдова, не проживає більше року в даній квартирі, не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що позивач своїми діями заважав або перешкоджав відповідачу реалізовувати своє право проживання у квартирі, що позивач змусив відповідача залишити житлове приміщення, переїхати, не встановлено будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно подальшого проживання останнього у даній квартирі. То, суд вважає право позивача як наймача квартири щодо користування житловим приміщенням на свій розсуд порушеним і таким, що підлягає відновленню шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Виходячи з розв'язання позову, оскільки позов задоволено, а позивач при його зверненні був звільнений від сплати судового збору, то суд у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved