Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позову зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не цікавився навчанням дитини, станом здоров`я, не брав участі у забезпеченні харчування доньки, у покращенні умов її проживання, не вживав дій направлених на налагоджування контакту з дитиною, не приймав участі у фінансуванні будь-яких потреб доньки, не приймав участі у її вихованні, аліменти не сплачував, про що свідчить довідка-розрахунок №14233571 від 25.10.2019 р., що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не надіслав, своїм правом подачі відзиву на позов не скористався. Від представника Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без його участі, підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, та її батьками записані сторони по справі. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.02.2010 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач 06.08.2019 р. уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, та в них [INFO] народився син [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про народження, виданого повторно 24.09.2019 р. Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. У відповідності до Довідки про склад зареєстрованих осіб №9360 від 08.10.2019 р., виданої [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в тому що склад зареєстрованих становить 5 осіб: [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 2000 р.н., [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2016 р.н. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти [PERSON] , учениці 7-А класу Васильківської ЗОШ №1, сімя проживає в 2-х кімнатній квартирі, санітарні умови задовільні, в квартирі прибрано. Дитина має окреме постійне місце для навчання, відпочинку, меблі та комп`ютер., забезпечена всім необхідним. Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області №508 від 26.11.2019 р., виконавчий комітет Васильківської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. ( пункт 16) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей та ні. Зазначені фактори, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Отже в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від належного виконання своїх обов`язків по вихованню, утриманню своєї доньки, не здійснює належного догляду за нею, не створює належних умов для її проживання, фізичного та розумового розвитку, не цікавився її навчанням, станом здоров`я, а тому враховуючи дані обставини та перш за все інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved