Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом , мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 09.04.2015 року укладено договір №АІ/7726219 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До страхової компанії «Галицька» 22.10.2015 року від ПП «Автоцентр -Тест» надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищевказаному договору. В заяві зазначалось про те, що з забезпеченим транспортним засобом «TOYOTA COROLLA» , д.н.з. [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] сталося ДТП, в результаті якого автомобіль [NUMBER] , що належить ПП «Автоцентр -Тест» , в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки №69802947 від 19.08.215 року виданої відділенням ВДАІ Калуського МРВ УМВС України в Івано-Франківській області,04.08.2016 р. в 22 год. 30 хв. на вул..Б.Хмельницького в м.Калуш ,Івано-Франківської області гр..[PERSON] керуючи транспортним засобом «TOYOTA COROLLA» , д.н.з. [NUMBER] , порушив вимоги п.16.11 Правил Дорожнього руху України, а саме , на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу , що рухається по другорядній дорозі , повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, незалежно від їх подальшого руху , в результаті чого було пошкоджено в рухаючийся автомобіль [NUMBER] , яким керував гр..[PERSON] Окрім цього , будучи причетним до ДТП [PERSON] залишив місце пригоди. Згідно постанови Калуського міськрайонного суду від 15.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопоушення яке передбачене ст..ст.122-4, 124 КУпАП та стало причиною пошкодження транспортного засобу. Дана постанова не оскаржена та набрала законної сили. Відповідно до ремонтної калькуляції № 084 від 23.10.2015 року , складеної експертом - авто товарознавцем [PERSON], страховою компанією «Галицька» 27.10.2015року проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Подія була визнана страховою, страховиком було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основ. Оскільки, витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача [PERSON] , то вони підлягають стягненню з нього, а саме тому позивач звернувся із позовом до суду про стягнення даних коштів із відповідача. В судове засідання представник позивача не з»явився , однак подав заяву, якою вимоги позову підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с54). Відповідач в судове засідання не з»явився , про причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судових документів (а.с. 53), заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Із згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, 09.04.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №АІ/7726219 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.6) 22.10.2015 року до ПАТ СК «Галицька» надійшло повідомлення про страховий випадок від ПП «Автоцентр-Тест», в якому повідомлялось, що забезпеченим транспортним засобом «TOYOTA COROLLA» , д.н.з. [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] сталося ДТП, в результаті якого автомобіль [NUMBER] , що належить ПП «Автоцентр -Тест» , в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. (а.с.14). 05.08.2015 року [PERSON] направив до ПАТ СК «Галицька» повідомлення про страховий випадок , який повідомив, що 05.08.2015 року він на перехресті нерівнозначних доріг по вул.. Б.Хмельницького, керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с.7). Постановою Калуського міськрайонного суду від 15.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..ст. 124, 122-4 КУпАП та на підставі ст..36 КпАП України остаточно призначено стягнення в розмірі 340 грн.штрафу (а.с.30). Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до довідки №69802947 від 19.08.2015 року виданої відділенням ВДАІ Калуського МРВ УМВС України в Івано-Франківській області , 04.08.2016 р. в 22 год. 30 хв. на вул..Б.Хмельницького в м.Калуш ,Івано-Франківської області гр..[PERSON] керуючи транспортним засобом «TOYOTA COROLLA» , д.н.з. [NUMBER] , порушив вимоги п.16.11 Правил Дорожнього руху України, а саме , на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу , що рухається по другорядній дорозі , повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, незалежно від їх подальшого руху , в результаті чого було пошкоджено в рухаючийся автомобіль [NUMBER] , яким керував гр..[PERSON] Окрім цього , будучи причетним до ДТП [PERSON] залишив місце пригоди. (а.с.32). П. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування подає страховику заяву, в якій має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання(фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви та інші документи. Згідно ч. «в, ґ» п.38.1.1 ст.38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик , після виплати страхового відшкодування , має право подавати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду , якщо він піся дорожньо- транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. 22.10.2015 року ПП «Автоцентр -Тест» звернулаося до ПАТ СК «Галицька» із заявою про страхове відшкодування за шкоду пов»язану з пошкодження автомобіля [NUMBER] під час ДТП 04.08.2015 року о 22.30 год. в м.Калуші на перехресті нерівнозначних доріг по вул..Б.Хмельницького з вини [PERSON], водія т/з засобом «TOYOTA COROLLA» , д.н.з. [NUMBER], який мав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинний на дату ДТП серії АІ №7726219 від 09.04.2015 року (а.с.44). Згідно ст. 6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як вбачається із страхового акту (аварійний сертифікат) № 1028/2015 від 27.10.2015 року вказана подія є страховим випадком, передбаченим ст.6 ЗУ про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961-ІУ. Сума матеріальної шкоди, заподіяної Страхувальником відносно майна 50 000 грн (а.с.42). Відповідно до розрахунку від 27.10.2015 року ПП «Автоцентр-Тест» підлягає виплаті страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. (а.с.43). Також ч.2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так 27.10.2015 року ПАТ СК «Галицька» перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Автоцентр-Тест страхове відшкодування по ОСЦПВ за автомобіль [NUMBER] в розмірі 50000 грн.(а.с.45,46). Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Оскільки, витрати по виплаті страхового відшкодування позивачем понесені з вини відповідача [PERSON] , то вони підлягають стягненню з останнього. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Згідно із вимогами ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України). Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. є підставними та підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення судового збору у розмірі 1600 грн. то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88 ЦПК України,

Outcome: approved