Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся у суд до відповідача із вказаним позовом зазначивши, що 16.01.2015 року між позивачем та відповідачем укладений усний договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними спорудами, житловою площею - 38,5 м2, розташованого в [ADDRESS], який належав відповідачу згідно договіра купівлі-продажу жилого будинку від 12.04.2002 року, засвідчений приватним нотаріусом Тельманіського районного нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого у КП " Волноваське бюро технічної інвентарізації". За умовами договору позивачу перейшло право власності на жилий будинок, за які вона сплатила грошові кошти, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, власником будинку, [PERSON] В підтвердження свого наміру [PERSON] передав їй документи на будинок та обіцяв оформити договір нотаріально до кінця січня 2015 року. У подальшому [PERSON] через обстріл села став переносить виїзд до нотаріуса. Позивачка зробила ремонт у будинку та проживає в ньому фактично з кінця січня 2015 року. Заплативши кошти і отримавши згоду на продаж та документи на жилий будинок мною виконані всі умови договору, тобто правочин укладений з додержанням вимог ст. 203, 205 ЦК України. На неодноразові звернення до відповідача здійснити належне переоформлення будинку запевняв, що нотаріально договір буде укладений пізніше. Неодноразово дата оформлення договору переносилась на невизначений строк. У зв'язку з відсутністю нотаріально посвідченого договору купівлі продажу жилого будинку позивач змушена звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав та визнання права власності. Позивач у судове засідання не з'явився, подала заяву про слухання справи у її відсутність, на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ч. 1 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсними. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 218 ЦК України правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми укладеної усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення зокрема шляхом прийняття вчинення зокрема шляхом прийняття виконання такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним, а також згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно зі ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Як було встановлено судом, 16 січня 2015 року між позивачем та відповідачем укладений усний договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними спорудами, житловою площею - 38,5 м2, розташованого в [ADDRESS]. За умовами договору позивачу перейшло право власності на жилий будинок, за які вона сплатила грошові кошти, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, власником будинку, [PERSON] В підтвердження свого наміру [PERSON] передав їй документи на будинок та обіцяв оформити договір нотаріально до кінця січня 2015 року. Позивачка зробила ремонт у будинку та проживає в ньому фактично з кінця січня 2015 року. Заплативши кошти і отримавши згоду на продаж та документи на жилий будинок мною виконані всі умови договору, тобто правочин укладений з додержанням вимог ст. 203, 205 ЦК України. На неодноразові звернення до відповідача здійснити належне переоформлення будинку запевняв, що нотаріально договір буде укладений пізніше. Вчинення перешкод відповідачем у вільному користуванні житловим будинком позбавляють позивача можливості іншим шляхом, крім як в судовому порядку, визнати право власності на вказане майно та захистити свої законні права і інтереси. Тому суд вважає необхідним, визнати правочин купівлі продажу жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS], здійснений 16.01.2015р. між [PERSON] та [PERSON] - дійсним, визнати за [PERSON], право власності на жилий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] ,загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м. На підставі ст.ст. 204,207,218-220,328,391,392,334 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved