Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачки боргу, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачкою 16.07.2010 року був укладений договір б/н та банк надав їй кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідачки станом на 26.01.2017 року заборгованість становить 50564 (п'ятдесят тисяч п'ятсот шістдесят чотири) гривні 30 копійки, з яких: 5075,07 грн. - заборгованість за кредитом, 39605,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), та 2384,01 грн. - штраф (процентна складова), які позивач вимагає стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Позовна заява містить заяву про розгляд справи за відсутності позивача та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем її реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою 16.07.2010 року був укладений договір б/н та банк надав їй кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00%. За вказаним договором вона зобов'язана була сплачувати суму кредиту з нарахованими відсотками згідно умов погашення кредиту, підписаного сторонами. Свої зобов'язання за вказаним договором відповідачка не виконувала належним чином, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 26.01.2017 року становить 50564 (п'ятдесят тисяч п'ятсот шістдесят чотири) гривні 30 копійки, з яких: 5075,07 грн. - заборгованість за кредитом, 39605,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), та 2384,01 грн. - штраф (процентна складова). Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачкою не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved