Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулась 19.12.2019 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте разом не проживають та на даний Суворовським районним судом м. Одеси розглядається справа щодо розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , котра проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, тому вона просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачам у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м. Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.10.2015 року Відділом державної РАЦС у Суворовському районі ОМУЮ, актовий запис №1768. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони на час звернення до суду сумісно не проживають, відповідач являється працездатною особою, однак від добровільного надання матеріальної допомоги ухиляється. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \Частина третя статті 181 в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017\. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \Частина перша статті 191 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.ст.182, 184 СК України, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з нього аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачкою обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок (за кожну вимогу) із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved