Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 33423,83 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11.04.2017 о 16.35 год. в м. Києві, на з`їзді з пр-ту Перемоги на пр-т Академіка Палладіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Audi» д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 11.04.2017, було визнано [PERSON] Розмір завданих збитків власнику автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] , згідно Звіту про оцінку транспортного засобу № 5797/04/17 від 24.04.2017, становить 32923,83 грн. Позивач зазначає, що МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 32923,83 грн. та 500,00 грн. на корист ТОВ «Сател Груп» за послуги аварійного комісару. З метою досудового врегулювання спору відповідачу 12.09.2017 було направлено лист № 3/1-05/22067 з вимогою сплатити відшкодування заподіяної шкоди, проте від відповідача кошти не надходили. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 07.05.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кізюн Л.І. 04.06.2018 та 13.06.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 05.07.2018 в справі відкрито позовне провадження. 30.08.2018 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Кізюн Л.І. від здійснення правосуддя. Ухвалою суду від 08.10.2018 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.02.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Лазаренко В.В. від здійснення правосуддя. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак останньою подано заяву до суду про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, йому не вручена та повернута на адресу суду у звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.04.2017 о 16.35 год. в м. Києві, на з`їзді з пр-ту Перемоги на пр-т Академіка Палладіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду (а.с.9-10). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Audi» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», згідно Полісу № Ак/5203349, строк дії якого з 28.12.2016 по 27.12.2017 включно (а.с.11). Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 11.04.2017, було визнано [PERSON] (а.с.12). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір завданих збитків власнику автомобіля«Audi» д.н.з. [NUMBER] , згідно Звіту про оцінку транспортного засобу № 5797/04/17 від 24.04.2017, становить 32923,83 грн. (а.с.15-16). Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля 24.05.2017 з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с.23). Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що в зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 32923,83 грн., на підставі Наказу МТСБУ № 8230 від 12.09.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується копією платіжного доручення № 1259520 від 13.09.2017 (а.с.24-25). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 32923,83 грн. Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Вбачається, що МТСБУ було залучено аварійного комісара, відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим понесені витрати в розмірі 500,00 грн. та сплачені на користь ТОВ «Сател груп» (а.с. 26). Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем за послуги аварійного комісара в розмірі 500,00 грн., як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогам закону. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов МТСБУ підлягає задоволенню.

Outcome: approved