Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживачів, посилаючись на те, що позивач є власником [ADDRESS], і будинок перебуває на балансі у відповідача - ТОВ „Управ-Дом". Як вказує позивач, 28.03.2012 р. нею було направлено на адресу відповідача письмовий запит щодо надання інформації, що стосується тарифів та структури житлово-комунальних послуг, що надається підприємством - відповідачем, але відповіді так і не отримала. Тому просить суд зобов'язати відповідача надати письмову відповідь на її запит від 28.03.2013 р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі та вказав, що жодного поштового повідомлення від позивача ними не було , про що свідчить ксерокопія журналу реєстрації вхідної кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так судом встановлено, позивач є власником [ADDRESS], і будинок перебуває на балансі у відповідача - ТОВ „Управ-Дом". Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Як з'ясував суд, позивачем [PERSON] 28.03.2012 р. було направлено на адресу відповідача - ТОВ «Управ-Дом» письмовий запит щодо надання інформації, що стосується тарифів та структури житлово-комунальних послуг, що надається підприємством - відповідачем, але відповіді так і не отримала (а.с. 2,3). Як вбачається із ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» -«будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію». Як з'ясовано судом із заперечень відповідача (а.с. 14-15) ТОВ «Управ-Дом» жодного повідомлення від позивача не отримував, про що свідчить журнал реєстрації вхідної кореспонденції. У даному випадку суд вважає, що надання представником позивача фіскального чеку та опису у цінний лист є більш переконливим доказом по справі, чим ксерокопія журналу реєстрації вхідної кореспонденції, а тому не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. Таким чином суд вважає, що позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача надати відповідь на запит знайшла своє підтвердження. На підставі викладеного та

Outcome: approved