Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про демонтаж прибудови. Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчими органами Вінницької міської ради при перевірці містобудівної ситуації, в межах реагування на скаргу мешканців будинку по [ADDRESS] виявлено, що відповідачем, в порушення встановленого законодавством порядку, без належного дозволу, розпочато будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] Відповідач вимоги попередження виконавчих органів Вінницької міської ради від 09.10.2014 р. щодо припинення будівельних робіт з будівництва житлового будинку по [ADDRESS] у м. Вінниці не виконала, тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача за його рахунок демонтувати самочинно збудований металевий каркас прибудови до квартири [ADDRESS] з габаритними розмірами 7,20 м х 4,40 м. та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від металевих стійок.. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги Вінницької міської ради не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову в звязку з тим, що прибудова не перешкоджає сусідам, а відповідач має намір належним чином оформити право власності на неї. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що виконавчими органами Вінницької міської ради при перевірці містобудівної ситуації, в межах реагування на скаргу мешканців будинку по [ADDRESS] виявлено, що [PERSON] самочинно без розробленої та затвердженої у встановленому порядку проектної документації розпочато будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] Дії відповідача порушують вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основи містобудування», Земельного кодексу України. Виконавчими органами Вінницької міської ради 09.10.2014 р. було надано [PERSON] попередження про припинення самочинного будівництва та приведення прибудинкової території в первинний стан. Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради було здійснено комісійне обстеження прибудинкової території по [ADDRESS], що підтверджується відповідним актом від 14.10.2014 р. (а.с. 7) та актом від 15.12.2014р. (а.с. 6) В ході проведених перевірок встановлено, що відповідач вимоги попередження від 09.10.2014 року щодо припинення будівельних робіт з будівництва житлового будинку по [ADDRESS] у м. Вінниці не виконала. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Статтею 14 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належить крім іншого, забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Ч. 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Так, спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері містобудування і архітектури - Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області повідомлено орган виконавчої влади місцевого самоврядування про те, що [PERSON] за самочинне виконання будівельних робіт складено протокол за правопорушення у сфері містобудування та відповідно до ч. 7 ст. 96 КупАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, що підтверджується листом № 07-15-53 від 30.10.2014 р. (а.с. 12). Статтею 80 ЗК України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Відповідно до ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Стаття 116 Кодексу визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що Вінницькою міською радою, в межах повноважень передбачених ст. 12 ЗК України, не приймались будь які рішення щодо право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Вінницькою міською радою, в межах повноважень передбачених ст. 12 Земельного кодексу України, не приймались будь які рішення щодо надання гр. [PERSON] у власність чи користування земельної ділянки біля будинку по [ADDRESS]. Реєстрація права власності чи користування земельною ділянкою не здійснювалась, тому земельна ділянка вважається самовільно зайнятою. Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими Законами. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову та зобов'язання відповідача за його рахунок демонтувати самочинно збудований металевий каркас прибудови до квартири [ADDRESS] з габаритними розмірами 7,20 м х 4,40 м. та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від металевих стійок. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved