Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачі 28.05.2014 року звернулися до суду із зазначеним позовом до Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, вказавши, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя заповіту не залишила. Спадщину після її смерті прийняв син - [PERSON]. До спадкового майна покійної входять: ? частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до чинного законодавства [PERSON] своєчасно звернувся до Іллінецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус Іллінецької державної нотаріальної контори не видає свідоцтво про право на зазначений житловий будинок, оскільки первинна реєстрація домоволодіння та господарських будівель у встановленому порядку проведена не була. Відповідно до довідки Красненьківської сільської ради Іллінецького району від 22.05.2013 року за №288, згідно запису в по господарській книзі №5, особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспників і станом на 15.04.1991 року склад сім»ї слідуючий: [PERSON], [PERSON]. [PERSON], як члену колгоспного двору станом на 15.04.1991 року, належить на праві власності ? частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з неможливістю оформлення [PERSON] своїх спадкових прав на ? частину житлового будинку [ADDRESS], оскільки первинна реєстрація вказаного будинковолодіння не проведена, та у зв'язку з неможливістю [PERSON] оформлення на своє ім'я іншу ? частину наведеного будинковолодіння, як членом колгоспного двору, позивачі звернулись до суду з вказаним позовом до Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, засобами поштового зв'язку надіслали на адресу суду заяви, у яких просили розглядати справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач - Красненьківська сільська рада Іллінецького району Вінницької області позовні вимоги визнала повністю, про що до суду подано відповідний лист із проханням вирішити справу у відсутність представника сільської ради. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. Згідно Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Враховуючи той факт, що [PERSON] прийняв спадщину, належну йому після смерті матері (а.с. 22), а також той факт, що [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року являвся членом колгоспного двору, як і спадкодавець по справі [PERSON] (а.с.13), однак позивачі не можуть у встановленому законом порядку оформити свої права відповідно по ? частині за кожним на житловий будинок [ADDRESS], суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивачів, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачем, підтверджується поданими позивачами письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 7), довідкою Красненьківської сільської ради про те, що відповідно до запису в по господарській книзі № 5, особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок [ADDRESS] 1967 року забудови відноситься до суспільної групи колгоспників станом на 15 квітня 1991 року склад двору такий: [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO] (а. с. 13), довідкою Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, згідно якої [PERSON], [INFO] був єдиною дитиною [PERSON], [INFO] ( а.с. 8), копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 10-12). У цьому зв'язку суд враховує те, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], він 26.02.1997 року прийняв спадщину (про що подав відповідну заяву державному нотаріусу), та він не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на ? частину спірного житлового будинок із господарськими будівлями по причині того, що правовстановлюючі документи на право приватної власності на будинок відсутні, враховуючи також те, що [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року являвся членом колгоспного двору, позов підлягає до задоволення. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачем по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved