Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на його користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачки щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідно до розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 12 лютого 2014 року №52, він призначений опікуном над вихованцем Удайцівської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІ ст. [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідачка впродовж значного часу із сином не спілкується, його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає, він і просить стягувати на свою користь аліменти на його утримання із відповідача, яка хоча і має захворювання, яке перешкоджає їй виконувати свої батьківські обов»язки, проте не звільнена від обов»язку утримувати дитину. Позивач у судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: із розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 12 лютого 2014 року №52 вбачається, що [PERSON] призначено опікуном над вихованцем Удайцівської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІ ст. [PERSON], [INFO], дитиною, позбавленою батьківського піклування (рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2007 року, справа №2-211, про позбавлення батька дитини [PERSON] батьківських прав; довідка Чернігівської спеціальної міжрайонної психоневрологічної медико-соціальної комісії від 23 жовтня 2005 року №394189 про наявність хвороби у матері дитини [PERSON], що перешкоджає виконанню нею батьківських обов»язків, виданий у порядку, встановленому МОЗ України) (а.с.4). Згідно з копією свідоцтва про народження виданого 08 травня 2001 року серії [NUMBER], дійсно вбачається, що матір»ю [PERSON] являється [PERSON] (а.с. 3). У відповідності до копії довідки від 23 жовтня 2003 року сер.МСЕ-ЧНВ №394189, [PERSON] являється інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягувати щомісячно з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача. У відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", [PERSON] як інваліда ІІ групи звільнити від сплати судового збору. На підставі ст., ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved