Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 04 лютого 1998 року помер її дід [PERSON] якій проживав в господарстві по провул.. Центральний 12 в с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області, яке в період з 01.07.1990 по 15.04.1991 роки відносилося до категорії колгоспний двір. В даному господарстві на той період був зареєстрований та проживав лише голова двору [PERSON]. Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963р. «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності». Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало на праві власності голові двору [PERSON]. Спадщину після смерті діда було прийнято його сином [PERSON] якій вступив в управління володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільради с. Тарасівці, Новоселицького району. 13 вересня 2015 року помер [PERSON], спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця є його дружина [PERSON], син [PERSON] які у межах встановленого законом строку відмовились від прийняття спадку. Вона як спадкоємець першої черги після смерті батька своєчасно прийняла спадщину подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва нотаріусом з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею як за спадкоємцем першої черги право власності на спадкове майно після смерті батька 13 вересня 2015 року [PERSON] в частині житлового будинку розташованого по провул. Центральний 12, в с. Тарасівці, Новоселицького району яке він прийняв після 04 лютого 1998 року смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення позивача та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні наданими сторонами доказами судом встановлено, що [PERSON] помер 04 лютого 1998 року про що свідчить актова запис №13 від 05 лютого 1998 року виконкому сільради с. Тарасівці, Новоселицького району. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №1282127 видане 08 травня 1964 року [PERSON] є батьком [PERSON] якій народився 25 квітня 1964 року. Відповідно до діючого законодавства на час виникнення правовідносин а саме ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги після смерті 04 лютого [PERSON]. З довідки сільради с. Тарасівці, Новоселицького району №1841,1847, 1848 від 26.07.2017 року вбачається, що господарство по провул. Центральний 12, с. Тарасівці, Новоселицького району станом на 1990-1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членом якого був [PERSON]. В даному господарстві на день смерті спадкодавця був прописаний та проживав [PERSON]. Суд відповідно до вимог ст.120-123 ЦК України в редакції 1963 року вважає, що господарство по провул. Центральний 12, с. Тарасівці, Новоселицького району належало померлому [PERSON], на яке відкрилась спадщина та відповідно до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року було прийнято його сином [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] видане 15 травня 1992 року вбачається, що її батьком є [PERSON]. В послідуючому [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрації шлюбу від 27 грудня 2010 року видане виконкомом сільради с. Тарасівці, Новоселицького району. Тобто відповідності до ст.1261 ЦК України, позивачка відноситься до спадкоємців першої черги після смерті 13 вересня 2015 року [PERSON]. З отриманої судом інформації в порядку підготовки справи до судового розгляду встановлено, що спадкова справа після смерті 04 лютого 1998 року [PERSON] не відкривалась. Спадщину після смерті 13 вересня 2015 року [PERSON] прийняла [PERSON]. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] у межах встановленого законом строку відмовились від прийняття спадку після смерті [PERSON]. Відповідно до п.23\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З постанови нотаріуса від 24.12.2016 року вбачається. що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на праві власності на спадкове майно після смерті 13 вересня 2015 року [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок по провул. Центральний 12 в с. Тарасівці. Новоселицького району. Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок\~ не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач своєчасно прийняла спадщину, відповідачі визнали позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому суд дійшов висновку про визнання права власності за [PERSON]. [INFO], ІПН:[NUMBER], право власності на житловий будинок літер А, літній кухні літер Б, сараю літер В, вбиральні літера Г, колодязь №1, огорожі №2,3 по провул. Центральна, 12, в с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 13 вересня 2015 року [PERSON].

Outcome: approved