Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на нерухоме майно, а саме: садовий будинок [ADDRESS], після смерті [INFO] батька [PERSON], а тому в зв'язку з тим що, первинна реєстрація житлового будинку не проводилася, порушує питання про визнання ним права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні представник позивача просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Третя особа [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача та третьої особи СТ «Дніпро-8» в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] (батька позивача), [INFO] відкрилася спадщина на садовий будинок [ADDRESS], який збудовано в 1990 році. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 березня 2011 року позивач успадкував земельну ділянку розміром 0,0500 га, що розташована на території Вишгородської міської ради, в СТ «Радужне», що належала померлому на підставі державного акту про право власності на землю серії ІІ-КВ №021909. В 1990 році на згаданій земельній ділянці померлий [PERSON] побудував садовий будинок. Належність цього майна померлому стверджується даними технічного паспорту та довідкою СТ «Дніпро-8» №154 від 29 жовтня 2014 року, згідно з якими померлий був його єдиним володільцем садового будинку, який йому належав з 1990 року. Позивач є сином померлого і спадкоємець за законом, який у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Інших спадкоємців по справі не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 770/2009 від 27 жовтня 2009 року після померлого [INFO] [PERSON], а саме, заявою - [PERSON] від 27 жовтня 2009 року (дружини спадкодавця), яка відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] Згідно роз'яснення Вишгородської районної державної нотаріальної контори №1827/02-14 від 03 грудня 2014 року видача свідоцтва про право власності на спадщину є неможливою в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] померлого [INFO]. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки померлий [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи на набуте ним майно й за життя виникле в нього право на майно не зареєстрував, зазначене перешкоджає позивачеві здійсненню права спадкування на нього і отриманню свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зважаючи на викладене, садовий будинок [PERSON], який перейшов у спадщину позивачу, належав йому на праві власності з 1990 року і подальша зміна законодавства не позбавила його набутого права власності на нього, а позивач (спадкоємець) мають право на визнання за ним права власності на садовий будинок, як об'єкт спадкування після смерті свого батька. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивач набув права власності на вказане спадкове майно, яке належить батькові, який помер і не встиг його оформити, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved