Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, вказуючи на те, що на підставі договору дарування від 25.12.2015 р. він є власником квартири №117 по бул. Шевченка, 132 в м. Черкаси. Відповідачка [PERSON] була зареєстрована та проживала та була зареєстрована в даній квартирі як член сім»ї попереднього власника квартири [PERSON] з 12.12.2012 р. З серпня 2015 р. відповідачка в вказаній квартирі не проживає. Реєстрація відповідачки порушує права позивача як власника житла, тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №117 по бул. Шевченка, 132 в м. Черкаси та зобов»язати Виконавчий комітет Черкаської міської ради зняти [PERSON] з реєстрації в даній квартирі. 19.10.2016 р. позивач скерував до суду заяву про залучення співвідповідача [PERSON], [INFO], яка на підставі Рішення Черкаської міської ради №517 від 20.04.2016 р. зареєстрована в даній квартирі. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не є членами сім»ї позивача, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування житлом та зобов»язати Виконавчий комітет ЧМР зняти їх з реєстрації. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася. На попередньому засіданні адвокат відповідачки [PERSON] дала пояснення, що відповідачка не визнає позовні вимоги. Представник Виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 25.12.2015 р. посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №10293 [PERSON] є власником квартири №117 по бул. Шевченка, 132 в м. Черкаси. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~Відповідно до\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до довідки №1728 від 17.05.2016 року КП «СоснівськаСУБ» в квартирі зареєстровано дві особи : [PERSON], [PERSON], які в квартирі не проживають. Внаслідок реєстрації відповідачів в квартирі, позивач вимушений нести додаткові витрати на утримання квартири та комунальні послуги, чим порушуються його права як власника. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справі №6-158/14ЦС від 05.11.2014 року, право членів сім»ї власника будинку , користування цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім»ї якого вони є; із припиненням права власності особи, втрачається право користування житловим приміщенням у членів його сім»ї.. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були прописані в даній квартирі як члени сім»ї попереднього власника [PERSON]. Станом на день звернення до суду він не є власником даного житла та не зареєстрований в ньому. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~Стаття 9 Житлового кодексу\~УРСР (надалі\~ЖК УРСР) визначає, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до\~ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства\~(наприклад, статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника. Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду України у справах: №6-10723св08, № 6-2778св08, №6-55662св10, згідно з якими право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Відповідачі в квартирі не проживають більше шести місяців, житлом не користуються, їх речі в квартирі відсутні, комунальні послуги не оплачує, ніякої участі в утриманні даного житла не приймає. За таких обставин суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили зв'язок з житлом, так як в спірному житлі не проживють, що являється підставою для втрати права користування житловим приміщенням, а саме квартирою №117 по бул. Шевченка, 132 в м. Черкаси.

Outcome: approved