Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що 10 лютого 2015 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів в користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 390 грн. до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 22 січня 2015 року. Однак вказаний розмір аліментів на даний час не забезпечує мінімальних потреб дитини. А тому звертається до суду та просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та згоден виплачувати аліменти у заявленому розмірі.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №235853. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 390 (триста дев'яносто) грн. щомісячно, починаючи з 22 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Законом України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч.2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на досліджені докази, факт того, що відповідач визнає позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 704, 80 грн.. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183, 184, 192 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 206, 207, 247, 259, 263-265, ЦПК України , суд,-

Outcome: approved