Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі на свою користь в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в сумі 12120,27 грн, а також стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 11.02.2010 року о 08-00 годині в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БАЗ» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шевроле» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на праві приватної власності належить [PERSON]. Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2010 року винним у настанні ДТП визнано [PERSON] Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2010 року провадження у справі про притягнення [PERSON] за п. 1 ст. 247 КУпАП. Таким чином, відповідальним за ДТП є виключно [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП не була застрахована. Наявний у водія на момент ДТП поліс за № ВЕ/0921654, укладений АТ «СГ «ТАС» не поширював свою дію на [PERSON], оскільки, відповідно до умов укладеного Полісу, його дія поширюється тільки на водіїв, що перебувають у трудових відносинах з ПП [PERSON] На момент ДТП водій [PERSON] у трудових відносинах з ПП [PERSON] не перебував. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шевроле» д/н [NUMBER] була застрахована в ВАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № ВВ/8747143. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] 27.12.2010 року подала в Моторне (транспортне) страхове бюро України заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. Відповідно до Звіту про проведення оцінки матеріального збитку, завданого при ДТП автомобілю «Шевроле» д/н [NUMBER], складеного СОД ФО-П [PERSON] від 08.02.2011 року, матеріальний збиток, що зазнав власник автомобіля «Шевроле» д/н [NUMBER] складає 13584,32 грн. з врахуванням ПДВ. За проведення дослідження, щодо визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Шевроле» д/н [NUMBER] [PERSON] було сплачено 800 грн. Відповідно до чинного законодавства 04.03.2011 року платіжним дорученням МТСБУ перерахувало потерпілій особі 12120 гривень 27 коп., як відшкодування внаслідок ДТП. Таким чином строк позовної давності спливає 04.03.2014 року. Таким чином відповідач, особа, що завдала збитків та не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність зобов'язана відшкодувати в порядку регресу шкоду, завдану власнику автомобіля «Шевроле» д/н [NUMBER]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 24.03.2009 року між ВАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено договір страхування автомобіля марки «Шевроле Авео» д/н [NUMBER], що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/8747143 від 24.03.2009 року. 11.02.2010 року в 08.00 годин в с. Єлизаветівка по вул. Калініна, водій [PERSON], керуючи автомобілем «БАЗ» д/н [NUMBER], не врахувавши дорожньої обстановки (ожеледиця) при проїзді з зустрічним автомобілем «Шевроле Авео» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Ці обставини підтверджуються постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2010 року, постановою Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2010 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Шивроле Авео» р/н [NUMBER], заявою про страхове відшкодування [PERSON] від 24.12.2010 року, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди [PERSON] від 04.03.2011 року. Відповідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу СОД ФО-П [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю «Шивроле Авео» р/н [NUMBER], що належить [PERSON] складає 13584 грн. 32 коп. з урахуванням ПДВ. Згідно наказу позивача про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] № 565 від 04.03.2011 року, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 12120 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 866 від 09.03.2011 року, [PERSON] перерахована сума страхового відшкодування в розмірі 12120 гривень 27 коп. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги і регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. 2,6 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При подачі позовної заяви позивачем було витрачено 243,60 грн. на оплату судового збору на користь держави, і ця сума відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved