Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] та 107РАСт, оформлене протоколом №9 від 11.09.2020 року, пункт 9, про зняття полковника [PERSON] зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 13.07.2020, перебував на квартирному обліку громадян які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 28.09.1996, та у списках осіб які потребують першочергового отримання житла з 11.10.2016; визнати незаконним та скасувати пункт №10 наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.09.2020 №296 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] та 107 РАСт» відповідно до якого, полковника [PERSON] зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 13.07.2020, перебував на квартирному обліку громадян які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 28.09.1996, та у списках осіб які потребують першочергового отримання житла з 11.10.2016 та зобов`язати військову частину [NUMBER] прийняти рішення про поновлення полковника [PERSON] зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 13.07.2020, перебував на квартирному обліку громадян які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 28.09.1996, та у списках осіб які потребують першочергового отримання житла з 11.10.2016. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 13.07.2020 року №168 полковника [PERSON] , відповідно до частини шостої статті 26 з урахуванням підпункту «а» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас ( у зв`язку з закінченням контакту) та з 13 липня 2020 року виключено зі списків військової частини. В жовтні 2020 року позивачу стало відомо, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.09.2020 №296 «Про затвердження рішення житлової комісії військових частин [NUMBER] » полковника [PERSON] зі складом сім`ї З (три) особи, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 13.07.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові, на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] та 107 РАСт, оформлене протоколом №9 від 11.09.2020 року. Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною 1ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами. Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Відповідно ч. 1 ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 40 вказаного Кодексу громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актамв законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, абс неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття ш облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина ш облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстави зняття з обліку. Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 були затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Згідно п.10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення і Держспецгрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) і членів їх сімей ( п. 1 Порядку). Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем^) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006р. В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/9 9 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобтр до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Порядок забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженоїнаказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція). Розділом вказаної інструкції VI. Визначено порядок обліку осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання 1. Житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку. Фактично без внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року, - нормативних актів вищої юридичної сили, внаслідок іншого їх тлумачення Інструкцією звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод військовослужбовців. Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).Таким чином, при вступі на службу позивачу було державою гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи, а тому позивач має право отримати житло з державного фонду. Крім того, зазначені положення Інструкції суперечать нормами ЖК України, зокрема ст.37 цього Кодексу, яка передбачає право працівників, які залишили роботу (службу) на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію залишатися на квартирному обліку нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами. Не є підставою для відмови в позові також посилання відповідача на абз.1 п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки він суперечить пункту 1 цієї ж статті та статті 37 ЖК України. Отже, військовослужбовець у разі звільнення з військової служби має право залишатись на квартирному обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення. Крім того, відповідно до витягу з Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.06.2020 року №107 полковник [PERSON] станом на 04.06.2020 року мав вислугу в Збройних Силах України 25 календарних років. Позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 17 липня 2020, доданого до матеріалів справи. Тобто, для того, щоб позивач міг реалізувати своє гарантоване право на отримання від МО України постійного житла на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Закону «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» він має перебувати на квартирному обліку. Статус учасника бойових дій позивач набув 31 березня 2015 року, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія [NUMBER] . Пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено право [PERSON] на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Таким чином, враховуючи те, що на час звільнення у запас позивач мав стаж військової служби 25 років календарної служби, та був зарахований на квартирний облік на загальну чергу з 28.09.1998, та у списки осіб які потребують першочергового отримання житла, як учасник бойових дій, з 11.10.2016 року є учасником бойових дій, відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку відповідно до р. 6, п.1 Інструкції, а тому рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] та 107 РАСт від 11.09.2020 року, оформлене протоколом №9 є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню пункт №10 наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.09.2020 №296 «Про затвердження рішення житлової комісії військових частин [NUMBER] та 107 РАСт» відповідно до якого, полковника [PERSON] зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 13.07.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові, на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] та 107 РАСт, оформлене протоколом №9 від 11.09.2020 року, перебував на квартирному обліку громадян які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 28.09.1996, та у списках осіб які потребують першочергового отримання житла з 11.10.2016. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене вище, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved