Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 26.11.2004 року №2348. В належній їй квартирі зареєстрована такої її донька [PERSON], яка після одруження в квартирі не проживає, за вказаною адресою не з'являлася, квартирою не цікавилася в її утриманні участі не брала. Між нею та дочкою не було ніяких домовленостей щодо првав на користування житловим помешканням. Всі обов'язки, пов'язані з утриманням вказаної квартири покладені на позивача, як власника квартири. В зв'язку з тим, що реєстрація відповідача порушує права позивачів, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити із підстав викладених в позовній заяві. Відповідач та ї представник в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Свідок [PERSON], суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], з 1995 року та їй відомо, що [PERSON], раніше жила з чоловіком, а після розлучення живе одна. [PERSON], вона бачила всього один раз більше 15 років тому на дні народженні [PERSON] Також пояснила, що вона бачила у квитанціях за комунальні послуги нарахування на 1 особу. Вона періодично приходить до [PERSON] в квартиру та речей [PERSON], в квартирі не бачила. [PERSON] не змінювала в квартирі двері чи замки протягом тривалого часу. Ніколи вона не чула, що б [PERSON] намагалась потрапити в квартиру, а [PERSON] її не пускала. Свідок [PERSON], суду пояснив, що він є сусідом [PERSON], та старшим по будинку. Щороку комісією обстежується квартира в якій проживає [PERSON], оскільки оформлюється субсидія. Жодного разу він не бачив у квартирі речей [PERSON], та не бачив, щоб вона навіть приходила. [PERSON], проживає сама, сплачує за комунальні послуги. Також йому відомо, що [PERSON], вийшла заміж, живе в іншому населеному пункті, має дітей, які навчаються в Польщі. Судом досліджено докази: -Копія ордера та свідоцтва про право власності від 10.12.2004 року (на а.с. 2-3), відповідно до яких позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]; -Копія довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію від 25.09.2014 року, видана МКП «ЖЕК № 15» (на а.с. 4), відповідно до якої у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]; -Копія паспорта та посвідчення позивача [PERSON] (на а.с. 5-7); -Копії листів Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 19.01.2016 року та 04.01.2016 року (на а.с. 8-9), відповідно до яких [PERSON], із заявами до Вінницького відділу поліції щодо протиправної поведінки [PERSON], або її перешкоджання у користуванні житловим приміщенням не зверталась; -Копії актів №220316/368 від 22.03.2016 року та № 060716/0309 від 06.07.2016 року (на а.с 10-11), відповідно до яких [PERSON], не проживає у квартирі [ADDRESS] 1994 року; -Копія висновку ст. інспектора Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ( на а.с. 38) про результати розгляду заяв [PERSON], [PERSON], про прийняття мір, відповідно до якого ознаки кримінального правопорушення в діях осіб відсутні; причини звернення сторін до поліції в висновку не вказані; -Заява [PERSON], про призначення субсидії та здійснення розрахунків на субсидію (а.с. 39-40, 43-45, 49, 51, 52); -Копії довідок про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги (на а.с. 42, 46, 53), відповідно до яких за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - власник, наймач, та [PERSON], - донька; -Копії акта обстеження матеріально-побутових умов сімї від 21.05.2015 року (на а.с. 47), відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] [PERSON], проживає одна. Вказані докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Із досліджених судом доказів судом встановлено наступні факти та належні їм правовідносини: позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 26.11.2004 року №2348. В належній їй квартирі зареєстрована такої її донька [PERSON], що посвідчується довідками про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги (на а.с. 42, 46, 53), відповідно до яких за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - власник, наймач, та [PERSON], - донька. Також встановлено, що всі обов'язки, пов'язані з утриманням вказаної квартири покладені на позивача, як власника квартири, що підтверджується заявами [PERSON], про призначення субсидії та здійснення розрахунків на субсидію (а.с. 39-40, 43-45, 49, 51, 52). Той факт, що [PERSON], в квартирі не проживає, за адресою: [ADDRESS] не з'являлася, квартирою не цікавилася в її утриманні участі не брала підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], а також актами обстеження матеріально-побутових умов сімї від 21.05.2015 року (на а.с. 47), №220316/368 від 22.03.2016 року та № 060716/0309 від 06.07.2016 року (на а.с 10-11) відповідно до яких за адресою: [ADDRESS] [PERSON], проживає одна. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно досліджених доказів реєстрація відповідача в житловому приміщенні, що належить позивачу перешкоджає отримання власником соціальних гарантій та допомоги у вигліі субсидії. Так, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом помешканням у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно досліджених доказів [PERSON] більше року не користується житловим помешеканням, не сплачує комунальні платежі, не зберігає в квартирі власних речей. Між сторонами відстні договори що до користування житловим помешканням. Законодавством України не визначено інших строків та поважних причин продовження житлового сервітуту. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач як інвалід 2-ї групи була звільнена від сплати судового збору на момент звернення до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved