Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 3273521875-024300 від 19.07.2018 року в сумі 9 030,00 грн. та судовий збір в сумі 1 921,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем було укладено договір № 3273521875-024300 від 19.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію», а тому укладений договір є письмовим правочином, який відповідає вимогам цивільного законодавства. Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений договором. Позикодавцю свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ «ФК є гроші» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3 000,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим, станом на 01.11.2018 року має заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом - 3 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 620,00 грн., заборгованості за пенею - 4 410,00 грн., а всього 9 030,00 грн. 01.11.2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія "Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 3273521875- 024300 від 19.07.2018 року. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, в позовній заяві визначена можливість розгляду справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи особисто, причини неявки не сповістив, відзиву на позов не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3273521875-024300 від 19.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством), Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила позицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному часиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення с особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до норм ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до розділу 1 договору, заявка-анкета в осообистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід'ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до договору. Враховуючи викладене, договір № 3273521875-024300 від 19.07.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, яким досягнута згода щодо істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується в суді платіжним повідомленням на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов'язався вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору, (п.5.1 договору), строк, на який надається позика за цим договором становить 31 (5.2. договору). Дата надання позики 19.07.2018 року (п.5.3 договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 18.08.2018 включно (п.5.4 договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений вищезазначеним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 276.00 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становлять 1% за кожен день користування позикою, що становить 365 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1% (30.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 3 276,00 грн. Платіжним дорученням № 4790 від 19.07.2018 року та повідомленням № 1313 від 14.12.2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3 000.00 гривень. Судом встановлено, що позикодавець свої зобов'язання за договором № 3273521875-024300 від 19.07.2018 року виконав в повному обсязі. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим, станом на 01.11.2018 року має заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом - 3 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 620,00 грн., заборгованості за пенею - 4 410,00 грн., а всього 9 030,00 грн. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник вчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, її дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з і позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не вконав його у строк, встановлений договором або законом.(ст. 612 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, процентів та пені. За ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Судом встановлено, що 01.11.2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в упорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). Внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 3273521875- 24300 від 19.07.2018 року. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до п.2.1. договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт передав під час підписання цього договору наступні документи: оригінали основних договорів; підтвердження видачі кредиту по основним договорам клієнтом; розрахунки заборгованості. Згідно п. 3.4.2. договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов'язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу, а також оригіналом договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія "Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 3273521875- 024300 від 19.07.2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 921,00 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved