Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про скасування рішень 3 сесії 6 скликання Лисецької селищної ради від 24.03.2011 року в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність земельних ділянок громадянам [PERSON] та [PERSON] та 15 сесії 6 скликання Лисецької селищної ради від 26.03.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки громадянці [PERSON]; скасування державних актів на право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами 2625855600:01:001:1009; 2625855600:01:001:0602; 2625855600:01:001:0601; скасування державної реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами 2625855600:01:001:1009; 2625855600:01:001:0602; 2625855600:01:001:0601; зобовязання Відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області відновити на публічній кадастровій карті України розташування земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306084 від 29.06.2006 року, площею 0, 0561 га, кадастровий номер 2625855600:01:001:0231 відповідно до координат, наведених в таблиці ліній та дирекційних кутів технічної документації, виготовленої під час виконання робіт по землеустрою з інвентаризації земельної ділянки та підготовці матеріалів до видачі державного акту на вказану земельну ділянку. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він являється власником земельної ділянки площею 0.0561 га розташованої в смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306084 від 29 червня 2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 2625855600:01:001:0231. Однак публічна кадастрова карта України вказує на розташування земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231 в Богородчанському районі, номер КОАТУУ [NUMBER], зона 02, квартал 001. Натомість за фактичним місцем розташування земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231 розташовані земельні ділянки за кадастровими номерами 2625855600:01:001:1009; 2625855600:01:001:0602; 2625855600:01:001:0601. Вважає, що відповідач неправомірно прийняв рішення 3 сесії 6 скликання від 24.03.2011 про передачу у власність земельних ділянок за кадастровими номерами 2625855600:01:001:0602 (земельна ділянка у власності [PERSON]); 2625855600:01:001:0601 (земельна ділянка у власності [PERSON]) та рішення 15 сесії 6 скликання від 26.03.2013 про передачу у власність земельної ділянки за кадастровими номерами 2625855600:01:001:1009 (земельна ділянка у власності громадянки [PERSON]). Зазначене призвело до порушення його законних прав та інтересів. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Представник відповідача, Лисецької селищної ради, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволені.\~\~Зокрема вказала, що у позивача була у власності земельна ділянка розташована в смт. Лисець урочище «Радчанське», від якої він свого часу відмовився, у звязку з передачею його синові у власність земельної ділянки в урочищі «Радчанське» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Про наявність у власності позивача ще однієї земельної ділянки у вказаному урочищі відповідачу, за твердженням його представника, не було відомо, у звязку з наступним. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306084 від 29 червня 2006 року не містить вказівки на те, що вона розташована саме в урочищі «Радчанське». Публічна кадастрова карта України також не містить інформації, що належна позивачу земельна ділянка розташована в смт. Лисець, урочище «Радчанське». Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялися. Відповідач, відділ Держгеокадастру у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, направивши суду письмове повідомлення про своє перебування в стані припинення. Заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки в смт. Лисець площею 0.0561 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306084 від 29 червня 2006 року, виданого на підставі рішення 14 сесії 4 скликання від 22.12.2004 р. Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки 2625855600:01:001:0231. Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі технічного звіту по землеустрою з інвентаризації земельних ділянок та підготовці матеріалів до видачі державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, виготовленого спеціалістами ПП «Західземпроект» м. Івано-Франківськ в 2006 році. Зазначений технічний звіт містить акт встановлення меж земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231, в якому наведена таблиця ліній та дирекційних кутів цієї земельної ділянки. Наведені документи вказують на розміщення спірної земельної ділянки в межах смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області. Проте, публічна кадастрова карта України містить інформацію, що земельна ділянка за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231, розміщена в Богородчанському районі Івано-Франківської області, номер КОАТУУ [NUMBER], зона 02, квартал 001. Відповідно до ст. 79 ЗКУ земельна ділянка, як обєкта права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ч. 1 та 4 ст. 791 ЗКУ формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. У відповідності до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79 1 Земельного кодексу України, при їх формуванні. У відповідності до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Встановивши вищенаведені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що розміщення земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231 на публічній кадастровій карті України в Богородчанському районі суперечить чинному законодавству, технічній документації із землеустрою та правовстановлюючому документу на вказану ділянку. Факт недостовірності та викривлення інформації про розміщення земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231 на публічній кадастровій карті України підтверджується висновком № 16061 від 15.02.2017 року судової земельно-технічної експертизи, проведеної у даній справі. Зокрема, висновок вказує: Розташування земельної ділянки (кадастровий номер 2625855600:01:001:0231; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306084 від 29 червня 2006 року) на публічній кадастровій карті України не відповідає розташуванню земельної ділянки площею 0,0561 га відповідно до каталогу координат поворотних точок окружної межі земельної ділянки кадастрового плану земельної ділянки, що є невідємною частиною технічної документації, виготовленої під час виконання робіт по землеустрою з інвентаризації земельної ділянки та підготовці матеріалів до видачі державного акту на вказану земельну ділянку. При цьому, у висновку відзначено: Земельна ділянка з першими десятьма цифрами кадастрового номеру [NUMBER] має знаходитись в Тисменицькому районі Іван-Франківської області і її місце розташування на публічній карті свідчить про внесення корекції в координати кутів земельної ділянки, зазначені в кадастровому плані Технічного Звіту по землеустрою інвентаризації земельних ділянок та підготовці матеріалів до видачі державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, виготовленого спеціалістами ПП «Західземпроект» м. Івано-Франківськ в 2006 році. Відповідно до того ж кадастрового плану в земельної ділянки площею 0,0561 га кадастровий номер 2625855600:01:001:0231, належної [PERSON] наявні суміжні землі та земельні ділянки, а саме: від А до Б землі сільської ради; від Б до В земельна ділянка [PERSON]; від В до Г земельна ділянка [PERSON]; від Г до А- земельна ділянка [PERSON], в той час, як на Публічній кадастровій карті України для досліджуваної земельної ділянки суміжними являються лише землі Богородчанського району. Рішенням 3 сесії 6 скликання Лисецької селищної ради від 24.03.2011 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність земельні ділянки громадянам [PERSON] та [PERSON]. Рішенням 15 сесії 6 скликання Лисецької селищної ради від 26.03.2013 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку громадянці [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що зазначені земельні ділянки з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва розташовані за місцем знаходження земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231 та, відповідно, накладаються на його земельну ділянку, внаслідок чого порушено його права як землевласника. Суд, погоджується з доводами позивача та приходить до висновку про необхідність захисту його порушених прав. Так, факт накладення земельних ділянок співвідповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку позивача підтверджується наявним в матеріалах справи висновком № 16061 від 15.02.2017 року судової земельно-технічної експертизи, в якому вказано наступне: «[PERSON] місце накладення Земельних ділянок за кадастровими номерами 2625855600:01:001:1009; 2625855600:01:001:0602; 2625855600:01:001:0601, що належать, згідно наданих додатково документів, [PERSON], [PERSON], [PERSON]Б на земельну ділянку, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306084 від 29.06.2006, кадастровий номер 2625855600:01:001:0231, площею 0,0561 га, розташовану відповідно до каталогу координат поворотних точок окружної межі земельної ділянки кадастрового плану земельної ділянки, що є невідємною частиною технічної документації, виготовленої під час виконання робіт по землеустрою з інвентаризацією земельної ділянки та підготовці матеріалів по видачі державного акту на вказану земельну ділянку загальною площею накладання 0,0190+0,0226+0,0145 = 0,0561 га, що відповідає площі земельної ділянки відведеної [PERSON].» Доводи представника відповідача, наведені в судовому засіданні, не спростовують обставин та фактів, встановлених під час розгляду справи та підтверджених матеріалами справи. Відмова позивача від земельної ділянки площею 0.0466, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306083 від 29 червня 2006 року, виданого на підставі рішення 14 сесії 4 скликання від 22.12.2004 року Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2625855600:01:001:0230, жодним чином не могла вплинути на права позивача на земельну ділянку, що належить йому на підставі державного акту № 306084 від 29 червня 2006 року. Добровільна відмова власника від права на земельну ділянку є підставою припинення права власності на земельну ділянку, передбаченою ст. 140 ЗКУ. Проте, відмова власника від права на одну земельну ділянку, не позбавляє його права власності на інші земельні ділянки, що належать йому на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Таким чином, факт відмови позивача від земельної ділянки, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 306083 від 29 червня 2006 року, не спростовує та не підтверджує обставин, що мають значення для вирішення справи. Посилання представника відповідача на те, що відповідачу не було відомо про наявність у власності позивача ще однієї земельної ділянки в урочищі «Радчанське» не беруться судом до уваги, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Таким чином, на переконання суду, за наявності технічного звіту по землеустрою з інвентаризації земельних ділянок та підготовці матеріалів до видачі державних актів на право власності, який містить акт встановлення меж земельної ділянки з таблицею ліній та дирекційних кутів земельної ділянки за кадастровим номером 2625855600:01:001:0231, посилання відповідача на відсутність в державному акті на право власності на земельну ділянку вказівки на те, що вона розташована саме в урочищі «Радчанське», є безпідставним. Крім того, відповідно до п.п. а, д ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та організація землеустрою. Організація та здійснення землеустрою належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст також відповідно до ст. 19 Закону України «Про землеустрій» Згідно п.п. д, е ст. 184 ЗК України, землеустрій передбачає складання проектів відведення земельних ділянок, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок. Стаття 6 Закону України від 22 травня 2003 року N 858-IV "Про землеустрій" вказує, що землеустрій базується на таких принципах, як створення умов для реалізації органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами їхніх конституційних прав на землю. Отже, посилання представника відповідача на відсутність у відповідача інформації про наявність у власності позивача та фактичне місце розташування земельної ділянки, що належить позивачу на підставі державного акту № 306084 від 29 червня 2006 року, суперечить наведеними нормам законодавства України. Суд відзначає, що перебування відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в стані припинення, не означає факту ліквідації, що в свою чергу не звільняє його від виконання обовязків, передбачених законодавством. Відповідно до п.п. 26, 28 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні. Згідно п. 7 вказаного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до\~ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону, а згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно cт. 378\~ЦК України\~право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Право приватної власності на земельну ділянку може бути припинено також в порядку cт. 140\~ЗК України, якою передбачений вичерпний перелік припинення права власності на землю. Відповідно до\~ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом: визнання прав, визнання не дійсним рішень органів місцевого самоврядування, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, відшкодування збитків, тощо. Судом встановлено, що Лисецька селищна рада, не маючи заяви [PERSON] про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку, або інших законних підстав, фактично припинила право власності останнього передавши земельні ділянки іншим особам, тобто допустила порушення прав позивача, як власника земельної ділянки. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 14, 19, 41 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 12, 78, 79, 791, 90, 140, 152, 153, 155, 184 Земельного кодексу України,ст.ст.\~1, 15, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст. 6, 19, 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 15, 16, 321, 373, 378 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved