Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що Вироком Фастівського міськрайонного суду від 11.02.2014 року відповідача визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3400 грн., без позбавленнямправакерування транспортними засобами, але відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав і просить суд стягнути з [PERSON] на користь Фастівської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] у сумі 5311,80 грн. Відповідач проти позову заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, суд встановив, що Вироком Фастівського міськрайонного суду від 11.02.2014 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3400 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами. Вказаний вирок не оскаржувався та набрав законної сили. Досудовим, розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 07.12.2013 року близько 09 години 50 хвилин [PERSON], керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем Peugeot -307, н.з. [NUMBER], рухався по правій смузі автодороги вул. Поштової в с. Кожанка, Фастівського району, Київської області зі швидкістю 50 км/год. Проїжджаючи по вказаній автодорозі, [PERSON] порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджений постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно курувати ним, а навпаки, проявив злочинну недбалість, не врахував стан дорожнього покриття, яке містами було вкрито ожеледицею, не обрав у зв'язку з цим безпечну швидкість руху, та виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із перебуваючи на місці зупинки автомобілем Renault Kangoo, н.з. [NUMBER], за кермом якого перебував [PERSON], що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги V пальця лівої кисті та інші легкі тілесні ушкодження, що обтяжували його стан. Досудовим розслідуванням та судовим слідством дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Фастівській Центральній районній лікарні, що підтверджується довідкою - розрахунком вартості стаціонарного лікування потерпілого, який перебував на лікуванні з 07.12.2013 по 06.01.2014 року у зв'язку з чим Фастівська ЦРЛ, яка фінансується з міського бюджету, зазнала збитку на суму 531 1,80 грн. Отримані [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв'язку з вчиненим [PERSON] злочином. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, однак відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Всі оригінали документів, знаходяться у кримінальному провадженні № 12013100310002219. Фастівська центральна районна лікарня є бюджетною установою, яка повністю фінансується за рахунок бюджету. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відшкодування витрат закладу охорони здоров'я має здійснювати особа, яка вчинила злочин. Тобто стосовно такої особи має бути обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили. Порядок пред'явлення відповідного позову, передбачений. ст. 931 Кримінально-процесуального кодексу України, а також постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 р. N 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат". Коментована стаття передбачає два виключення із загального правила про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я. Це а) завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони; завдання шкоди у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Кошти на відшкодування закладу охорони здоров'я витрат на лікування потерпілого від злочину виплачуються самому закладу охорони здоров'я, якщо він перебуває в приватній власності, або до відповідного бюджету, якщо заклад охорони здоров'я перебуває у державній власності, власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади. Стягнення коштів здійснюється на підставі Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545.

Outcome: approved