Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 04.06.2006 року, актовий запис №1222, а також стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, з січня 2013 року шлюбні відносини припинені. Відповідач нехтує сімейними цінностями, є ініціатором сварок, свідком яких нерідко стає син, що важко впливає на психічний стан дитини. На момент подання позову ведення спільного господарства та спільне життя між сторонами фактично припинене, також між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дитини. Також позивач просить стягувати аліменти на дитину. Відповідач працює у ТОВ «Електро контракт Захід», здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець. Інших дітей у відповідача на утриманні немає, просить стягувати аліменти на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як вбачається із повторно виданого свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 04.06.2006 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1222. Після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, з січня 2013 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін та дитини, а тому шлюб слід розірвати. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.04.2007 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, в тому числі забезпечити їм прожитковий мінімум. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Абзац 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, наявність чи відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини і відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved