Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Іванівської селищної ради Чугуївського району\~Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку на території Іванівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, діл. № 44 (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0871 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0534 та земельну ділянку на території Іванівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,69 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0644, які належали [PERSON], який помер 23.08.2017 р. В обґрунтування позовних вимог Позивачі зазначили, що 23.08.2017 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входять вказані земельні ділянки. Після смерті [PERSON] позивачі спадщину прийняли фактично, оскільки на момент смерті фактично проживали разом із ним. Окрім того згідно заповіту від 17.05.2017 р. померлий заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] Позивачі в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надійшла заяви про слухання справи без участі Відповідача, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.08.2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на території Іванівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, діл. № 44 (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0871 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0534 та земельна ділянку на території Іванівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,69 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0644. Згідно заповіту від 17.05.2017 р. [PERSON] зробив розпорядження, що усе майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все що належатиме на день смерті і на що за законом матиме право заповідає [PERSON] та [PERSON] Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Згідно ч. 3\~ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2\~ст. 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач не зверталася, оскільки фактично прийняла спадщину в порядку ч. 3\~ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавала. Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було усно відмовлено, у зв'язку з тим, що не збереглися оригінали правових документів на житловий будинок. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Outcome: approved