Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 21.01.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір №№1511/1,1511/2,1511/3 про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок. Вказує, що згідно п. 1.1 вищевказаних договорів про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок він зобов'язувався внести внесок (вклад) як член кредитної спілки на депозитний рахунок відповідача на загальну суму 652000,00 гривень, а відповідач у свою чергу зобов'язувався прийняти вказані внески на умовах строковості, зворотності та платності. Стверджує, що не дивлячись на те, що з дати визначеної в договорах, як дата повернення внеску (вкладу), відповідач свої грошові зобов'язання не виконав, і не повернув внесок (вклад) в загальній сумі 652000,00 грн., чим завдав значних матеріальних збитків. Відповідно до розрахунку процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, сума боргу складається з суми неповернутого внеску (вкладу) в розмірі 652000,00 грн. та 26906,16 гривень несплачених відсотків. У звязку з наведеним, просить суд стягнути з Кредитної спілки "Рідне коло" на його користь заборгованість суми неповернутого внеску (вкладу) в розмірі 652000,00 грн., 26906,16 гривень несплачених відсотків. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення./а.с. 55/. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - згідно ч.2 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; -у відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. -частиною 1 ст. 1048 ЦК передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; -Правилами \~здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими\~Розпорядженням Державної\~комісії з регулювання ринків\~фінансових послуг України\~30.12.2011\~ № 821, відповідно до яких, внесок (вклад) на депозитний рахунок - це грошові кошти в готівковій або в безготівковій формі, внесені до кредитної спілки її членами на договірних умовах, на визначений строк або на вимогу та під процент на умовах видачі на першу вимогу або повернення зі спливом встановленого договором строку. Кредитні спілки повертають внески (вклади) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитні рахунки між вкладником і кредитною спілкою. За договором про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, незалежно від його виду, кредитна спілка зобов'язана видати внесок (вклад) або його частину, на першу письмову вимогу з урахуванням умов договору. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - договір № 1511/1 від 21.01.2013 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладений між сторонами. Відповідно до п.2.8 якого, спілка зобовязується повернути члену кредитної спілки суму внеску у розмірі 115000,00 /а.с.4-5/; - договір № 1511/2 від 21.01.2013 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладений між сторонами. Відповідно до п.2.8 якого, спілка зобовязується повернути члену кредитної спілки суму внеску у розмірі 119000,00 грн. /а.с.7-8/; -договір № 1511/3 від 21.01.2013 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладений між сторонами. Відповідно до п.2.8 якого, спілка зобовязується повернути члену кредитної спілки суму внеску у розмірі 100000,00 /а.с.10-11/; - додаткові угоди б/н про доповнення внеску (вкладу) на депозитний рахунок№1511 на загальну суму 318000,00 гривень. /а.с.13-50/. Судом встановлено, що згідно п. 2.2 Договорів № 1511/1,1511/2,1511/3 процентна ставка за користування внеском становить 25 процентів річних. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача крім загальної суми боргу по внеску , слід стягнути 26906,16 гривень процентів за користування внеском. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач належно не виконував свої договірні зобовязання,

Outcome: approved