Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме, з житлового будинку [ADDRESS] , що належав її матері - [PERSON] , померлій [INFO] . Свої вимоги обґрунтував тим, що проживає в [ADDRESS] . Будинок за зазначеною адресою, належав її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, збираючи з цією метою необхідні документи, дізналася про накладення арешту на будинок. Арешт накладено ВДВС Знам`янського МРУЮ у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості за кредитом, згідно з виконавчим листом ЄУН №389/1084/13-ц. Зазначає, що заборгованість за кредитом, яка стала підставою накладення арешту, наразі сплачено в повному обсязі. Накладення арешту на будинок померлої матері, позбавляє її права на прийняття спадщини у встановленому законом порядку після смерті матері, і вирішити питання зняття арешту з майна в позасудовому порядку неможливо. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи - Знам`янського МРВ ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника виконавчої служби з прийняттям рішення на розсуд суду. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.09.2000 року, [PERSON] , є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Згідно зі свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 07.10.2014, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.12). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, вбачається, що 20.02.2015 приватним нотаріусом Гріцик Н.М., за №57136882 зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.13). З листа Знам`янського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) від 12.02.2020 за №9513, вбачається, що номер обтяження 2217459, зареєстровано 22.08.2013 на рухоме майно, щодо боржника [PERSON] . Підставою виникнення обтяження є постанова про арешт майна боржника, оголошення заборони на його відчуження б/н від 22.08.2013 видана ВДВС Знам`янського МРУЮ. Вид обтяження: все нерухоме майно. Обтяження №15297271 від 08.04.2015 на підставі постанови про відкриття провадження серія та номер 47098142, виданої ВДВС Знам`янського МРУЮ, обтяження накладено в рамках виконавчих проваджень №№39490199, 47098142 з примусового виконання виконавчого листа №2/389/294/13 виданого 28.06.2013 Знам`янським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором. Надати будь-які документи виконавчих проваджень неможливо, у зв`язку зі знищенням останніх (а.с.21). Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Позивач має намір прийняти спадщину після смерті своєї матері, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості реалізувати своє законне право. Таким чином, арешт накладений на майно порушує її право. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про зняття арешту з майна, оскільки накладення арешту на спадкове майно, порушує права позивача та позбавляє її можливості прийняти спадщину у встановленому законом порядку, до того ж встановлено, що жодних виконавчих проваджень в яких боржником є [PERSON] , на виконанні Знам`янського МРВ ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) наразі не перебуває, отже зняття арешту з нерухомого майна за рішенням суду є єдиним способом захисту прав позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved