Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO]. Посилаючись на ст. 180 - 183, 191 СК України позивач просив стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в попереднє судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала повністю (ас.26). Відповідач по справі [PERSON] в попереднє судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнав повністю, зазначивши, що працює, має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, інших неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться (ас.27). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову , суд за наявності законних підстав для того ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.08.2003 року (ас.2), сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2003 року, який, відповідно до рішення Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2012 року було розірвано (ас.4). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.08.2004 року (ас. 3), сторони по справі від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред"явлення позову. На основі викладено, приймаючи до уваги, що відповідач має змогу утримувати дитину, при цьому інших неповнолітніх дітей не має, стягнень по виконавчим документам з останнього не проводиться, інвалідом не являється , суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 243, 60 грв..

Outcome: approved