Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 17 лютого 2015 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син перебуває на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно і до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11 травня 2016 року виконавчим комітетом Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 17 лютого 2015 року виконавчим комітетом Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Судом встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджені довідкою виконавчого комітету Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області № 158 від 12 травня 2017 року. Оскільки обов'язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані норми матеріального права встановлюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує ті обставини, що батько дитини офіційно працевлаштований, згідно з даними довідки, виданої СФГ «Баші» 10 травня 2017 року за № 23, відповідач працює трактористом, отримує заробітну плату, тобто має постійний дохід, не має на утриманні інших осіб. Відповідачем заперечень на позов не подано, в поданій до суду заяві вказано, що заявлені вимоги ним визнаються, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з позивача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved