Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив суд скасувати державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 20153203 від 26 квітня 2017 року, вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки, проведену державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник Анною Олександрівною за Договором оренди землі без номеру від 25 квітня 2017 року, який укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Прилуцький», предметом оренди якого є земельна ділянка кадастровий номер: [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір оренди землі зареєстрований 17 грудня 2009 року у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України. Предметом оренди якого є земельна ділянка площею 4,0758 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, кадастровий номер: [NUMBER], строк дії якого складає 10 років і договір діє до 17 грудня 2019 року. Після смерті [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку перейшло до відповідача, [PERSON]. Посилаючись на приписи положень пунктів 12.3., 12.4. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, позивач зазначає, що дія Договору припиняться шляхом його розірвання виключно за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В подальшому відповідач [PERSON] після оформлення права власності на земельну ділянку, яка була предметом Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, звернулася із заявою до Державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Клюшник А.О. і остання в односторонньому порядку внесла зміни до Державного реєстру України про реєстрацію іншого речового права, самостійно розірвавши Договір оренди між позивачем та спадкодавцем [PERSON], спадкоємцем майна якого є [PERSON], зареєструвавши інший Договір оренди землі укладений між [PERSON] та іншою юридичною особою. Зазначені вище дії відповідачів позивач вважає протиправними, у зв»язку із чим змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий в інтересах свого довірителя позов та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, надавши письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 30-32). В обґрунтування заперечень представник зазначав, що його довіритель успадкував земельну ділянку, яка була предметом оренди за Договором оренди землі від 16 серпня 2008 року та повідомила Орендаря - позивача проте, що не бажає продовжувати дію Договору, вважає його припиненим, у зв»язку із зміною власника - Орендодавця, направивши на його адресу відповідний лист, а в подальшому нею був укладений Договір з ФГ «Прилуцький», який був зареєстрований після припинення дії попереднього Договору з позивачем. Відповідач державний реєстратор Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник А.О. в судове засідання не з»явилася, надала до суду письмові заперечення на позовну заяву та просила в задоволенні позову відмовити, оскільки громадянкою [PERSON] були надані всі необхідні документи для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення дії Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року укладеного між [PERSON] «Орендодавцем» та Фермерським господарством «Красляни» і після цього було зареєстровано Договір оренди землі укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Прилуцький» (а.с. 38-39). Представник третьої особи Фермерського господарства «Прилуцький», заперечував проти задоволення позовних вимог як пред»явлених безпідставно та необґрунтовано, надавши письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 110-114). Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16 серпня 2008 року між [PERSON], «Орендодавцем», та ФГ «Красляни», «Орендарем» було укладено Договір оренди землі, предметом оренди якого є земельна ділянка площею 4,08 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строк дії якого складає 10 років, зареєстрований 17 грудня 2009 року у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України». З пункту 15.1. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року вбачається, що договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Пунктом 12.2. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом. Згідно пункту 12.3. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У відповідності до пунктів 12.4., 12.5. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Умови розірвання договору в односторонньому порядку не визначені, оскільки відповідна графа Договору не заповнена, як у примірнику Договору наданому позивачем так і у копії примірника Договору, що міститься в матеріалах реєстраційної справи, копія якої була витребувана судом (а.с. 4-7, 48-50). Відповідно до пункту 12.6. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 108069, виданого Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 25 травня 2005 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25 травня 2005 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,0758 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 54). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,0758 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 108069, виданого Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 25 травня 2005 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25 травня 2005 року (а.с. 55). 20 квітня 2017 року [PERSON] було направлено на адресу керівництва ФГ «Красляни» лист в якому вона повідомила проте, що до неї перейшло право власності на земельну ділянку, яка є предметом Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року та посилаючись на умови пункту 12.6. Договору (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору) та зазначає, що не має наміру продовжувати дію Договору і просить не проводити на земельній ділянці сільськогосподарських робіт (а.с. 33,34). 25 квітня 2017 року між [PERSON], «Орендодавцем», та Фермерським господарством «Прилуцький» було укладено Договір оренди землі, предметом оренди якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,0758 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строк дії якого 15 років та який набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 117-121). З витребуваної судом у державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник А.О. реєстраційної справи вбачається, що державним реєстратором серед іншого були проведені реєстраційні дії щодо припинення речового права оренди на підставі Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, укладеного між «Орендодавцем», [PERSON] та «Орендарем», Фермерським господарством «Красляни» (а.с. 40-65). Зокрема з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що підставою для припинення речового права оренди на підставі Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, укладеного між «Орендодавцем», [PERSON] та «Орендарем», Фермерським господарством «Красляни» є пункту 12.5. Договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни або розірвання договору (а.с. 46-47). Вказана обставина також підтверджується і сформованими судом Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 77-80; 106-109). Хоча, як вбачається з пункту 12.5. Умови розірвання договору в односторонньому порядку не визначені, оскільки відповідна графа Договору не заповнена (а.с. 4-7, 48-50). Разом із тим, 26 квітня 2017 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник А.О. було проведено державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, за Договором оренди землі від 25 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON], «Орендодавцем», та ФГ «Прилуцький», предметом оренди якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,0758 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, номер запису про інше речове право: 20153203, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 77-80; 106-109). Згідно із статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. №161-ХІV (зі змінами і доповненнями), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Умовами договору оренди землі встановлено права та обов'язки Орендодавця та Орендаря відповідно до Закону України «Про оренду землі», яким визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статтей 18, 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній в період з січня 2011 року по січень 2013 року (ст. 18, 20 виключено на підставі Закону N 1878-17 від 11.02.2010 і діяли по 01.01.2013 року відповідно змін, які внесені Законом N 4152-VI (41523-17) від 09.12.2011) договір оренди землі набирав чинності після його державної реєстрації. З 01 січня 2013 року, відповідно до частини 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі», державній реєстрації підлягало право оренди землі (Закон N 4152-VI (4152-17 від 09.12.2011). Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з основних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема щодо наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Відповідно до пункту 1, 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі : укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, установлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є закон «Про оренду землі». Згідно із положеннями статтей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми. Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. Згідно приписів статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до вимог частини 1-3 статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. За вимогами статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Внаслідок цього, розірвання договору повинно здійснюватись у формі підписаної сторонами додаткової угоди до договору, де міститься пряме погодження з розірванням договору. Суд вважає, що направлення відповідачем [PERSON] 20 квітня 2017 року на адресу керівництва ФГ «Красляни» листа в якому вона повідомила проте, що до неї перейшло право власності на земельну ділянку, яка є предметом Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року та посилання на умови пункту 12.6. Договору (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору) із зазначенням, що не має наміру продовжувати дію Договору і просить не проводити на земельній ділянці сільськогосподарських робіт не можна розцінювати, як належним чином оформлену оферту - пропозицію щодо розірвання договору. На думку суду такі дії відповідача [PERSON] порушують звичаї ділового обороту, оскільки умовами Договору було визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункту 12.6. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року), оскільки новому власнику необхідно було б одержати згоду або відмову ФГ «Красляни» щодо зміни, та/або припинення, та/або розірвання договору і в подальшому у судовому порядку вже встановити чи є такий договір розірваний та/або припинений. Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Суд переконаний, що відповідачем відповідної угоди надано не було, а отже договір не можливо вважати таким, що є розірваним та/або припиненим з настанням факту переходу права власності до [PERSON]. Крім того, сам позивач вважає, що підстав для розірвання та/або договору не має, у зв»язку із чим і звернувся до суду, не оспорюючи при цьому дійсність Договору оренди землі від 25 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON], «Орендодавцем», та ФГ «Прилуцький». За встановлених обставин суд, вважає, що у державного реєстратора не було достатніх для того підстав щоб без рішення суду про припинення та/або розірвання Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, укладеного між «Орендодавцем», [PERSON] та «Орендарем», Фермерським господарством «Красляни» або додаткової угоди, оформленої у встановленій для цього формі, укладеної між [PERSON] та ФГ «Красляни» вносити запис про припинення права оренди і як наслідок цього в подальшому здійснювати державну Договору оренди землі від 25 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON], «Орендодавцем», та ФГ «Прилуцький», предметом оренди якого є одна й та ж саме земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,0758 га, що і за Договором від 16 серпня 2008 року. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (статті 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Звертаючись до суду з позовом за захистом позивач посилався на те, що припинення державної реєстрації права оренди, що мало наслідком в односторонньому порядку припинення (розірвання) відповідачем [PERSON] Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року порушує його майнові права, оскільки була порушена форма припинення (розірвання) договору і він повинен був діяти до 17 грудня 2019 року. Відповідно до положень статтей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (стаття 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до пункту 3, 10 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - припинення дії, яка порушує право; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зі змісту частини 3 статті 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України, статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання Орендодавцем або іншими особами права Орендаря на оренду земельної ділянки, таке право підлягає захисту судом за позовом Орендаря, шляхом скасування державної реєстрації іншого речового права, номер запису про інше речове право: 20153203 від 26 квітня 2017 року, вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки, проведеної державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник Анною Олександрівною за Договором оренди землі без номеру від 25 квітня 2017 року, який укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Прилуцький», предметом оренди якого є земельна ділянка кадастровий номер: [NUMBER]. Відповідно до положень статтей 57 - 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи із системного аналізу змісту умов Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, укладеного між «Орендодавцем», [PERSON] та «Орендарем», Фермерським господарством «Красляни» та тлумачення діючого законодавства України, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved