Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, в якому просила суд визнати виконавчий напис від 14.07.2017 року серії НМЕ № 794951, зареєстрований в реєстрі за № 8468, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача понесені судові витрати. Позов мотивований тим, що у серпні 2019 року вона отримала виклик державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14.08.2019 року № 16023, з якого їй стало відомо, що в провадженні МРВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області перебуває ВП № 54874346 від 11.10.2017 року з примусового виконання виконавчого напису № 8468, виданого 14.07.2017 року приватним нотаріусом Швецем Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 159146,60 грн. 05.09.2019 року вона ознайомилась з матеріалами ВП № 54874346, з яких їй стало відомо, що постановою державного виконавця від 11 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54874346 з виконання виконавчого напису серії НМЕ № 794951, виданого 14 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського МНО Швецем Р.О., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 157346,60 грн. невиплаченої в строк за кредитним договором № НАХRRХ13950455 від 06.08.2007 року, з яких: 6732,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 88104,46 грн - сума заборгованості по відсоткам; 3993,12 грн - заборгованість з комісії; 50547,73 грн - заборгованість з пені; 500,00 грн - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 7468,89 грн - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості); 1800,00 грн - витрати за вчинення виконавчого напису. У цьому ж виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк, за який проводиться стягнення 3609 днів, а саме з 06.08.2007 року по 23.06.2017 року. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зміст виконавчого напису від 14.07.2017 року нотаріусом порушено положення Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та здійснено виконавчий напис без засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Окрім цього, вказаний кредитний договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, є спірним, оскільки був взятий шахрайським шляхом, що підтверджується постановою про відкриття кримінального провадження УД № 67080055 від 18.01.2008 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області по справі № 11-196/2009 від 19.02.2009 року. Також, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису з моменту виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років, однак нотаріусом не було з`ясовано чи не пропущений банком строк позовної давності, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, про наявність боргу позивачу не було відомо. Відповідачем не було надіслано на адресу позивача як боржника будь-яких письмових вимог про усунення порушення виконання зобов`язання. Від позивача та її представника надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи (а.с.43,49), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Представник третьої особи - Міжрайонного відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, пояснень щодо позову не надав (а.с.29). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем видано виконавчий напис серії НМЕ № 794951, зареєстрований в реєстрі за № 8468, яким пропонується стягнути заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором № № НАХRRХ13950455 від 06.08.2007 року, з яких: 6732,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 88104,46 грн - сума заборгованості за відсотками; 3993,12 грн - заборгованість з комісії; 50547,73 грн - заборгованість з пені; 500,00 грн - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 7468,89 грн - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості); 1800,00 грн - витрати за вчинення виконавчого напису. Строк, за який проводиться стягнення 3609 днів, а саме: з 06.08.2007 року по 23.06.2017 року (а.с.17). Постановою МРВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області від 11.10.2017 року відкрито виконавче провадження № 54874346 з виконання виконавчого напису № 8468, виданого 14.07.2017 року (а.с.15). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено п. 3.1. та 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Відповідно до п. 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 31.01.1992р. «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України" Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12.10.1976р. № 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. (Абзац 1 п. 13 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 13.01.1995р. та № 12 від 01.11.1996р.). У спірному виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється з 06 серпня 2007 року по 23 червня 2017 року, строк, за який провадиться стягнення 3609 днів. Разом з тим, будь яких доказів на підтвердження здійснення боржником останньої проплати по кредиту саме відповідачем суду не надано. Крім того, є незрозумілим, яким чином позивач міг порушити умови кредитного договору з моменту його укладення. До того ж на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (14.07.2017) з моменту виникнення права вимоги банку (06.08.2007) минуло більше трьох років. Тобто нотаріусом не було з`ясовано, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Згідно з вимогами ст. 256-258 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Нотаріус же, при вчиненні напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, оскільки згідно з розрахунком розмір заборгованості зазначений за період з 06.08.2007 року по 23.06.2017 року, то не можна вважати, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості у межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Проте заборгованість виникла з 2007 року. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки нотаріусу надано не всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості у межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, та врахувавши, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції № 20/5, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Крім того, згідно постанови СВ Московського РВ ДУМВС України в Харківській області від 18.01.2008 року в період часу з липня по вересень 2007 року невстановлена особа, знаходячись у приміщенні універмагу «Харків» по пр. Московському, 137, в м. Харкові, під приводом надання допомоги в оформленні кредитів, шахрайським шляхом заволоділа грошима гр-ки [PERSON] в сумі близько 60000,00 грн., що є великим розміром. Порушено кримінальну справу за фактом заволодіння шахрайським шляхом майна [PERSON] , скоєного у великому розмірі, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (а.с.18). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved