Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що [INFO] померла його дружина - [PERSON], і після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS], решта квартири належить йому. У 2014 році він звернувся до Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з метою оформити спадщину, але нотаріус йому відмовив у зв'язку з тим, що за повідомленням Білоцерківського Будбанку № б/н від 03.12.1970 р. на невизначене майно накладена заборона відчуження. Крім того, нотаріус відмовив зняти заборону відчуження майна, оскільки Білоцерківського будбанку та його правонаступників на теперішній час не має. Посилаючись на непорушність права власності, позивач просив зняти арешт з квартири, оскільки іншим шляхом він захистити своє право не може. У судове засідання відповідач свого представника не направив, просив розглядати справу в його відсутності, проти позову заперечував, оскільки діяв відповідно до закону та положень відомчих інструкцій. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.10.1965 року. З ордеру №683 серії БЦ від 12.04.1983 року вбачається, що [PERSON] дано право зайняти квартиру [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №4710 від 30.06.1993 року, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради народних депутатів, зазначена квартира була приватизована подружжям [PERSON] згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" відповідно до рішення виконкому від 30.06.1993 р. №251. Зі свідоцтва про смерть судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. З листа №2238/02-14 від 21.08.2014 р. та заперечень відповідача вбачається, що державний нотаріус Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори повідомив позивачу, що заборона відчуження була накладена на вказану квартиру за повідомленням Білоцерківського Будбанку №б/н від 03.12.1970 року на невизначене майно у зв'язку з позикою 75 крб. Оскільки на теперішній час такого банку не існує і правонаступників у нього немає, зняти заборону відчуження нотаріус не в змозі на підставі закону. Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд. Згідно зі ст.ст.321, 391 того ж Кодексу, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; у випадку порушення свого права власник майна має право вимагати усунення перешкод. Судом встановлено, що заборона відчуження на невизначене майно була накладена Білоцерківським Будбанком за 23 роки до отримання у власність позичальником зазначеної квартири, при цьому, виходячи з співвідношення розміру кредиту та вартості квартири, банк не подбав про дотримання розумного балансу між своїм правом отримання по кредиту та правом позичальника володіти та розпоряджатись своїм майном. Не вжив банк і всіх можливих заходів для усунення можливих порушень такого права позичальника під час своєї ліквідації. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що іншим шляхом позивач своє право захистити не може, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Outcome: approved