Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким звільнити з - під арешту все її нерухоме майно зокрема квартиру [ADDRESS], що належать їй на праві власності, арешт на яку накладений Постановою Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 35696168 від 17.04.2012 року. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 17 квітня 2012 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ в порядку виконання судового наказу №2-4624/11 від 07.11.2011 року Жовтневого районного суду м. Харкова про стягнення з неї заборгованості за послуги з теплопостачання, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №32201000, в якому встановлено строк погашення заборгованості в розмірі 2943,99 грн. до 20.04.2012 року. Позивач зазначає, що копію цієї постанови, а також копію судового наказу, вона не отримувала, тому не мала можливості оскаржити. 17.04.2012 року накладено арешт на її майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Про це їй стало відомо з отриманої копії Витягу про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна. Позивач вказує, що заборгованість у розмірі 2943,99 грн. на користь КП «ХТМ» нею сплачена, на даний час вона не має заборгованості за послуги з теплопостачання. 15.06.2012 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за судовим наказом у звязку із виконанням рішення суду. При цьому арешт, накладений на майно боржника, відповідачем не було знято (скасовано) і він до теперішнього часу міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. На її звернення з цього питання до Жовтневого ВДВС ХМУЮ, отримала відповідь, із якої вбачається що у звязку із знищенням виконавчого провадження за закінченням строків його зберігання, виконати вимоги щодо скасування арешту майна не виявляється можливим. Позивач вважає, що вищезазначене обтяження порушує її права, як власника нерухомого майна, щодо вільного розпорядження цим майном, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання з'явилася, однак надала суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача,\~ виходячи з вимог ст. 224 ЦПК України. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи КП «ХТМ» у судове засідання зявилася, однак надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала. Враховуючи те, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувався у відсутність сторін, то відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за заявою КП «ХТМ» видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь КП «ХТМ» заборгованість за надані послуги теплопостачання в сумі 2943,99 грн., а також судовий збір у розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. 17.04.2012р. за заявою КП «ХТМ» державним виконавцем Боднарюк Е.Д. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Жовтневого районного суду м. Харкова №2-4624 щодо стягнення з позивача на користь КП «ХТМ» заборгованості в сумі 2943,99 грн. та накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] На підставі вищезазначеної постанови відповідача 17.04.2012р. до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено запис за номером 35696168 щодо арешту нерухомого майна квартири [ADDRESS], що належать [PERSON] на праві власності 15.06.2012р. відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Жовтневого районного суду м. Харкова №2-4624 щодо стягнення з позивача на користь КП «ХТМ» заборгованості в сумі 2943,99 грн. Згідно довідки КП «ХТМ» від 10 лютого 2016 року №8651, [PERSON], яка проживає за адресою [INFO] здійснила оплату послуг з теплопостачання у повному обсязі, заборгованості за опалення та гарячу воду станом на 01.02.2016 року не має. Згідно ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Однак, арешт нерухомого майна відповідачем не було знято (скасовано), що не заперечується самим відповідачем та підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо наявності на час звернення до суду з цим позовом в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна чинного запису за номером 35696168 від 17.04.2016 року щодо арешту нерухомого майна, яке належить позивачу [PERSON] За таких обставин докази, наявні в матеріалах справи, підтверджують факт наявності обтяження, встановленого відповідачем, яке перешкоджає позивачу [PERSON], як власнику нерухомого майна, здійснювати будь-які дії щодо розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Спосіб захисту прав, як звільнення майна з-під арешту, передбачений ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є обґрунтованим. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин доходить до висновку, що обтяження, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 35696168, застосоване відповідачем щодо квартири [ADDRESS], порушує права позивача [PERSON], як його власника. Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. За наведених обставин, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved