Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення відсотків за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.08.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № 014/04-1/1515 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 66 000,00 дол. США, строком до 23.08.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних. В зв'язку з невиконанням вимог договору на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.03.2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованості за кредитним договором в розмірі 53892,42 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 429581 грн. 87 коп., та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Проте, відповідач не виконує рішення суду про стягнення з нього на користь позивача заборгованості, в зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення відсотків за кредитним договором, оскільки останні продовжуються нараховуватися за невиконання грошового зобов'язання відповідача перед позивачем. В судове засідання представник позивача не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та ухвалити по справі заочне рішення /а.с. 106/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглянути справу у її відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, письмовий відзив на позов не подала. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 23.08.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № 014/04-1/1515, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 66 000,00 дол. США, строком до 23.08.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних/а.с. 20-22/ Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобов'язаний, щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 23 серпня 2016 року, а також до 15 числа кожного місяця сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів /а.с.21/. Відповідно до п. 6.5 договору, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту /а.с.21/. 27.03.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої було зменшено розмір щомісячного платежу, а саме з 27.03.2009 року до 26.03.2010 року /а.с. 25-26/. 14.05.2006 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2, відповідно до умов якої було збільшено строк користування кредитом «по 23 січня 2020 року» /а.с. 32-34/. 06.03.2011 року Обухівським районним судом Київської області було винесено рішення, відповідно до якого з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 53892,42 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 429581,87 грн. та в рахунок погашення даної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки /а.с. 44-46/. Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України, відповідач не виконує рішення суду, а тому позичальнику продовжуються нараховуватися відсотки та пеня за порушення графіку та сплату відсотків, яка станом на 05.09.2017 року становить 35123,80 дол. США, що еквівалентно на дату розрахунку за курсом НБУ 909 925,91 грн. /а.с. 8-13/. 11.09.2017 року відповідачу була направлена вимога про погашення суми боргу за кредитним договором /а.с.42/, однак останній не вжив жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за умовами кредитного договору, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позичальник не виконала грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 13 648,89 грн.

Outcome: approved