Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9242,33 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.07.2015 року, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON]М був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ-4507925 від 16.07.2015 року, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб Mercedes-Benz Vito, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 06.04.2016 року, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ ТF 698, державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого, транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Після чого, [PERSON], самовільно залишив місце пригоди. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.04.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ ТF 698, державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», особа, яка зазнала матеріального збитку [PERSON], звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. Вважаючи вимоги потерпілої особи обґрунтованими, ТДВ СК «Альфа-Гарант», через свого партнера ТОВ «Партнер-Консалт» було здійснено розрахунок та виплачено 9242 гривні 33 копійки страхового відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант» належно виконало свої зобовязання за полісом № АЕ-4507925. Однак відповідачами всупереч вимог ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було належним чином, у встановлений законом строк повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди. ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до Відповідачів регрес ний позов у розмірі фактично понесених витрат. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Представник позивача - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягає на задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що до теперішнього часу, відповідачами завдані збитки не відшкодовані. Представник відповідачів [PERSON], в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позовної заяви, в яких посилається на те, що страхувальником транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, є [PERSON], а особою, яка керувала цим транспортним засобом, та самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, є [PERSON] Відповідно до пп. «в» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Тому, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу мали бути заявлені позивачем до однієї з цих осіб, а не солідарно до обох відповідачів одночасно. Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають нормам матеріального права. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.07.2015 року, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON]М був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ-4507925 від 16.07.2015 року, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб Mercedes-Benz Vito, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5). 06.04.2016 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, [PERSON], в м. Мелітополі по вул. Дзержинського, 206А, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito, державний реєстраційний номер [NUMBER], не обрав безпечної дистанції, скоїв зіткнення автомобілем ЗАЗ ТF 698, державний реєстраційний номер [NUMBER], що рухався попереду нього та зупинився. Після зіткнення [PERSON], самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.04.2016 року встановлено вищевикладені обставини ДТП, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді шести місяців позбавлення права керування транспортними засобами. Постанова суду набрала законної сили 26.04.2016 року (а.с.8). Відповідно до страхового акту № ЦВ/16/1242 від 23.06.2016 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» та розрахунку страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування складає 9242,33 грн., згідно платіжного доручення № 24166 від 30.06.2016 року, позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 9242,33 грн. (а.с.47-48). Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, потерпілий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON], який є власник пошкодженого автомобіля ЗАЗ ТF 698, державний реєстраційний номер [NUMBER] - звернувся до позивача (Страховика) з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АЕ-4507925. На підставі страхового акту № ЦВ/16/1242 від 23.06.2016 року, власнику автомобіля ЗАЗ ТF 698, державний реєстраційний номер [NUMBER], позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі: 9242,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24166 від 30.06.2016 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 9242,33 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п.п.п. «в» п.п 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З огляду на вищезазначене позивач має право регресної вимоги до відповідачів [PERSON] та [PERSON], які є відповідно страхувальником та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП і самовільно залишив місце пригоди, про відшкодування збитків в розмірі сплаченого страхового відшкодування за полісом № АЕ-4507925, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Заперечення представника відповідачів суд вважає безпідставними, а тому вони не заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).

Outcome: approved