Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Одеська товарна біржа та просить визнати дійсним договір купівлі продажу № 8608 квартири [ADDRESS], укладений 28 липня 1995 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 липня 1995 р. між [PERSON] як продавцем, та [PERSON] як покупцем, на Одеській товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу № 8608, відповідно до якого [PERSON] придбала у відповідачки [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS]. При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. Даний договір 04.09.1995 р. року було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству. Відповідач, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 8608, що унеможливлює реалізацію прав позивача, як власника нерухомого майна. Представник позивача з'явився у судове засідання, надав заяву, у якій просила задовольнити позов у повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю. Відповідач, сповіщена належним чином, у судове засідання з'явилася, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю. Згідно отриманого судом повідомлення, щодо сповіщення третьої особи - Одеської товарної біржі, вбачається, що вказаний адресат вибув за даною поштовою адресою. Відповідно до ч.4ст. 130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що що 28 липня 1995 р. на Одеській товарній біржі було укладений договір купівлі-продажу № 8608, відповідно до якого позивач [PERSON] придбала у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» від 04.09.1995 р. року, під № 261 в кн. 19к, стр.18. При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. З однієї сторони [PERSON] передала [PERSON] обговорену заздалегідь суму грошей, а остання, у свою чергу, передала [PERSON] правовстановлюючі документи на квартиру, фактично передав квартиру у користування. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивачка здійснює право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, тому як мешкає у квартирі, сплачує всі комунальні послуги, здійснює поточний ремонт. Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними , з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved