Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі ? частки усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання цієї заяви до повноліття старшої дитини, а у разі продовження ними навчання до досягнення дітьми двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], з 13.01.2012 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є діти син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON], [INFO]. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії 1-ГЮ№ 191753 від 20.06.2013 року вбачається, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Крім того, з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії 1-ГЮ№ 139427 від 28.04.2011 року вбачається, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідач самоусунувся від утримання дітей, що ставить позивача у важке матеріальне становище, від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дітьми, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на дітей сина, [PERSON] [INFO] та сина, [PERSON] [INFO] у розмірі ? від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде відповідати інтересам дітей, а також засадам розумності та справедливості, до досягнення старшою дитиною повноліття. Що ж стосується позовних вимог позивача, щодо продовження стягнення аліментів з відповідача на дітей у разі продовження ними навчання до досягнення двадцяти трьох років, то в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити, оскільки така вимога не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивача, ймовірний характер. На підставі ст.ст.\~160, 161,180,181, 182,183,191 СК України, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року,

Outcome: approved