Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння по вул. Молодіжна, 1 в с. Підгайчики Коломийського району відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був її батько, [PERSON], про що йому 08 жовтня 1988 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради від 10 серпня 1988 року № 173. На час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина та дочки : [PERSON] і [PERSON]. 10 січня 2017 року [PERSON] помер і після її смерті відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння. Зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого, так як дружина спадкодавця, [PERSON] померла раніше за нього, а дочка - [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла, на належну їй частку в майні колгоспного двору не претендує. Вказує, що прийняла спадщину після смерті батька, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на будинковолодіння зареєстровано за головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня його смерті. Просить суд визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач на розгляд справи також не з»явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, з позовними вимогами згідний, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Підгайчики по вул. Молодіжній, 1, Коломийського району Івано-Франківської області належав до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивачки, [PERSON], про що йому 08 жовтня 1988 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради від 10 серпня 1988 року № 173 (а.с.22). Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали : [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина та дочки : [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою Підгайчиківської сільської ради № 1693 від 27 грудняя 2018 року (а.с.10). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінамиПро судову практику у справах за позовами про захист права приватної власностіпередбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому кожному з них належало по 1/4 частині вказаного будинковолодіння. 10 січня 2017 року батько позивачки, [PERSON], помер. Будучи спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого, позивачка прийняла спадщину після смерті батька, так як дружина спадкодавця, [PERSON] померла раніше за нього, а його дочка [PERSON] спадщину не прийняла, від частки в майні колгоспного двору відмовилась та не заперечила проти визнання за позивачкою права власності на спірне будинковолодіння. З метою оформлення спадщини, позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв"язку з тим, що право власності на будинковолодіння зареєстровано за [PERSON], як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня його смерті (а.с.8). Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок в с. Підгайчики по вул. Молодіжній, 1, Коломийського району від 27 березня 2018 року та виписки з матеріалів інвентаризаційної справи № 594-С від 19 березня 2018 року загальна площа його складає 94,0 кв.м., житлова - 60,9 кв.м. Згідно висновку № 181018/3 від 18 квітня 2018 року, ринкова вартість будинковолодіннястановить 115230,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved