Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на 24/100 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом, що знаходиться за адресою буд.№75 по провул.Успенській (Спартаківський), в м.Херсоні в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 30.05.2015 року, в якому вказує на ті обставини, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності №91 від 15.02.1993р. [PERSON] та [PERSON] належало по 35/100частин домоволодіння за адресою м.Херсон, провул.Успенській (Спартаківський), б.75. Після чого змінилися ідеальні частки співвласників домоволодіння і на теперішній час згідно рішення виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради №4 від 25.01.2005р. належить [PERSON] 76/100 частина, [PERSON] 24/100частин. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті чоловіка та до теперішнього часу проживає за адресою спадкового майна, відповідачі відмовилися від спадщини. У звязку із наведеним просить визнати право власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, а саме на частину домоволодіння 24/100, що знаходиться за адресою буд.№75 по провул.Успенській (Спартаківський), в м.Херсоні в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], 30.01.2015року. Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі в судове засідання не зявились, однак надали заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння №91 виданого 15.02.1993р. виконкомом Суворовської районної ради, відповідно до якого 70/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою буд.№75 по провул.Успенській (Спартаківський), в м.Херсоні належить [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до архівного витягу рішення виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 25.01.2005р. №4 про індивідуальне будівництво, вирішено змінити ідеальні частини співвласників і видано свідоцтво за адресою пров.Спартаківський,75 та домоволодіння складається з двох житлових будинків, сараю, душу та туалету: [PERSON] Богданівні-76/100 частин домоволодіння; [PERSON] - 24/100 частин домоволодіння; сектору капітального та індивідуального будівництва відділу з питань життєдіяльності району виконкому районної у м.Херсоні ради і Херсонському державному бюро технічної інвентаризації оформити необхідні документи. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №075075 виданого повторно 01.12.2012р. виконавчого комітету Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області 17.02.1979року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінено прізвище на [PERSON], про що зроблений актовий запис №6 Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №324075 виданого Суворовським відділом ЗАГС м.Херсона, 10.05.1985 року народився [PERSON], матірю записана [PERSON], батьком записаний [PERSON], про що зроблений актовий запис №444. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №441005 виданого міським відділом ЗАГС м.Херсона, 10.05.1985 року народився [PERSON], матірю записана [PERSON], батьком записаний [PERSON], про що зроблений актовий запис №1313. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №190170 виданого міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] помер 30.01.2015року, про що зроблений актовий запис №180. Відповідно до заяви №654 від 03.06.2015року до Другої Херсонської державної нотаріальної контори, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON], на користь дружини померлого [PERSON], 1960р.н. Відповідно до заяви №655 від 03.06.2015року до Другої Херсонської державної нотаріальної контори, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON], на користь дружини померлого [PERSON], 1960р.н. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна. Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124). Положення Основного закону України переконують у тому, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом (стаття 8 Закону № 2453-VI). Одночасно, згідно до ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. За статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ, яке вона здійснює у відповідності до законодавства за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, до ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах; до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто; до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини; до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців; до ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі; до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; до ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved