Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , так як [INFO] померла [PERSON]. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належний померлій на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 1988 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці за тією ж адресою площею 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно рішення 16-ої сесії Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області XXI скликання від 11.07.1993 року. На підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги за законом є донька [PERSON] - [PERSON]. Спадкоємиця [PERSON] спадщину фактично прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, однак юридично не встигла переоформити спадкове майно на своє ім'я. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] є діти: позивач, [PERSON] та його рідний брат - [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] у встановленому законом порядку відмовився від своєї частки у спадковому майні. Позивач [PERSON] відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], про відмову від спадщини не заявляв. З метою оформлення вищезазначеного спадкового майна позивач звернувся із відповідною заявою до Іванівської державної нотаріальної контори. При перевірці наявності необхідних для вчинення нотаріальних дій документів нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що, по-перше, при посвідченні договору "купівлі-продажу житлового будинку було зроблено помилку шляхом проставлення на звороті документу печатки для посвідчення довіреностей, а не правочинів; по-друге, через відсутність на ім'я спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. У зв'язку із цим позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок. Позивач на позовних вимогах наполягав, надав заяву про слухання справи у його відсутність . Представник відповідача позов визнав в повному обсязі , просить справу слухати у їх відсутність, про що надав письмову заяву. Судом встановлено , що [INFO] померла рідна баба позивача [PERSON]. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належний померлій на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 1988 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці за тією ж адресою площею 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно рішення 16-ої сесії Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області XXI скликання від 11.07.1993 року. На підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги за законом є донька [PERSON] - [PERSON]. Спадкоємиця [PERSON] спадщину фактично прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, однак юридично не встигла переоформити спадкове майно на своє ім'я. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] є діти: позивач, [PERSON] та його рідний брат - [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] у встановленому законом порядку відмовився від своєї частки у спадковому майні. Позивач [PERSON] відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], про відмову від спадщини не заявляв. З метою оформлення вищезазначеного спадкового майна позивач звернувся із відповідною заявою до Іванівської державної нотаріальної контори. При перевірці наявності необхідних для вчинення нотаріальних дій документів нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що, по-перше, при посвідченні договору "купівлі-продажу житлового будинку було зроблено помилку шляхом проставлення на звороті документу печатки для посвідчення довіреностей, а не правочинів; по-друге, через відсутність на ім'я спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. У зв'язку із цим позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так, вищезазначений житловий будинок входить до складу спадщини, оскільки право власності на нього було зареєстровано у встановленому законом порядку - договір купівлі-продажу зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під № 225 на сторінці 194 книги 5, про що на звороті договору міститься відповідний штамп. [PERSON], являючись єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], за життя не встигла юридично оформити спадкове майно на своє ім'я, однак у зв'язку із постійним проживанням разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що її прийняла. На даний час отримати правовстановлюючий документ на нерухоме майно на ім'я [PERSON] являється неможливим, оскільки відповідно до ч. 4 спь 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, та оформлення будь-яких документів на померлу особу є незаконним. Судом досліджено документи , які свідчать про те , що померлий володів вказаним житловим будинком . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що для задоволення позову є законні підстави та це не суперечить нормам законодавства та обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Outcome: approved