Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ ОТП Факторинг Україна» та просить скасувати арешт, накладений постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06 травня 2015 року на все нерухоме майно [PERSON] та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №9767474 від 22.05.2015 року, зареєстрований державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області [PERSON], на підставі постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06 травня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 47451860; підстави внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 21518986 від 22.05.2015 року, [PERSON], Одеське міське управління юстиції Одеської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; обтяжувач: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, код ЕДРПОУ: 35048685; особа майно/права якої обтяжаються: [PERSON]; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та на місце розгляду справи належним чином повідомлялись, згідно наданої суду заяви, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи належним чином повідомлявся, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю представника відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 47451860, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів у розмірі 5\~607\~412, 38 грн. Постановою першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.05.2015 року, в рамках виконавчого провадження був накладений арешт на все майно [PERSON] Вказане виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого листа та рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 року по справі №520/400/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, зміненого Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 яким стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на к4ористь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 03 липня 2008 року: у сумі 2\~803\~528,55 грн., пені за прострочення виконання зобовязань в розмірі 2\~803\~528,55 грн. Згідно з рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08.11.2016 року було переглянуто за нововиявленими обставинами, рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.02.2015 року було скасовано в частині стягнення з [PERSON] солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором від 03.07.2008 р. у сумі 2\~803\~528,55 грн., пені за прострочення виконання зобовязань в розмірі 28035228,55 грн. скасовано, а в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором від 03.07.2008 р. відмовлено. Відповідно до ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно дост.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ізст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із розясненням постанови ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, яке від 08.11.2016 року було скасовано апеляційним судом Одеської області в частині стягнення з [PERSON] солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 03.07.2008 року у сумі 2\~803\~528,55 грн., пені за прострочення виконання зобовязання в розмірі 2\~803\~520,55 грн., проте арешт з майна знятий не був, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може розпоряджатись належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає зняття судом арешту з майна, і частина друга вказаної статті визначає, які дії має вчинити державний виконавець у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved