Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача [PERSON] до судового засідання подав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.118). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Письмово повідомили суд про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечували та не заперечували щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.119-120). Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом встановлено, що 14 січня 1988 року виконавчим комітетом Бережинської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області видано свідоцтво про право власності на будівлю, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , що підтверджується архівною довідкою ОКП КООБТІ № 67886, виданою 20.01.2021 та копією свідоцтва, виданого 14 січня 1988 року виконавчим комітетом Бережинської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с. 8-12, 13). Згідно довідки № 140 від 25 лютого 2021 року, виданої Первозванівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.22). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 02.08.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 25, згідно якого [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та належну йому на праві приватної власності, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,99 га за кадастровим номером 3522580900:02:000:0411, що розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, заповів позивачу (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2020 року виконавчим комітетом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 21 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем якого за законом та заповітом є його син - позивач по справі [PERSON] (а.с.28 свідоцтво про народження), який прийняв спадщину згідно ст.1269 ЦК України, шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, як спадкоємець за заповітом та як спадкоємець першої черги за законом на майно, яке не охоплене заповітом (а.с.50). Крім того, спадкоємцями першої черги за законом, на майно яке не охоплене заповітом є дружина померлого [PERSON] (а.с.29 свідоцтво про одруження), що також має обов`язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті чоловіка була непрацездатною, яка відмовилася від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалась, в тому числі і від обов`язкової частки у спадщині після померлого чоловіка (а.с.49), та син померлого - [PERSON] (а.с.27 свідоцтво про народження), який також відмовився від прийняття спадщини з чого б вона не складалась і де б не знаходилась (а.с.48), що підтверджується копією спадкової справи № 19/2020, яка витребувана судом. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали. 07 вересня 2020 року після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К. було заведено спадкову справу № 19/2020 (а.с.47-117). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 18.01.2021 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К., позивач після смерті свого батька [PERSON] успадкував автомобіль (а.с.25). Окрім того, позивач після смерті свого батька [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,99 га за кадастровим номером 3522580900:02:000:0411, що розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63654237 виданим 22.01.2021 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К. (а.с.26). Позивач також звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Після вивчення документів приватний нотаріус Флоренко С.К. склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 лютого 2021 року (а.с.23-24). В постанові нотаріус зазначила, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] відсутній, а в наявності свідоцтво про право власності на будівля зі статусом колгоспного двору, а відтак нотаріус дійшла висновку, що свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок не може бути видане. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, ст.16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Крім того, на підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв`язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , належить житловий будинок з надвірними будівлями під [ADDRESS] , не відповідає чинному законодавству. Таким чином, враховуючи те, що інші колишні члени колгоспного двору не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах. Отже, оскільки після смерті батька, позивач являється одночасно спадкоємцем і за заповітом і за законом, а інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали, він має успадкувати після [PERSON] , померлого [INFO] , цілий житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно висновку про вартість майна, виконаного 25.02.2021 суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складає 146 300, 00 (сто сорок шість тисяч триста) гривень 00 коп. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі ст.ст.15, 16, 316, 317, 328, 380, 386, 392, 1216-1218, 1233, 1236, 1245, 1261, 1268, 1269 ЦК України та,

Outcome: approved