Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, який мотивувала тим, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони спору. Дитина проживає разом з позивачем, яка повністю її утримує. Батько дитини впродовж майже шести років не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки та не виявляє щодо неї батьківського піклування. У зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити батька дитини батьківських прав. Будучи допитаною в якості свідка, в порядку передбаченому ст. 180-182, 184 ЦПК України, [PERSON] суду показала, що в грудні 2009 року вона розлучилася з [PERSON], який є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Після розлучення дитина залишилася проживати разом з нею. Впродовж шести років батько дитини не спілкується з донькою та не проявляє ініціативи до такого спілкування, не відвідував школу, не допомагав у підготовці дитини до школи, не водить дитину на гурток на який вона записана, не турбується про стан здоров'я дитини (під час хвороби не відвідував дитину, не цікавився станом її здоров'я), в дні її народжень та свята не вітав дитину. Представник позивача в судовому засіданні суду пояснив, що [PERSON] впродовж шести років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON], що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Наявність обставин, які позивач виклала в позовній заяві, також підтверджуються висновком Липовецької районної державної адміністрації від 20.11.2015 року. Оскільки відповідач повністю визнав обставини, які позивач вказала в позовній заяві щодо його ухилення від виконання обов'язків по вихованню дочки [PERSON], то згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню. Відповідач проти задоволення позову заперечив пояснивши суду, що в кінці 2009 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Після розлучення дочка [PERSON] залишилася проживати разом з її матір'ю. Так як його колишня дружина зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, вони домовилися, що він не буде втручатися в її сім'ю, тому впродовж всього цього часу він не спілкувався з донькою, не приймав участь у її навчанні (не відвідував школу, не допомагав у підготовці дочки до школи), не відвідував шкільні заходи в яких вона приймала участь, не турбувався про стан її здоров'я (під час хвороби не відвідував дочку, не цікавився станом її здоров'я). Незважаючи на це, він справно сплачував аліменти на дитину, які були визначені рішенням Липовецького районного суду Вінницької області, що підтверджується розрахунком заборгованості від 30.11.2015 року, відповідно до якого заборгованість по аліментам становить 3 703,48 грн. Так як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, відповідач вважає можливим налагодити відносини з дочкою, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, підтведженням чого є повідомлення про врушення поштового відправлення, відповідач в судове засідання призначене на 03.02.2016 року не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Липовецької райдержадміністрації Вінницької області в судовому засіданні вказала на обґрунтованість позовних вимого [PERSON], а також надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON], оскільки він більше п'яти років ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Допитана в судовому засіданні, в присутності представника органу опіки і піклування, малолітня [PERSON] показала суду, що навчається в Липовецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 в 4 класі. Після шкільних занять вона відвідує репетитора з англійської мови, а також гурток газетоплетіння. Її мати, [PERSON], а також тато [PERSON], з якими вона проживає, турбуються про неї: відвідують школу в якій вона навчається, допомагають їй у підготовці до шкільних і позашкільних занять, водять її на гурток на який вона записана, турбуються про стан її здоров'я, влаштовують їй свята і відпочинок. Також вона показала, що батька [PERSON] вона не знає, оскільки участі у її вихованні він не приймав, з нею не спілкувався, а тому вона боїться його. Враховуючи те, що підстав для відкладення розгляду справи не має, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі поданих ним доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON], батьком якої в Свідоцтві про народження (а.с. 3) вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] 15.12.2009 року шлюб між [PERSON] та позивачем було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4). Після розлучення дитина залишилася проживати разом з матір'ю, що визнається сторонами, а також підтверджується довідкою Липовецької міської ради (вих. № 5941, а.с. 5). З показів [PERSON], а також матеріалів справи (а.с. 6, 7, 9) судом встановлено, що батько дитини впродовж шести років не спілкувався з донькою та не проявляє ініціативи до такого спілкування, не приймав участь у навчанні дитини (не відвідував школу, не допомагав у підготовці дитини до школи), не відвідував шкільні заходи в яких приймає участь дитина, не турбується про стан здоров'я дитини (під час хвороби не відвідував дитину, не цікавився станом її здоров'я). Вказані обставини не підлягають доказуванню згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України, оскільки визнаються [PERSON] Питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] було предметом розгляду Липовецької райдержадміністрації 20.12.2015 року, за наслідками чого було складено висновок (а.с. 31), відповідно до якого орган опіки і піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його доньки [PERSON], [INFO]. Зі змісту ст. 164 ч.1 п.2 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (пункт 16), особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені нею в позовній заяві та факти того, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не цікавиться її навчанням, не спілкуються з дитиною, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Зазначену поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та виконання покладених на нього законодавством обов'язків. Сплата відповідачем аліментів на дитину, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України є самостійним обов'язком, а тому надання вказаного утримання не може свідчити про участь батька у вихованні малолітньої дочки, так як суть батьківського обов'язку не зводиться до матеріального утримання дитини, а полягає у її духовному вихованні, формуванні у ній особистості, підготовці дитини до самостійного життя у дорослому віці. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи думку дитини, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Вирішивши спір, суд вирішує розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved