Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано їх з відповідачкою шлюб, про що зроблено актовий запис за № 885. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери, відсутність спільних цілей у житті та втрату почуттів, які спонукали до шлюбу. Посилається на те, що з 2013 року шлюбні стосунки між ними припинено, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Також позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, які мають істотне значення, оскільки він має бажання створити нову сім'ю. Спору про поділ майна між ним та відповідачкою немає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судове засідання вдруге не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи в її відсутність суду не подала, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти заочного вирішення справи не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 07.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 885. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, відсутність спільних цілей у житті. Шлюбні стосунки між сторонами припинено з 2013 року, з цього часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Спору про поділ майна між сторонами немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе. Зазначає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, оскільки він має намір створити нову сім'ю. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved