Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 20.12.2001 між виконавчим комітетом Калуської міської ради та [PERSON] укладено договір на право тимчасового довгострокового користування землею терміном на 15 років, загальною площею 0,0830 га що в [ADDRESS] , згідно з планом землекористування, який 26.12.2001 Калуським міським відділом земельних ресурсів в Івано-Франківській області зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового довгострокового користування землею за №147/01-24. Строк дії зазначеного договору на право тимчасового довгострокового користування землею закінчився 21.11.2016. 23.05.2016 [PERSON] звернулася до Калуської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, за результатами розгляду якого Калуською міською радою повідомлено [PERSON] про те, що Калуська міська рада не має наміру продовжувати термін дії вищевказаного договору. Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування, який постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2017 задоволено. На виконання вказаної постанови суду та за наслідками розгляду заяви [PERSON] . Калуською міською радою прийнято рішення від 03.04.2017 № 841 «Про відмову у поновленні договору №147/01-24 від 20.11.2001 року». Не погоджуючись з рішенням Калуської міської ради [PERSON] звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської міської ради про визнання протиправним дій та бездіяльності органу місцевого самоврядування та скасування рішення Калуської міської ради № 841 від 03.04.2017 року, зобов`язання вчинити дії, в задоволенні якого судом відмовлено. Вказане рішення постановою Івано-Франківського апеляційного суду залишено без змін. Однією з підстав відмови Калуської міської ради у продовжені договору є факт недобросовісного використання земельної ділянки землекористувачем. 24.04.2019 Калуською міською радою [PERSON] направлено лист з проханням добровільно в 20-ти денний термін звільнити земельну ділянку, яку остання використовує без правовстановлюючих документів за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення самочинно збудо ваного паркана та приведення земельної ділянки в попередній стан. Однак, за результатами проведеного виїзного засідання щодо обстеження земельних ділянок на [ADDRESS] складено акт про те, що самовільно захоплену земельну ділянку [PERSON] в добровільному порядку не звільнено, самочинно встановлену металеву огорожу не знесено. Наявність металевої огорожі на земельній ділянці територіальної громади м. Калуша позбавляє Калуську міську раду, як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. Враховуючи наведене позивач вважає, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0581 га, встановивши металічну огорожу. Земельна ділянка у встановленому законом порядку відповідачу у власність не передавалась, отже відповідач зобов`язана звільнити її шляхом демонтажу металічної огорожі, з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан. З урахуванням викладеного просить суд зобов`язати [PERSON] звільнити вищевказану самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться на [ADDRESS] , шляхом демонтажу металічної огорожі і привести земельну ділянку в первинний придатний для використання стан за її рахунок. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, згідно якого позов не визнає. Зокрема зазначає, що позов подано без додержання вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК, а саме жодного документа з приводу повноважень представника позивача І. Матвійчука та наявність у нього права на подачу позовної заяви до позовної заяви не додано. Зважаючи на це вважає, що згідно ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повинна бути повернута (залишена без руху) для усунення недоліків. Представник позивача Заболотна Г.В. своїм правом подання відповіді на відзив скористалася та зазначила, що підписання позовної заяви про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності міським головою, як головною посадовою особою органу місцевого самоврядування вповноваженого представляти інтереси територіальної громади міста є абсолютно правомірним та грунтується на нормах чинного законодавства України. Зважаючи на це просить суд позовну заяву Калуської міської ради задоволити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь Калуської міської ради судовий збір, сплачений при пред`явлені позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає повноваження міського голови, зокрема міський голова здійснює повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад , здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно постанови Калуської міської виборчої комісії по виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів Івано-Франківської області від 29.10.2015 № 41 [PERSON] вважати обраним Калуським міським головою. Згідно рішення Калуської міської ради від 12.11.2015 №1 [PERSON] присвоєно 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Окрім цього в матеріалах справи наявна присяга [PERSON] . Наведене свідчить про наявність повноважень у міського голови на подання даної позовної заяви до суду та про відсутність підстав для повернення позову, з наведених позивачем підстав. З приводу позовних вимог, то суд зазначає таке. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. 20.12.2001 між виконавчим комітетом Калуської міської ради та [PERSON] укладено договір на право тимчасового довгострокового користування землею терміном на 15 років, загальною площею 0,0830 га що в [ADDRESS] , згідно з планом землекористування, який 26.12.2001 Калуським міським відділом земельних ресурсів в Івано-Франківській області зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового довгострокового користування землею за №147/01-24 (а.с. 8-9). Строк дії зазначеного договору на право тимчасового довгострокового користування землею закінчувався 21.11.2016. 23.05.2016 відповідач звернулася до Калуської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, однак Калуська міська рада повідомила [PERSON] про те, що наміру продовжувати термін дії договору на право тимчасового довгострокового користування землею № 147/01-24 не має. Не погоджуючись з такою відмовою [PERSON] звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування, який постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2017 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Калуської міської ради, що не розглянула на пленарному засіданні лист-повідомлення [PERSON] про поновлення договору оренди земельної ділянки №147/01-24 від 20.11.2001 року та зобов`язано Калуську міську раду розглянути на пленарному засіданні лист-повідомлення [PERSON] про поновлення договору оренди земельної ділянки №147/01-24 від 20.11.2001 (а.с. 10-11). На виконання вищевказаної постанови суду Калуською міською радою прийнято рішення від 03.04.2017 № 841 «Про відмову у поновленні договору №147/01-24 від 20.11.2001 року» (а.с. 23). Не погоджуючись з даним рішенням Калуської міської ради [PERSON] звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської міської ради про визнання протиправним дій та бездіяльності органу місцевого самоврядування та скасування рішення Калуської міської ради № 841 від 03.04.2017 року, зобов`язання вчинити дії. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.12.2018 в задоволенні позову [PERSON] до Калуської міської ради про визнання протиправним дій та бездіяльності органу місцевого самоврядування та скасування рішення Калуської міської ради № 841 від 03.04.2017 року, зобов`язання вчинити дії - відмовлено (а.с. 12-15). При цьому, дане рішення суду відповідачем [PERSON] було оскаржено, однак постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.04.2019 рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.12.2018 залишено без змін (а.с. 16-22). 05.04.2019 постійною комісією міської ради з питань будівництва та землеустрою разом із структурними підрозділами Калуської міської ради проведено спільне виїзне засідання щодо обстеження земельних ділянок на пр. Л.Українки. За результатами обстеження складено акт, відповідно до якого, встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0830 га складалася з двох земельних ділянок, а саме: площею 0,0750 га та 0,0080 га, була передана в користування громадянки [PERSON] терміном на 15 років для ведення городництва, однак договір на право тимчасового довгострокового користування землею № 147/01-24 від 26.12.2001 втратив чинність у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. При цьому, рішень міської ради з приводу поновлення чи укладання нового договору оренди щодо даної земельної ділянки не приймалось. Окрім того, комісією встановлено, що в районі будинку [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0750 га, що була надана в довгострокове тимчасове користування, згідно договору, [PERSON] встановила металічну огорожу, обгородивши земельну ділянку орієнтовною площею 0,0581 га, що підтверджується топографічною зйомкою, наданою [PERSON] - начальником Земельно-кадастрового госпрозрахункового бюро Калуської міської ради. Після закінчення строку договору дана огорожа не демонтована (а.с. 25-26, 27). 24.04.2019 Калуською міською радою направлено листа [PERSON] з проханням добровільно в 20-ти денний термін звільнити земельну ділянку, яку остання використовує без правовстановлюючих документів за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення самочинно збудованого паркана та привести земельну ділянку в попередній стан, який відповідачу вручено особисто 15.05.2019 (а.с. 33). 05.06.2019 постійною комісією міської ради з питань будівництва та землеустрою разом із структурними підрозділами Калуської міської ради повторно проведено спільне виїзне засідання щодо обстеження земельних ділянок на [ADDRESS]. За результатами обстеження складено акт в якому зазначається, що самовільно захоплену земельну ділянку [PERSON] в добровільному порядку не звільнено, самочинно встановлену металеву огорожу не знесено (а.с. 28). Згідно із ст. 14 Конституції України та ст.1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави та об`єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч.1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. В комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України повноваження по передачі земельних ділянок комунальної власності у власність і користування належать сільським селищним міським радам із земель відповідних територіальних громад. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, користування або її оренди виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування або оренди та його державної реєстрації. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За приписами ст.211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. За приписами ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню за рішенням суду власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що самовільно зайнята земельна ділянка, площею 0,0581 га, що знаходиться на [ADDRESS] повинна бути повернута власнику шляхом демонтажу металічної огорожі і приведення її в первинний придатний для використання стан за рахунок [PERSON] . При поданні позовної заяви до суду Калуською міською радою сплачено судовий збір у розмірі 1921, 00 грн., а тому у відповідності ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved