Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів та відшкодування додаткових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.09.1999 року по 03.08.2000 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, донька від народження і до теперішнього часу проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо та сплачує аліменти згідно рішення Ватутінського районного суду м.Києва в розмірі ? частини доходу, які відраховуються з його заробітної плати. Фактична сума сплачених відповідачем аліментів у вересні 2017 року становила 391,11 грн., що є розміром меншим, ніж передбачено законодавством України для дитини відповідного віку. Жодної фінансової або іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає і протягом двох останніх років свідомо уникає спілкування з нею та дитиною. Відтак, усі додаткові витрати, пов'язані з утриманням, вихованням, розвитком, освітою, а також лікуванням/оздоровленням дитини покладаються на неї, що призводить до скрутного фінансового стану їх сім'ї, оскільки її заробітна плата становить 4700 грн. Крім того, позивач вказує на те, що з серпня 2017 року їх донька стала студенткою І курсу бакалаврату денної форми навчання Київського національного економічного університету ім.В.Гетьмана. За навчання дитини за 1 семестр нею (позивачем) в серпні 2017 року було сплачено 11550 грн. В оплаті вказаних витрат відповідач також участі не брав, а тому, на думку позивача, він має відшкодувати половину вказаної оплати в розмірі 5775 грн. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням інтересів дитини, позивач просить в судовому порядку змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з розміру від частки заробітної плати відповідача на розмір у твердій грошовій сум, не меншій за встановлений законодавством розмір - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 5775 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Також, від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову (а.с.52). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.1999 року по 19.03.2002 року (а.с.13). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Постановою Ватутінського районного суду м.Києва від 21.06.2000 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с.57). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітня донька сторін зареєстрована та проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с.8,9). Відповідно до договору № 175828 від 16.08.2017 року, неповнолітня [PERSON] є студенткою І курсу бакалаврату денної форми навчання Київського національного економічного університету ім.В.Гетьмана (а.с.16). За умовами вказаного договору позивачем за навчання дитини за І семестр 30.08.2017 року було сплачено 11550 грн. (а.с.15). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено ч.ч.1, 2 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, аналізуючи надані докази, з урахуванням визнання відповідачем та його представником позовних вимог, яке приймається судом, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення розміру аліментів, суд враховує те, що доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі, суду не надано. Також, відповідачем не надано доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Тому суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі в 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду - з 25 жовтня 2017 року. Вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на навчання дитини в розмірі 5775 грн. також підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також, як визнані відповідачем та його представником. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved