Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який 07.07.2010 між ними розірвано. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. Батько дитини самоусунувся від належного виховання та утримання дочки. З моменту розлучення став проживати окремо, у побаченнях з дитиною обмежується, останнім часом дитину не відвідує, не спілкується з нею, не цікавиться станом її здоров'я, її захопленнями, дозвіллям, існуючими проблемами, не надає жодної матеріальної, моральної, фінансової допомоги та не виконує права та обов'язки щодо малолітньої дочки, не виявляє батьківського обов'язку. Востаннє з дочкою спілкувався у квітні 2017 року, в день її народження. Ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду, знаючи, що дочка знаходиться на її повному утриманні. Заборгованість по сплаті аліментів на дитину, починаючи з червня 2017 року по даний час складає 13448,55 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків відносно доньки, комісія з питань захисту прав дитини при виконкомі Тульчинської міської ради прийшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у визначений судом строк відзив не подав, і не повідомив суд про причини своєї неявки. Третя особа - представник виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області в судовому засіданні позов підтримала, просить врахувати при прийнятті рішення висновок комісії з питань захисту прав дитини. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 07.07.2010 між ними було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.07.2010 серія [NUMBER] (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.05.2008 серія [NUMBER] (а.с.4). Позивач стверджує, що батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню дочки, не цікавиться її розвитком, здоров'ям, не підтримує матеріально, не цікавиться її захопленнями, дозвіллям, існуючими проблемами. Даний факт знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Як вбачається з копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.05.2010 (а.с.10) та копії виконавчого листа №2-624/10 (а.с.11-12), з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2010 і до повноліття дитини. Відповідно до копії розрахунку боргу по аліментам [PERSON] від 06.10.2017 (а.с. 13-14), заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з 18.02.2015 по по 01.10.2017 становить 13448,55 грн. Згідно довідки НВК ЗШ І-ІІІ ст. №3-гімназії ім. О.С. Пушкіна м.Тульчина від 27.09.2017 №377 (а.с.9), за період навчання [PERSON], учениці 4-Б класу НВК ЗШ І-ІІІ ст. №3-гімназії ім. О.С. Пушкіна м.Тульчина , її батько [PERSON] не брав участі у вихованні дитини, не відвідував школи та батьківських зборів. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов життя [PERSON] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO] у власній квартирі, яка складається з двох житлових кімнат, кухні, коридору, заробітна плата матері 3200 грн., дитина забезпечена продуктами харчування, одягом та взуттям, мати піклується про здоров'я дитини. Комісія дійшла висновку, що батько належно не виконує батьківських обов'язків відносно малолітньої дочки та не сплачує аліменти. Згідно довідки - характеристики, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області від 21.11.2017 №02-37-2249 (а.с.15), [PERSON], [INFO], розлучена, працює в магазині "Престиж", проживає за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання характеризується позитивно, вихована, відповідальна, дисциплінована, з сусідами перебуває в дружніх стосунках, скарг на її адресу від сусідів до Тульчинської міської ради не надходило. Відповідно до довідки виконкому Тульчинської міської ради Вінницької області (а.с.16), на утриманні [PERSON] знаходиться дочка [PERSON], 2008 року народження. Також даний факт підтверджується довідкою голови квартального (вуличного, будинкового) комітету Тульчинської міської ради Вінницької області (а.с.8). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Тульчинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1985 р.н. відносно неповнолітньої дочки [PERSON], яка народилась [INFO] в м.Тульчині Вінницької області від 01.11.2017 №159 (а.с.17-18), комісія з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини прийшла до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1985 р.н. відносно малолітньої доньки [PERSON], яка народилась [INFO] в м.Тульчині. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідач сплатив заборгованість по аліментах в повному обсязі. Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, батько малолітньої дочки [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, що підтверджується наявними в справі доказами. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неї. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved