Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до відповідачів [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва [PERSON]. В позові посилається на те, що позивач працює в ГУНП в Чернівецькій області. Влітку 2018 року на адресу в ГУНП в Чернівецькій області надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON] про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.06.2018 року. З даної постанови їй стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON] перебуває виконавче провадження №56556943 на підставі виконавчого напису №2982, що виданий 03.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» заборгованості у розмірі 45806,80 грн. Походження даної заборгованості позивачу невідомо, оскільки про наявність яких-небудь відносин у неї з [PERSON] акціонерним товариством «Перший Український [PERSON]» їй невідомо та жодних кредитних договорів з даним банком нею не укладалось. Позивач вважає, що виконавчий напис за реєстровим № 2982 від 03.05.2018 року вчинено нотаріусом [PERSON] з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. У звязку з цим провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості у розмірі 45806,80 грн. є неправомірним, а тому зазначений виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з норм чинного законодавства, зокрема відповідно до Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (станом на 22.02.2017 р.), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку). Для одержання\~виконавчого напису\~подаються: а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого договору\~(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно ч.\~2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів «Кредитні\~договори,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобовязаннями» для\~одержання виконавчого\~напису додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у редакції від 27.04.2018 року для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно п. 2.2. у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно п. 3.1.\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п 3.5. при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від стягувача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем 1 щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог ПАТ Перший Український [PERSON] до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено Відповідачем 2 одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених до нього вимог і визнання їх. Отже, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може бути доказом безспірності грошових вимог стягувача до Позивача. Відповідно до\~ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(у\~редакції від\~11.10.2017\~року)\~ч.\~2\~встановлено,\~що: «Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 2) не подано відомості ( інформацію ) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.» \~ Виходячи з вищенаведеного законодавчого припису Нотаріус повинен був відмовити стягувачу у вчиненні нотаріальної дії (вчиненні виконавчого напису), оскільки останнім не було подано відомостей (інформації), що підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] Також слід зазначити, що позивач повністю заперечує відносно розміру суми заборгованості, на яку було винесено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Сума, що вказана у виконавчому написі за реєстровим № 2982, що виданий 03.05.2018 року у розмірі 45806,80 грн. на думку позивача є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою.\~ Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості Позичальника, є саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Так згідно ст. 9 даного закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Іншими словами таким бухгалтерським документом може бути виписка по рахунку. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики з розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року. Але такі первинні документи на думку позивача відсутні. Отже, відповідно до п. 1 ст. 9 Про бухгалтерський облік та фінансову звітність на підтвердження факту безспірності заборгованості банк мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, кредитний договір та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Підсумовуючи викладене, вважаю, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, [PERSON] вчиняючи виконавчий напис за реєстровим № 2982 від 03.05.2018 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» заборгованості у розмірі 45806,80 грн. діяв всупереч нормам діючого законодавства: ЗУ «Про нотаріат», постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ін. (що діяли на момент вчинення виконавчого напису), а отже оскаржуваний напис вчинено з порушеннями, тому являється таким, що не підлягає виконанню, з підстав викладених вище. Просили Виконавчий напис від 03.05.2018 року за реєстровим № 2982, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], визнати таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1057,2 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 вересня 2018 року забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №56556943. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 жовтня 2018 року по справі витребувано у приватного нотаріуса [PERSON] ряд доказів. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 листопада 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 грудня 2018 року по справі витребувано у ПАТ «Перший Український [PERSON]» ряд доказів. Представник позивача\~[PERSON] до початку судового засідання спрямував до суду заяву з проханням розглядати справу у його та позивачки відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач приватний\~нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявне клопотання з проханням розглядати дану справу у її відсутність з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Представник відповідача\~ПАТ «Перший\~Український [PERSON]» в судове засідання не зявився повторно, про день та час розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив, крім цього не виконав ухвалу суду про витребування доказів, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Третя особа\~приватний виконавець\~[PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що ПАТ «Перший Український [PERSON]» не подало відзив на позовну заяву, не виконало вимоги ухвали суду про витребування ряд доказів по справі, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до вимог\~ст. 55 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, що 03.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] винесено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2982 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» заборгованості у розмірі 45806,80 грн. (а.с.62-63). 15.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва [PERSON] винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON]. Зі змісту постанови вбачається, що на виконанні у приватного виконавця [PERSON] перебуває виконавче провадження №56556943 на підставі виконавчого напису № 2982 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» заборгованості у розмірі 45806,80 грн. Постановою приватного виконавця [PERSON] встановлено, що боржник [PERSON] працює в ГУНП в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Головна, 24) та по місцю її роботи направлено постанову для виконання (а.с.13). Як вбачається з наданих нотаріусом документів які стали підставою для винесення виконавчого напису, виконавчий напис було вчинено на підставі заяви ПАТ «Перший Український [PERSON]» про вчинення виконавчого напису, копії пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта), копії загальних умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, письмової вимоги (повідомлення) на імя [PERSON], списку відправлень рекомендованих листів (а.с.85-93). За загальним правилом статей 15,16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Статтею 88\~Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організація мине більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Крім того, підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були дотримані нормативні приписи, адже при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від стягувача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог ПАТ Перший Український [PERSON] до боржника. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону, розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, нотаріусу повинна бути надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5, що відповідає пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також, як вбачається з відстеження рекомендованих листів з порталу «Укрпошта» наданих приватним нотаріусом, позивачу [PERSON] письмова вимога від ПАТ «Перший Український [PERSON]» про усунення порушень за кредитним договором не вручена. Таким чином, процедуру вчинення виконавчого напису було порушено. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17). Так, банком не надані документи, що підтверджують факт отримання кредиту клієнтом. Згідно п. 1.2. Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договору страхування: сам лише факт надання картки без активації банком не може вважатися акцептом цієї Пропозиції. Слід відмітити, що з копії Пропозиції, що надана нотаріусом не вбачається наявність у ній памятки клієнта, строк повернення і мета кредиту. Згідно ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Зокрема, Банком не обґрунтовано правомірність вимоги заборгованості на підставі пропозиції про укладення договору карткового рахунку від 2011 року, що був укладений [PERSON] з АТ «[PERSON] Капітал». Згідно розяснень, викладених у п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчиняючи виконавчий напис за реєстровим № 2982 від 03.05.2018 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» заборгованості у розмірі 45806,80 грн. діяв всупереч нормам діючого законодавства, а отже оскаржуваний напис вчинено з порушеннями. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Перший Український [PERSON]» знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача ПАТ «Перший Український [PERSON]» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 704,80 грн. та за подачу клопотання про забезпечення позову в розмірі 352, 40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved