Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши відповідно до змінених підстав та позовних вимог від 16.12.2014 року, що з 17.10.1997 року до 23.04.2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. 23.04.2014 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу, 08.04.2005 року, ними придбана у власність двокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору міни, укладеного між [PERSON] та [PERSON] На придбання квартири були використані кошти, які надала мати його дружини [PERSON] та кошти, від продажу квартири [ADDRESS], що належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2000 року. Квартиру він продав в серпні 2004 року за 2400 доларів США. Кошти від продажу були передані його матері [PERSON] для зберігання, які вона в листопаді 2004 року поклала на депозит, як пенсійний вклад, відсотки за якими були більшими. Після закінчення терміну договору, гроші були зняті та витрачені на придбання двокімнатної квартири. Право власності на цю квартиру було оформлено на відповідачку за їх спільною згодою. 6 липня 2005 року ця квартира була поміняна безоплатно на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала матері відповідачки [PERSON] Друга частина цієї квартири вже належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1997 року. В подальшому двокімнатна квартира [ADDRESS] в м. Нова Каховка Херсонської області була поміняна на трикімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору міни, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого 15.07.2005 року приватним нотаріусом. На даний час виник спір щодо права власності на квартиру [ADDRESS] в м. Нова Каховка. Відповідачка не визнає його права власності на частку квартири, вважає, що вся квартира належить тільки їй. Оскільки квартира [ADDRESS] була придбана за час шлюбу, то вона є об'єктом права спільної сумісної власності, в якій частка відповідача і його були рівними. Подальший обмін цілої долі двокімнатної квартири на 1/2 частини квартири, що належала матері відповідача змінив розподіл часток, оскільки 1/2 частиною цієї квартири відповідачка володіла на праві особистої власності, а інша була об'єктом права сумісної власності подружжя. Наступний обмін не змінив розподіл часток, оскільки ціла доля двокімнатної квартири була обміняна також на цілу долю трикімнатної квартири без доплати. Тобто 1/2 частини квартири [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де він має право на 1/4 частину. Просив суд визнати 1/2 частину квартири [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, його представник підтримали змінені підстави позову та позовні вимоги. Відповідачка та її представник позову в судовому засіданні не визнали, вказавши, що квартира [ADDRESS] була придбана за гроші матері, які вона передавала з Італії, але оформлена на неї, про що позивачу було достовірно відомо. Коли мати повернулася, вони обміняли вказану квартиру на 1/2 частину квартири [ADDRESS] власниками якої була її мати [PERSON] та вона. В подальшому [PERSON] знайшов варіант обміну вказаної двокімнатної квартири на трикімнатну квартиру, без ремонту, де жили люди похилого віку, вони погодилися обмінятися без доплати. На підставі договору міни квартира [ADDRESS], власником якої була вона, без доплати поміняна на трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка є предметом спору. Їй не відомо на що були витрачені гроші, одержані від продажу «малосімейки», яка до шлюбу належала [PERSON] Не заперечувала, що ремонт в спірній квартирі зроблений за кошти їх батьків, як [PERSON] так і її матері. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1997 року, 23.04.2014 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області шлюб між ними розірваний. Зі свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2000 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] в м. Нова Каховка Херсонської області загальною площею 22,9 кв.м. Вказана квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». З договору купівлі-продажу від 08.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом, слідує, що він укладений між [PERSON] та [PERSON], за яким [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] площею 43,8 кв.м. за 4 967 грн. В п. 9 вказаного договору зазначено, що продавець та покупець підтверджують, що угода відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру уявної та удаваної, а також не є злонавмисною. На підставі договору міни від 06.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного між [PERSON] та [PERSON], проведено обмін квартири [ADDRESS] на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Міна проведена без грошової доплати. Після обміну [PERSON] стала власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] загальною площею 47,7 кв.м., житлова площа - 30,7 кв.м., кількість кімнат -2. [PERSON] стала власницею квартири [ADDRESS], загальна площа - 43,8 кв.м., житлова площа - 26,8 кв.м., кількість кімнат -2. 15.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір міни, за яким у власність [PERSON] перейшла квартира [ADDRESS], загальною площею 62,7 кв.м., житлова площа - 43,2 кв.м., кількість кімнат - 3, а у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] перейшла квартира [ADDRESS] загальною площею 47,7 кв.м., житлова площа - 30,7 кв.м., кількість кімнат -2. Міна проведена без грошової доплати.27.07.2005 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] З договору банківського вкладу №1 від 12.11.2004 року слідує, що вказаний договір укладений між [PERSON] та АК банк соціального розвитку «Укрсоцбанк». Предметом договору є грошові кошти в сумі 18 000 грн., строк дії договору - 6 місяців, до 12 травня 2005 року включно. Процентна ставка за вказаним договором складає 14,5 %. З договору купівлі-продажу від 14.06.2004 року слідує, що [PERSON] продав [PERSON] квартиру, розташовану за адресою : [ADDRESS] загальною площею 22,9 кв.м., житловою площею -12,5 кв.м., загальна вартість квартири, яка продається становить 5 612 грн. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що в 2004 році їх син [PERSON] продав свою квартиру по [ADDRESS] гроші поклали на депозит, оформлений на [PERSON] В 2005 році син попросив гроші, оскільки вони хотіли з дружиною купити квартиру. До закінчення депозитного договору залишався місяць, тому вони віддали [PERSON] гроші, які відкладали на ремонт опалення в сумі 13 000 грн., за які була придбана квартира по [ADDRESS] в м. Нова Каховка її сином та [PERSON] В подальшому було проведено два обміни. Останній раз, двокімнатна квартира була поміняна на трикімнатну квартиру з доплатою в 2 000 доларів США, які дав [PERSON], вказані гроші він отримав від продажу акцій ВАТ «Херсоноблагробуд». З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона зберігала гроші [PERSON], яка передавала їх з Італії через доньку [PERSON] Гроші приносили вони разом з чоловіком [PERSON] Всього було 10 000 Євро, за ці гроші купили квартиру [PERSON], інших грошей не добавляли, квартиру купили за 9,5 тис. Євро. [PERSON] знав, що квартира купується для матері [PERSON], бо вона була на заробітках в Італії, а подружжя [PERSON] жили в її квартирі. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що в 1997 році вони з донькою приватизували квартиру [ADDRESS]. В 2002 році вона виїхала на заробітки до Італії. Зароблені гроші передавала доньці, які зберігалися в їх родички [PERSON] За вказані гроші вона хотіла придбати собі квартиру, а квартиру по [ADDRESS] в м. Нова Каховка залишила доньці, яка проживала з [PERSON] та дитиною. Квартира була оформлена на доньку, оскільки вона не могла приїхати, а довіреність було складно оформити. Коли вона приїхала, вони з донькою провели обмін квартири [ADDRESS] на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Через деякий час [PERSON] знайшов варіант обміну їх квартири на трикімнатну квартиру, в якій проживали люди похилого віку-інваліди, які хотіли поміняти свою квартиру на квартиру на першому поверсі. Її донька та [PERSON] радилися з нею з приводу обміну, вона не заперечувала, мови про доплату не було. [PERSON] не давав грошей на придбання квартири по [ADDRESS], бо квартира купувалася для неї. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона продала квартиру [ADDRESS] [PERSON], квартиру вона купувала для своєї матері, яка перебувала за кордоном і не могла приїхати. При передачі грошей були присутні [PERSON] та [PERSON], гроші мати пересилала із-за кордону. Квартиру вона продавала за 10 000 доларів США, від [PERSON] та [PERSON] отримала гроші в сумі 9,5 тис. Євро. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 ч.1 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 70,71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п.23 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. З матеріалів справи слідує, що квартира [ADDRESS] придбана 08.04.2005 року, тобто під час перебування подружжя [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, тому відповідно до ст. 60 СК України, вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] стосовно належності квартири [ADDRESS] [PERSON], бо вона була придбана за її гроші, а лише оформлена на [PERSON], про що позивачу було достовірно відомо, оскільки договір купівлі-продажу вказаної квартири не оспорювався та не оспорюється сторонами в частині неналежного покупця, є чинним, а тому показання свідків за наявності договору купівлі- продажу відповідно до ст. 59 ч.2 ЦПК України є недопустимими доказами. Виходячи з того, що квартира [ADDRESS] була придбана подружжям [PERSON] та поміняна на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі договору міни, укладеному між [PERSON] та [PERSON] від 06.07.2005 року, без доплати, тому 1/2 частина квартири [ADDRESS] стала об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. В подальшому на підставі договору міни від 15.07.2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було здійснено обмін двокімнатної квартири [ADDRESS] на трикімнатну квартиру [ADDRESS], без грошової доплати, тому у вказаній квартирі 1/2 частина є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Виходячи з рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, позивачу належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], оскільки власником за договором міни стала відповідачка [PERSON], вказаний договір міни укладено в період шлюбу з позивачем. На даний час відповідачка оспорює право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], тому у суду є підстави для задоволення позову та визнання 1/2 частини квартири [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON] в частині укладення договору міни квартири [ADDRESS] на трикімнатну квартиру [ADDRESS] з доплатою в сумі 2000 доларів США, оскільки вони є недопустимими доказами, бо заперечуються договором міни, в якому вказано, що обмін проводиться без грошової доплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 1625 грн.

Outcome: approved