Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] є її двоюрідною тіткою та двоюрідною сестрою її матері [PERSON], яка є постійним жителем [INFO]. [PERSON] була уродженцем та постійним жителем [INFO]. Вона та її матір перебували в найближчих родинних стосунках з [PERSON], спілкувалися з нею та допомагали їй матеріально. [PERSON] в останні роки хворіла, періодично перебувала на стаціонарному лікуванні. Вони відвідували її, допомагали продуктами та купівлями ліків. За станом на лютий 2013 року стан [PERSON] в зв»язку з її онкозахворюванням погіршився, вона потребувала стороннього догляду, тому з родинних спонукань та по рекомендації сільського голови с. Шабастівка [PERSON] на початку березня 2013 року вона з матір»ю перевезли [PERSON] з села Шабастівка в помешкання матері [PERSON] в с. Жовтневе Монастирищенського району вул. Комунарів, 10. [PERSON] забезпечила її сторонній догляд, медикаментозне лікування. З родинних спонукань та з мотивів вдячності [PERSON] виявила бажання розпорядитись своїм майном на випадок смерті і 20.03.2013 року в сільській раді с. Жовтневе Монастирищенського району посвідчила заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 05, яким розпорядилась на її користь усім своїм майном, яке буде належати їй на час смерті. 02.04.2013 року [PERSON] померла. Вона з матір»ю [PERSON] поховали її, за власний рахунок організували поминальні обіди в день поховання, 9 днів, 40 днів. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини в приватну нотконтору Монастирищенського нотаріального округу. 08.10.2013 року вона звернулась в зазначену нотконтору з питанням оформлення спадкових прав на майно померлої, яке складається з двох земельних ділянок (паїв) та двох майнових паїв, які перебували за договорами оренди в користуванні ФГ «Юлія». Приватний нотаріус [PERSON] повідомила, що вона не може оформити спадкових прав, оскільки після заповіту на її ім»я від 20.03.2013 року мається ще один заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик Монастирищенського району на ім»я [PERSON], яка і повинна оформити спадкові права після смерті [PERSON]. Заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик Монастирищенського району на ім»я [PERSON] слід визнати нікчемним на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт. При оформленні заповіту на ім»я [PERSON] порушена ч. 3 ст. 203 ЦК України, згідно до якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Волевиявлення [PERSON] було лише на її користь. Порушена ч. 2 ст. 1234 ЦК України, згідно до якої право на заповіт здійснюється особисто. [PERSON] в березні і аж до 02.04.2013 року постійно перебувала під опікою [PERSON] в с. Жовтневе вул. Комунарів, 10, була обмежена в русі, не могла відвідати сільську раду с. Половинчик Монастирищенського району без відому та участі [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик на ім»я [PERSON], заповідачем не підписаний. Просить визнати нікчемним заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик Монастирищенського району у березні 2013 року від імені [PERSON] на користь [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та пояснила, що покійна [PERSON] являлась їй родичкою, вони спілкувалися, допомагали один одному. В листопаді 2011 року вона захворіла, потрапила в лікарню та попросила приїхати до неї її матір [PERSON], так як у неї немає коштів. Мама їздила до неї, купувала їй ліки. Вони їй допомагали і матеріально і одяг купували і продукти давали. Через декілька днів її направили на Черкаси на обстеження і її мати дала їй кошти. Вона там пробула тиждень, а потім повернулася та повідомила, що їй потрібна операція, оскільки в неї рак 4 стадії. Вона приїхала до них, але коштів в них не було і мама позичила кошти в своєї племінниці [PERSON], 2000 гривень. Потім вона поїхала додому, а після перенесеної операції вони просили [PERSON], щоб вона прийшла до них, оскільки вона себе сама обходити не могла, але вона відмовилася. В 2013 році їй знову стало гірше і їй зателефонувала [PERSON], голова села Шабастівки та повідомила, що [PERSON] погодилася їхати до них, але вона самостійно приїхати не може тому, що вона не встає з ліжка. Вона зателефонувала до своєї матері і вона погодилася її забрати. Їх племінник погодився поїхати допомогти забрати [PERSON]. Вони поїхали по неї , вона зразу встала наче могла йти, але ноги її не несли вони її під руки майже занесли до машини. Привезли її до них на початку березня 2013 року в с. Жовтневе вул. Комунарів, 10. Вона вже давненько отримувала пенсію, але її пенсійна картка знаходилась в магазині, бо вона там заборгувала багато коштів і мама її лікувала за свої кошти, і анальгін з димедролом і оце все мама купувала за свої кошти. На другий чи на третій день, після того як її до них привезли, приїхала їх голова села [PERSON], пересвідчитися в якому стані і де знаходиться її підопічна. Через тиждень вона знову приїхала, запитувала в [PERSON] чи вони її не ображають, чи їй добре тут і вона сказала, що залишиться в них. Коли вона приїхала перед 20.03.2013 року, [PERSON] повідомила, що має намір зробити на неї заповіт, оскільки вони доглядають її, з почуття вдячності. [PERSON] повідомляла, що вона склала заповіт на одну земельну ділянку, а за іншу їй [PERSON] дала кошти в сумі 4800 грн. та взяла цю землю на 5 років в оренду і нічого за неї не сплачувала [PERSON] Їй було відомо, що [PERSON] склала заповіт на землю в 2012 році на користь [PERSON]. Вона пішла в сільську раду де їй повідомили, що краще зробити заповіт не вдома, а в сільській раді. Вона попросила племінника, оскільки [PERSON] вже важко пересувалась, їй вже ставало гірше, допомогти. Вони з племінником взяли її попід руки, майже несли її на руках до машини. Під»їхали до сільської ради і попід руки її завели в сільську раду. Секретар сільської ради [PERSON], 20.03.2013 року здійснила цей заповіт, тобто він посвідчений секретарем Жовтневої сільської ради, тому що [PERSON] проживала останній місяць у с. Жовтневе. Коли посвідчували заповіт 20.03.2013 року в сільській раді була секретар Завальна, Мельник О.П., і вона. Безпосередньо вона не була присутня при складанні та посвідченні заповіту, знаходилася в іншому кабінеті. Далі вона почала робити ксерокопії паспортів і вона автоматично взяла і паспорт [PERSON]. Того ж дня вона поїхала на Київ разом з паспортом [PERSON]. Приїхала вона вже після того як їй повідомили про смерть [PERSON]. Коли померла [PERSON], вони все купували за власні кошти, зробили обід, там в с. Шабастівка в кафе, потім 9 днів і 40 днів, пів року. Після цього вона в кінці серпня місяця на початку вересня місяця з заповітом звернулася до [PERSON], вона прийняла в неї заяву на прийняття спадщини. Вона їй повідомила, що після того як на неї був здійснений заповіт 20.03.2013 року був здійснений ще один заповіт 26.03.2013 року. Паспорт був у неї, без відома мами [PERSON] ніхто не міг забрати. 26.03.2013 року вона вже лежала, вона могла рухатися лише зі сторонньою допомогою, вона вже була у памперсах. 23.03.2013 року помер їх дядько із с. Шабастівка і до них приїхала мамина рідна сестра [PERSON]. 24.03.2013 року був похорон дядька після якого [PERSON] залишилась в її матері. Мама дійсно втомилась, в неї є ще господарство і [PERSON] вона могла залишити саму лише на 5 хв. Коли вона їздила по уколи, щопонеділка, з [PERSON] залишалася [PERSON], мамина племінниця. 25.03.2013 року, в понеділок, з [PERSON] сиділа її тітка, мамина рідна сестра [PERSON]. Мама їй розповідала, що у вівторок, 26.03.2013 року тітка побула трохи і збиралась йти до доньки, але знову приїхала голова села Шабастівка провідати [PERSON] і вона підвезла цю тітку до доньки. Приблизно через 5 хв. приїхали знову друзі [PERSON], провідати її. Вони в них були приблизно до початку 17 години. Мама розповідала, що вона їх пригощала. Саме так все відбувалося 26.03.2013 року і саме тому вона вирішила, що не могли представники [PERSON] сільської ради бути в них 26.03.2013 року та не міг будь-хто без відому її матері забрати з с. Жовтневе [PERSON] та зробити заповіт без наявності її паспорта, який на той час був в неї. [PERSON] з початку березня місяця 2013 року і до дня смерті [PERSON] приїзджала провідувати її три рази. Останній раз вона особисто спілкувалась з [PERSON] 20.03.2013 року і у неї був нормальний стан, адекватний, вона могла керувати своїми діями, ні на пам»ять, ні на психіку вона не скаржилась ніколи. Кошти на поховання [PERSON] давала її мати і оскільки [PERSON] заповіла, щоб її поховали в с. Шабастівка вони так і зробили. [PERSON] сплатила за гроб, вантажну машину, тобто за те, що передбачено договором оренди земельної ділянки. На похоронах самої [PERSON] не було. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити та пояснила, що заповіт повинен бути визнаний нікчемним відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України. Оскільки в судовому засіданні згідно висновку експертизи встановлено, що підпис на заповіті вчинено не [PERSON], а тому відсутнє волевиявлення особи і такий заповіт повинен бути визнаний нікчемним. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області [PERSON] позов не визнав повністю, просить в його задоволенні відмовити та пояснив, що 26.03.2013 року, приблизно в обідню пору, вийшовши з магазину він побачив, що до сільської ради с. Половинчик наближається жінка. Вона йшла так як, їй наче трохи було на ногу тяжко ставати, але йшла сама, без сторонньої допомоги. Він її наздогнав та побачив, що це була [PERSON], жителька с. Шабастівка. Біля сільської ради стояв автомобіль. [PERSON] повідомила, що йде в приміщення сільської ради та має намір оформити заповіт. Стан в неї був нормальний, вона його впізнала, згадала його матір. Неадекватних дій в її поведінці не було, лише тільки видно було що трішки їй тяжко йти, щось в неї там з ногою було. Він допоміг [PERSON] пройти в сільську раду, завів у свій кабінет, так як в нього в кабінеті стоїть компютер. Коли він допомагав [PERSON] зайти в сільську раду вона його запитувала чи він ще головує. Він завів її до секретаря Мицюк Любов Миколаївни. В руках в неї були документи, що він помітив державні акти на землю, наче паспорт також був. Вона зайшла і сказала, що хоче зробити заповіт. Він вийшов, в нього була обідня перерва, а [PERSON] з його секретарем спілкувалися. Після цього, приблизно через 15 хвилин він зайшов до них та поцікавився чи ще довго вони будуть зайняті. Вони сиділи розмовляли і попросили його покликати та принести з машини документи на [PERSON]. Він підійшов до машини, там було дві людини і [PERSON] дала йому документи і він заніс їх. В сільській раді на той час були в одному кабінеті [PERSON] та секретар, а в іншому кабінеті він. В автомобілі, який стояв біля сільської ради були [PERSON] і ще один чоловік за кермом. [PERSON] ще довго була в секретаря, а потім вона вийшла з кабінету і він звів її по сходах. Вона сіла в машину і вони поїхали. Приїздила [PERSON] в сільську раду автомобілем, яким керує [PERSON]. В 2011 році, в січні місяці, в нього була перевірка з прокуратури і йому повідомили, що необхідно було делегувати повноваження секретарю на вчинення нотаріальних дій. З 19.04.2011року рішенням № 6 було делеговано дані повноваження, на вчинення нотаріальних дій секретарю сільської ради. Станом на 26.03.2013 року [PERSON] на території с. Половинчик не проживала, а він не цікавився чому саме в с. Половинчик оформляли заповіт. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала повністю, просить в його задоволенні відмовити та пояснила, що вона знала [PERSON] ще з малечку, вона постійно проживала в с. Шабастівка , вони перебували з нею в близьких відносинах . В 2000 році вона здала свої земельні паї в оренду чоловіку відповідача, який займається фермерством на території с. Шабастівка. На протязі більше 12 років вони з чоловіком допомагали їй, підтримували як матеріально так і морально бо близьких родичів які б відносилися на протязі багатьох років і ставилися до неї в неї не було . В 2008 році покійна попросила про допомогу, їй потрібні були кошти на памятник матері, на лікування, які вона їй дала в сумі 5000 грн. На протязі цього періоду вони з нею підтримували зв»язки, допомагали їй і продуктами харчування, платила орендну плату. Восени 2011 року [PERSON] стала хворіти та звернулася до неї по допомогу. До неї також зверталися і телефонували сусіди покійної і односельчани, в тому числі і голова села [PERSON], яка говорила, що оскільки земля її в оренді в них то вони повинні їй допомагати. Телефона в покійної [PERSON] не було, дзвонила вона від сусідів, щоб вона привезла кошти, щоб кимось передала. Неодноразово дзвонила їй [PERSON] , яка також часто провідувала [PERSON]. З вдячності за її допомогу та піклування померла [PERSON] заповідала їй свої земельні частки (паї). На протязі січня-травня 2012 року вона піклувалася та допомагала коштами [PERSON], яка перебувала на лікуванні в Монастирищенській ЦРЛ, а також в Черкасах в лікарні на операції, своїм особистим транспортом возила і забирала, оплачувала лікування, перебування, узі, рентгени, проведення аналізів. В цьому їй допомагала працівник фельдшерського медпункту с. Шабастівка [PERSON], яка особисто і неодноразово їздила в Черкаси з [PERSON], тому що близьких хто міг з нею поїхати на той момент не було. [PERSON] говорила їй про те, що [PERSON] дуже вдячна і в знак подяки вона заповідала їй землю. Після проведення операції [PERSON] стало краще, але вона потребувала не одного сеансу хіміотерапії, відповідно і не малих коштів . Крім того потрібне і відповідне харчування, за станом здоров»я господарство вона не могла вести, допомагали їй сусіди продуктами, а багато чого потрібно було і купувати . В серпні місяці [PERSON] знову потрапила у лікарню, знов коліно, знов ноги, знов лікування , знову гроші і до кінця року. За всі витрати, які склали біля 40 000 грн. вона в знак подяки оформила заповіт на її користь на землю. Після різдва 2013 року стан [PERSON] погіршився і потрібно було лікування, потрібний був догляд і кошти, які знову надавала вона. В середині березня місяця 2013 року [PERSON] перевезла покійну [PERSON] в дім своєї матері [PERSON] в с. Жовтневе. Їй це стало відомо зі слів [PERSON]. Яка телефонувала до неї та з»ясовувала як оформлена земля. Вона повідомила [PERSON] про те, що на її користь на землю оформлено заповіт. Після того, як [PERSON] провідали жителі с. Шабастівка, а було це не 26.03.2013 року, а було або в п»ятницю, або в суботу, ну в крайньому разі в неділю, вона також вирішила її провідати. 26.03.2013 року, біля 11 год. вона поїхала в с. Жовтневе провідати [PERSON], проїжджаючи попід подвір»я, побачила [PERSON], яка в той час знаходилась на дворі. Вона їй дуже зраділа лише повідомила, що сумує за домівкою. Де знаходилась [PERSON] і [PERSON] їй не відомо. [PERSON] повідомила їй про те, що люди в яких вона зараз живе просили укласти заповіт в сільській раді с. Жовтневе на інше майно яке є у неї крім землі, бо земельні паї в 2012 році оформлені у нотаріуса на її користь, і знають про це всі в тому числі і ці люди. Її родичі возили в сільську раду оформляти заповіт, але на що саме вона оформляла заповіт вона не знає, чи на все майно чи тільки на садибу і будинок. Саме через це вони порадившись разом вони вирішили поновити заповіт, не знаючи про те, що оформляла [PERSON] за допомогою сільського голови с. Шабастівка [PERSON], заповіт на все майно чи тільки заповіт на будинок і на садибу. Вони разом пояснювали покійній [PERSON], що вона робить заповіт на [PERSON] на будинок і на садибу, оскільки було відомо і [PERSON] і [PERSON], що земля була офіціально оформлена заповітом на її користь. Попередньо оформляти заповіт вони не домовлялися. В с. Шабастівка поновити заповіт вони їхати не наважилися, щоб не було ніяких перешкод від сільського голови с. Шабастівка, яка дуже добре володіючи всією інформацією про нотаріально оформлений заповіт на її ім»я від [PERSON] із власних міркувань та недоброзичливого ставлення, використовуючи своє становище і посаду вирішила їй на перекір, що землю, яку заповіла їй покійна [PERSON] потрібно переоформити на людей, які на протязі багатьох років не те, що могли чимось допомогти, вони навіть не з»являлися в селі і ніхто їх не бачив. В зв»язку з цим вони вирішили поїхати у с. Половинчик, щоб поновити оформлення заповіту, про що запропонувала сама [PERSON]. 26.03.2013 року стан у неї був нормальний, вона хворіла, але сама рухалась, в машину вона допомагала їй сідати і з машини виходити. Вона вийшла з будинку і по подвір»ю до машини йшла сама, їй ніхто не допомагав, вона лише шкутильгала, оскільки в неї нога боліла. Вона була при розумі, в своїй свідомості. Вона питала її за село, скаржилася, що хоче додому, розповідала, що до неї перед цим приїздили друзі з с. Шабастівка її провідати. Вона на [PERSON] ніякого тиску не чинила, не примушувала її, вона сама вже давно зробила свій вибір і переписала на неї свою землю. [PERSON] сказала, що не від чого не відмовляється, що заповідає їй землю, і ніякий другий заповіт на землю вона нікому не робила. Вони поїхали в с. Половинчик і оформили заповіт. Заздалегідь про оформлення заповіту вони не домовлялися, а зробити це запропонувала сама [PERSON] 26.03.2013 року і саме в [PERSON] сільській раді, оскільки раніше с. Шабастівка та с. Половинчик був один колгосп і люди один одного знали. В с. Половинчик вони приїхали біля 12 год., а поїхали біля 14 год. Весь цей час вони з [PERSON] сиділи в машині, і ні з ким із жителів с. Половинчика не спілкувалися. Її водій [PERSON] 26.03.2013 року її власною автомашиною, возив її в с. Жовтневе, потім в с. Половинчик, він знав покійну [PERSON] так як неодноразово її автомашиною власною він возив її в м. Черкаси на операцію в лікарню і також в Монастирищенську лікарню, а також неодноразово він її бачив коли вона приходила до неї за коштами. Дорогою в с. Половинчик вони говорили про село і сільських людей. [PERSON] їй сама розповідала, що оформила заповіт на будинок і на садибу на [PERSON], але землю заповіла саме їй і про це знали [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Коли вони приїхали до [PERSON] сільської ради нікуди не відїжджали, чекали [PERSON] Вона [PERSON] допомагала вийти з машини, а потім піднятися по сходах їй допоміг сільський голова [PERSON]. Вона не спілкувалася з працівниками сільської ради, лише віддала [PERSON] свій паспорт, який він потім їй повернув. [PERSON] допоміг [PERSON] спуститись по сходах, а потім вона допомогла сісти їй в машину. В сільську раду, для оформлення заповіту, [PERSON] ходила сама, а вона в цей час перебувала в машині. Після оформлення заповіту в с. Половинчик вони разом з водієм відвезли [PERSON] назад у с. Жовтневе. 02.04.2013 року [PERSON] померла, про це їй повідомили сусіди померлої. [PERSON] та [PERSON] попросили допомогти, і вона за свої власні кошти оплатила труну, вінок хрест і все це привіз до [PERSON] в с. Жовтневе [PERSON], який особисто знав [PERSON]. Вона вважає, що висновки експертизи суперечать один одному, а зразки підписів, які надавались експерту, відібрані не у встановленому законом порядку. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] її двоюрідна сестра. Раніше вона проживала в [INFO]. Останні роки свого життя вона хворіла, а саме з 2012 року. Вона ще за життя сестрі завжди допомагала. Їй зателефонували з с. Шабастівка та повідомили, що [PERSON] дуже хвора і вона відвідувала її в лікарні. Лікарі повідомили, що в неї онкозахворювання та є необхідність їхати в м. Черкаси на обстеження. На обстеження в м. Черкасах вона дала [PERSON] 1000 гривень, а пізніше ще 2000 гривень. Після обстеження [PERSON] була зроблена операція. Вона пропонувала їй після операції проживати разом з нею, але [PERSON] відмовилась. Вона її після операції провідувала в с. Шабастівка. В кінці лютого місяця чи на початку березня місяця 2013 року вона разом зі своїм племінником, [PERSON], після телефонного дзвінка голови Шабастівської сільської ради до її доньки [PERSON], автомобілем забрали [PERSON] за місцем свого проживання в с. Жовтневе на вул. Комунарів, 10. Коли забирали [PERSON] по дорозі нікуди не заїзджали. На той час, вона вже самостійно дуже погано рухалась, в неї відмовили ноги, вона їй допомагала йти. Весь цей час вона була в неї, на лікування не їздила, а вона сама купувала їй ліки за якими відлучалась з помешкання два рази на тиждень. Продукти харчування їй приносила племінниця. [PERSON] самостійно не могла пересуватися і весь час лежала, могла пройти лише в межах будинку у вбиральню. Перший день коли вона її привезла, [PERSON] зовсім не вставала, а на другий день встала та за допомогою милиць могла дійти лише в коридор в межах будинку. Вона наступного дня, після того як забрала [PERSON], їздила в с. Шабастівка де оформляла субсидію. До [PERSON] в с. Жовтневе приїздила голова с. Шабастівка [PERSON], провідувала її, була три рази, дивилася в яких вона умовах проживає і привозила її автомобілем якась жінка. Коли приїздила голова села Шабастівка, [PERSON] з нею спілкувалася сидячи на ліжку. Втрете [PERSON] приїздила після похорону їх брата, а саме 26.03.2013 року, приблизно об 11 год. 30 хв., а поїхала приблизно о 12 год. 45 хв. На той час в її помешканні, крім [PERSON] також була її сестра [PERSON] з с. Зюбриха, яка поїхала від неї 27.03.2013 року. Вона добре запам»ятала цю дату 26.03.2013 року тому, що похорон брата був 24.03.2013 року, у неділю, 25 березня 2013 року, в понеділок, вона поїхала за уколами, а 26.03.2013 року був вівторок. До приїзду голови села, 26.03.2013 року коли вона поралася по господарству в будинку з [PERSON] була її сестра [PERSON], оскільки [PERSON] саму не можна було залишати. Взагалі вона проживає разом зі своєю дочкою [PERSON], але вона після 20.03.2013 року, після того як зробила [PERSON] на неї заповіт, дочка поїхала в м. Київ де перебувала і 26.03.2013 року. Приблизно через 10 хвилин, після від»їзду голови села, приїхали знайомі [PERSON], а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] і Вера, які увійшли в будинок та знаходились там приблизно до 16 год. 20 хв., спілкувалися з нею. Потім вона пригощала їх за столом, а [PERSON] з її допомогою також вийшла до столу, але пробула за столом біля 10 хвилин, а потім сказала, що їй тяжко сидіти. Вона допомогла їй повернутися знову в ліжко. Після їх від»їзду в той день до них ніхто не приїздив. За той період часу коли [PERSON] проживала в неї вона нікуди не відлучалась, її ніхто нікуди не забирав, вона не могла нікуди йти, оскільки рухалася тільки за допомогою милиць та з її допомогою. Померла [PERSON] в них вдома. Заповіт на ім»я її дочки [PERSON] вони укладали в с. Жовтневе 20 березня 2013 року. Нотаріальні дії були вчинені в сільській раді с. Жовтневе. В сільську раду їздили її дочка [PERSON] та [PERSON]. Вони взяли [PERSON] під руки потихенько, сама вона встати на ноги не могла без сторонньої допомоги тому, що в неї підкошувалися ноги, посадили в машину та завезли в сільську раду. Про заповіт [PERSON] на ім.»я [PERSON] їй було відомо ще до 20.03.2013 року. [PERSON] повідомила, що [PERSON] забрала в неї державні акти на землю. Вона їй давала кошти на операцію, а [PERSON] повинна була 2-3 роки не брати зерно і таким чином повернути [PERSON] кошти. [PERSON] їй розповідала, що в неї дві земельні ділянки, одну вона віддала брату, а іншу в оренду на 5 років [PERSON]. За користування своєю земельною ділянкою [PERSON] дала їй кошти в сумі 4800 гривень, але [PERSON] сказала, що її ця сума не влаштовує та не мала наміру після 5 років продовжувати оренду в [PERSON]. 20.03.2013 року [PERSON] посвідчувала заповіт у сільській раді с. Жовтневе. Приїхати в сільську раду їй допомогли [PERSON], її дочка [PERSON] та вона. [PERSON] без сторонньої допомоги не могла ходити. 26.03.2013 року [PERSON] не могла встати, з кожним днем їй ставало гірше. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що він проживає в с. Жовтневе. Монастирищенського району. [PERSON] доводиться йому тіткою. Навесні 2013 року [PERSON] попросила його поїхати в с. Шабастівка щоб забрати тітку, яка була дуже хвора. [PERSON] він забирав власним автомобілем разом з [PERSON] приблизно в кінці лютого місяця на початку березня місяця, ще лежав сніг. Дорогу він знав, оскільки був в тітки [PERSON] не раз, прізвище її не пам»ятає. На той час він працював позмінно і в той день коли забирали тітку [PERSON] була не його зміна. Вони приїхали в с. Шабастівка до тітки [PERSON] і він заїхав у двір. Вони з [PERSON] зайшли в будинок, який був відчинений. [PERSON] сама не могла встати, вони їй допомогли підвестися, вдягнули і допомогли їй дійти до машини, сама вона йти не могла. Коли вони забрали тітку [PERSON] то повезли її в с. Жовтневе до [PERSON]. По приїзду допомогли їй вийти з машини. Крім цього, він також на прохання [PERSON] возив тітку [PERSON] від [PERSON] до сільської ради в с. Жовтневе 20.03.2013 року. Під»їхав у двір до [PERSON], допоміг вийти з будинку тітці [PERSON], якій йти також допомагала [PERSON] йти до автомобіля. В сільську раду 20.03.2013 року з ним їздили [PERSON] та [PERSON]. Біля Жовтневої сільської ради він допоміг тітці [PERSON] зайти в кабінет де вона залишилась з секретарем. Крім нього також вже біля сільської ради з машини [PERSON] допомагала йти [PERSON]. Вони з [PERSON] залишили кабінет секретаря сільської ради та знаходилися в іншому кабінеті. За цей час [PERSON] в кабінет до тітки [PERSON] не заходила, вона тільки відхиляла двері зазирала та запитувала чи добре себе почуває тітка [PERSON]. Потім їх покликали і вони допомогли підвестися тітці [PERSON] та довели її до машини. Привезли її назад до [PERSON] та допомогли вийти з машини, завели в будинок, посадили на ліжко. [PERSON] йому не повідомляла чому саме вона їздила в сільську раду, але примусово в сільську раду її не везли. В сільській раді він ні з ким не спілкувався. 20.03.2013 року в сільській раді вони перебували приблизно 40 хвилин, можливо 1 годину. Він також повідомив, що з [PERSON] та [PERSON] він спілкується досить часто, користується їх колодязем. 26.03.2013 року до помешкання [PERSON] приїздив автомобіль, іноземної моделі, зеленого кольору. Йому не відомо хто саме приїздив та з якою метою, але 26.03.2013 року він приходив до [PERSON] і вдома була [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Потім до двору [PERSON] приїхав автомобіль білого кольору з якого вийшли люди і це були жителі с. Шабастівка. Вказані події відбувалися в обідню пору. Він розмовляв з цими людьми, підходив до них і вони повідомили, що приїхали провідати [PERSON]. Вказані особи приїхали автомобілем білого кольору через декілька хвилин після того як від двору від»їхав автомобіль іноземної моделі зеленого кольору. В автомобілі зеленого кольору коли він стояв біля двору [PERSON] нікого не було і він не заходив до [PERSON]. Крім автомобіля іноземної моделі зеленого кольору та автомобіля білого кольору. 26.03.2013 року до двору [PERSON] ніхто не приїздив. Він проживає через дорогу від будинку [PERSON]. [PERSON] проживаючи в будинку [PERSON] сама на двір, за ворота, в магазин не виходила, самостійно пересуватись вона не могла, лише з допомогою стороннього. 26.03.2013 року в будинок до [PERSON] він не заходив. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює головою села Шабастівка. З [PERSON] вона спілкувалася досить часто. До неї в сільську раду, на початку березня місяця 2013 року, прийшла соціальний працівник [PERSON] і повідомила, що [PERSON] Петрвіна в тяжкому стані, в неї немає дров, в будинку холодно. Сама вона соціальний працівник і ця жінка була в неї в списку. Вона разом з техпрацівницею привезли їй дров. Коли вони приїхали до [PERSON] вона була в тяжкому стані, лежала на ліжку, не могла встати, сказала, що в неї відмовили ноги. Вона зателефонувала в лікарню і їй повідомили, що в лікарню [PERSON] не візьмуть, за нею повинен бути постійний сторонній догляд. Вона запропонувала [PERSON] завести її в Лукашівку, але вона відмовилася. [PERSON] повідомила, що з рідних в неї є [PERSON] з Хвилі. В період з 2011 року по березень 2013 року до [PERSON] приходила тітка [PERSON] в гості з торбами весь час, а [PERSON] ходила до них. Через голову сільської ради с. Хвиля вона знайшла номер телефону дочки [PERSON] [PERSON], яка в даний час в м. Київ. Після розмови з [PERSON], вона їй передзвонила та повідомила, що її мати забире [PERSON] та буде доглядати. Приблизно о 15-16 годині до неї приїхала [PERSON] та повідомила, що вони, разом ще з якимось чоловіком, забрали [PERSON], яка вже сиділа в машині. Вона сказала їй, що у разі приїзду в с. Шабастівка вона зможе при наявності всіх документів оформити [PERSON] субсидію. [PERSON] запитувала в неї про державні акти [PERSON], а вона в свою чергу телефонувала до [PERSON], яка повідомила, що державні акти [PERSON] в неї. Наступного дня [PERSON] привезла необхідні документи і оформила субсидію. Документи по субсидії вона особисто завезла в с. Хвиля та провідала [PERSON], переконалася, що в неї все добре. Потім через тиждень чи два вона знову приїхала до [PERSON] провідати її 15.03.2013 року, переконалася, що все нормально. Коли вона приїздила до [PERSON] вона ще самостійно ходила по будинку, на вулицю не виходила. Потім через деякий час їй повідомили, що [PERSON] зовсім важка і вона вирішила ще раз її провідати. 26 березня 2013 року її дочка [PERSON], автомобілем іноземного виробництва, зеленого кольору, завезла її в с. Хвиля до [PERSON]. Заїхали вони до неї, поспілкувалися хвилин 40 та поїхали додому. В будинку були [PERSON] жінка на ім»я [PERSON] та [PERSON]. В [PERSON] вони були приблизно до 13 години. [PERSON] лежала в ліжку та не піднімалася, але [PERSON] повідомила, що вона ще може ходити по будинку з допомогою [PERSON], але коли вона її провідувала [PERSON] лежала в ліжку. По дорозі вони підвезли родичку [PERSON] тітку [PERSON] до дочки та поїхали в с. Шабастівка. Цю родичку [PERSON] та [PERSON] вона бачила на похороні [PERSON], який був в неділю. Вона з ними розмовляла та повідомила, що приїде провідати [PERSON]. Їй [PERSON] не повідомляла про те, що її ще хтось провідує з с. Шабастівка, але коли поверталися додому 26.03.2013 року, по дорозі бачили, що їхали автомобілем білого кольору люди з с. Шабастівка. Прізвищ вона їх не знає, оскільки вони в селі недавно, але через деякий час соціальний працівник їй повідомила, що [PERSON] та її дочка [PERSON] також провідували [PERSON], саме з цими людьми попуднянськими. [PERSON] повідомила їй, що дуже хоче додому, сумує. Ольга говорила, що робила вона заповіт на [PERSON], але сказала хто її догляне тому і буде заповіт, а потім повідомила, що заповіт вже зроблений. Ще коли її забирали вона мала намір зробити заповіт. В с. Шабастівка вона ніяких заповітів [PERSON] не посвідчувала. Коли вона проживала в с. Шабастівка вона позичала їй кошти, а також їй кошти давала [PERSON], яка за власний кошт возила її на операцію та забирала її з лікарні. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме два державні акти на землю, один вона успадкувала після смерті своєї матері та її власний державний акт, старенький будинок та присадибна ділянка до 60 соток. Крім цього, вона дала їй свою картку та просила зняти кошти, допомогти в оформленні материного паю. Одна земельна ділянка перебувала в оренді в [PERSON]. [PERSON] їй повідомляла, що [PERSON] дала їй кошти в сумі 4800 гривень за які вона поставила пам»ятник чоловіку з яким співмешкала в зв»язку з чим не повинна була брати кошти за пай протягом 5-6 років. [PERSON] цікавилася яким чином можливо купити пай, але вона їй пояснила, що зараз купити пай неможливо. Про заповіт на [PERSON] [PERSON] їй нічого не говорила коли вона її провідувала. Розповідала, що оформила заповіт на [PERSON], до них додому приходила секретар сільської ради і вони зробили заповіт. Їй не було відомо на користь кого був оформлений заповіт в с. Жовтневе. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] була дуже хвора і [PERSON] після операції забрала її до себе з с. Шабастівка в с. Жовтневе в 2013 році. В той час коли [PERSON] їздила в м. Монастирище за уколами для [PERSON], щопонеділка, вона залишалася з [PERSON] тому, що її не можна було залишати саму, при цьому вона відпрошувалася з роботи. Крім неї, [PERSON] тітка [PERSON] ні на кого не лишала. Вона доволі часто, раз чи два на тиждень, провідувала [PERSON] та [PERSON], допомагала їм оскільки [PERSON] була дуже хвора. Спочатку коли тітка [PERSON] забрала тітку [PERSON], остання ще могла трохи сама рухатися, але останнім часом взагалі не вставала з ліжка. Коли помер їх дядько, 23.03.2013 року її мати, [PERSON], яка проживає в с. Зюбриха з чоловіком, поїхала на похорон разом з [PERSON]. Вона в цей час залишалась з [PERSON]. Після похорону, 24.03.2013 року її мати поїхала до [PERSON]. У вівторок мати провідувала її. Вона поверталася з роботи, близько 13 години, побачила як біля її будинку зупинилася машина зеленкуватого кольору, за кермом була дівчина, з якої вийшла її мати і вони разом пішли в будинок. Мати розповіла, що її підвезла сільський голова с. Шабастівка, яка приїздила провідати тітку [PERSON]. Мати була в неї приблизно до 17 години, а потім знову повернулася до [PERSON], своєї сестри. Мати поїхала додому в середу, 27.03.2013 року . [PERSON] ніколи не розповідала їй, що вона будь-куди їздила з с. Жовтневе. Взагалі це було не можливо, оскільки вона сама ніколи не залишалась і без допомоги вона пересуватись не могла. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що покійна [PERSON] була їй кумою. Вона разом з іншими навідувала [PERSON] в с. Жовтневе в 2013 році куди її забрала тітка [PERSON] тому, що вона була дуже хвора, чим саме їй не відомо. Провідувала [PERSON] вона в с. Жовтневе лише один раз. Разом з нею автомобілем, який належить [PERSON], до [PERSON] також їздили [PERSON] та її дочка. Точної дати вона не пам»ятає, снігу вже не було напевно навесні, але вони приїхали посиділи, поспілкувалися з нею. Коли вони спілкувалися, [PERSON] нічого не говорили про те, що її провідував ще хтось інший. Ольга сиділа разом з ними зовсім не довго, лише поїла, а потім сказала, що вона вже не може сидіти їй тяжко та вона піде ляже. [PERSON] допомогла їй повернутися в ліжко тому, що [PERSON] сама вже не могла вільно пересуватися. Самі вони перебували в будинку тітки [PERSON] приблизно 2-3 години. Їх пригощали продуктами харчування, а також вони вживали спиртні напої. В будинку крім них, тітки [PERSON] та тітки [PERSON] не було нікого, [PERSON] в будинку не було. Після чого вони поїхали додому, по дорозі ні з ким не спілкувалися. Через декілька днів, 2-3 дні, після цього приїхала тітка [PERSON] та повідомила, що [PERSON] померла. Вони також приїздили до неї на похорон. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] донька її тітки. Раніше [PERSON] проживала в с. Шабастівка. Потім з сільської ради с. Шабастівка зателефонували її сестрі [PERSON] та повідомили, що [PERSON] в дуже тяжкому стані, хвора в будинку сама, холодно. [PERSON] приїхала її провідати та вирішила її забрати до себе. В с. Шабастівка 23.03.2013 року помер її двоюрідний брат і вона приїхала 24.03.2013 року на його похорон. Після похорону брата вона поїхали до [PERSON] в с. Жовтневе. Вона мала намір допомогти [PERSON] по догляду за [PERSON], яка була хвора. Стан [PERSON] був тяжкий, вона дуже плакала, говорила, що в неї дуже болять ноги. В [PERSON] було онкозахворювання і їй робили операцію. [PERSON] потрібна була постійна стороння допомога, коли вона вставала, її постійно треба було підтримувати. Планувала бути в [PERSON] 2-3 дні. В понеділок, 25.03.2013 року, на другий день після похорону брата, [PERSON] поїхала за уколами для [PERSON], а вона залишилася з [PERSON] сама та нікуди не відлучалася, постійно була біля неї. На другий день, 26.03.2013 року, [PERSON] поралася по господарству, а з [PERSON] в будинку була вона. [PERSON] галина в цей день була в м. Києві на роботі. 26.03.2013 року приблизно об 11 -11 год. 30 хв. приїхала голова сільської ради с. Шабастівка провідувати [PERSON]. Голову села привезла молода жінка, яка була за кермом автомобіля. Поїхала голова села від них приблизно о 12 год. 30 хв. і вона разом з нею також поїхала до своєї дочки, яка проживає в цьому ж селі. В дочки вона була до вечора, приблизно до 17 години, можливо довше, а потім повернулася до [PERSON]. Коли вона повернулася до [PERSON] то побачила, що вона прибирає зі столу та повідомила, що приїздили до [PERSON] односельці з с. Шабастівка провідати її. Наступного дня, в середу, вона поїхала додому. Добре пам»ятає, що була саме середа, оскільки це пенсійний день і в зв»язку з цим безкоштовний проїзд в транспорті. За той час, коли вона була в [PERSON], [PERSON] на вулицю не виходила. Ольга один раз спробувала вийти на вулицю де впала. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона проживала в сусідах з [PERSON] в с. Шабастівка. Спілкувалася з нею щоденно, допомагала їй, топила в будинку, прибирала в неї. Неодноразово [PERSON] просила її зателефонувати до [PERSON], яка їй допомагала коштами коли [PERSON] захворіла, а також надавала машину для поїздки [PERSON] в лікарню. Після того як [PERSON] зробили операцію, вона також зверталася до [PERSON] за допомогою. Крім цього, [PERSON] повідомляла їй, що має намір скласти заповіт на свої земельні ділянки на користь [PERSON], оскільки вона давала їй дуже багато грошей. Після того, як заповіт на користь [PERSON] було оформлено, [PERSON] їй про це розповідала, а саме повідомила, що оформила заповіт на [PERSON] і дані події відбувалися можливо в 2011-2012 роках, після операції. В [PERSON] було дві земельні ділянки, одну з яких вона продала ще раніше [PERSON], а інша земельна ділянка залишилась. Також вона говорила, що її земельні ділянки бажає отримати тітка [PERSON]. Останні три тижні свого життя [PERSON] проживала в с. Хвиля і вона її не провідувала. В с. Хвиля її забрали родичі після того, як вона зовсі захворіла. До того, як [PERSON] забрали в с. Хвиля вона мала змогу самостійно рухатися, але дещо повільно, оскільки в неї були хворі ноги. В останні дні, коли вона її бачила, психічний стан у неї був нормальний, вона все пам»ятала. Вона була присутня в той момент коли [PERSON] забирала [PERSON] в с. Жовтневе. [PERSON] виходила до машини самостійно, дещо повільно, але без милиць. Померла [PERSON] 1 квітня 2013 року, в понеділок. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює разом зі своїм чоловіком, який фельдшер на ФАП в с. Шабастівка. [PERSON], [INFO] перебувала на обліку у ФАП с. Шабастівка, вона була онкохвора. [PERSON] отримувала сильнодіючі лікарські засоби. Приходила на уколи до них у ФАП, а потім було слизько або закінчувались медикаменти, вона могла несвоєчасно отримати їх у лікарні, то вони приходили і кололи своє. До [PERSON], ходили і вона і її чоловік. Останніх два рази її відвідував її чоловік. В [PERSON] був сильний біль і вони рекомендували відправити її на стаціонарне лікування в лікарню, але в зв»язку з тим, що лікарня була переповнена вона в лікарню не поїхала. Уколи, які отримувала [PERSON] знімали лише біль, але якщо кололи анальгін з димедролом, то ефект у нього снодійний, але на психіку це не впливає. Приблизно в кінці січня місяця 2012 року, до них звернулась [PERSON] з приводу обстеження [PERSON] в м. Черкаси та вирішення питання про її лікування. Було домовлено з якими документами везти її в м. Черкаси в онкодиспансер на обстеження. Обстеження оплачувала [PERSON]. Після обстеження повідомили, що їй потрібно робити операцію, але [PERSON] вирішила їхати додому. Через тиждень, в лютому місяці 2012 року, [PERSON] прийняла рішення оперуватися і вони знов поїхали в м. Черкаси, оформили її на стаціонар на операцію. Операційний медичний кошик та за операцію оплатила також [PERSON]. Їздили вони на операцію на машині [PERSON], возив їх водій [PERSON]. Оплачувала це все [PERSON]. Втретє поїхали в м. Черкаси її забрали, машину дала [PERSON], возив [PERSON]. [PERSON] говорила їй, що [PERSON] їй допомагає, а вона віддасть їй свій земельний пай. [PERSON] померла 02.04.2013 року. Останній місяць свого життя [PERSON] проживала у Хвилі. Їй стало відомо про те, що [PERSON] забрали родичі зі слів її чоловіка. Коли вона востаннє бачила [PERSON] вона пересувалась сама, розуміла значення своїх дій. Перед тим як її забрали останні рази з нею спілкувався її чоловік, він ходив до неї кожний день, оскільки вже потрібно було колоти їй уколи кожний день, а останній період як у неї були приступи і вони кололи їй два рази в день. Останніх 2-3 дні перебування [PERSON] в с. Шабастівка вона до них не приходила, вони приходили до неї. В с. Шабастівка, коли [PERSON] ще там проживала, вони кололи їй трамадол, коли був сильний біль, а коли був ще сильніший біль, періодично не систематично, кололи анальгін з димедролом і аміназин. Аміназин це трішки заспокійливе, димедрол - ефект снодійного, але на пересування ці ліки не впливають. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що в 2012 році [PERSON] приходила до директора ФГ «Юрія» [PERSON] з метою продати свій пай, який був в нього в оренді, оскільки їй потрібні були кошти на операцію, вона була хвора. Він бачив останній раз [PERSON] приблизно за місяць до її смерті. [PERSON] сказала, що потрібно купити хрест та труну і завести на похорон тому, що померла [PERSON] і все це треба завезти в с. Хвиля. Він купив хрест, труну, рушник, подушку, замовляв машину, залишав кошти для надання послуг. Ця допомога на похорон надається всім тим людям, які здали в оренду свій земельний пай, що передбачено договором. Йому було відомо, що між покійною [PERSON] та [PERSON] був заключний договір, оскільки він їй возив зерно і неодноразово орав город. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що він працює в ФГ «Агроритм» - водієм. [PERSON] є членом цього господарства. Він працює на ставці, графік роботи в нього необмежений, може їхати і вночі, ввечері, вдень. З [PERSON] він був знайомий, вона жителька с. Шабастівка. Він возив до [PERSON] в 2011 році, в 2012 році передачі від [PERSON], а саме продукти, кошти. В 2012 році він возив [PERSON] в м. Черкаси на обстеження, оскільки вона захворіла, а потім після того возив в м. Черкаси її на операцію та забирав її після операції. В останній раз він бачив [PERSON] 26 березня 2013 року коли їздив з [PERSON]. Він запам»ятав дату, оскільки до його дня народження залишалося 10 днів, він мав святкувати круглу дату та говорив про це з [PERSON]. 26.03. 2013 року він віз [PERSON] із м. Монастирище в с. Шабастівка і вона виявила бажання заїхати до [PERSON] в с. Хвиля, провідати її. В с. Шабастівку вони виїхали о 10 годині, їхали лише вдвох автомобілем [PERSON], іноземного виробництва. За кермом автомобіля був він. В с. Шабастівка вони не заїзджали, а поїхали в с. Жовтневе куди приїхали приблизно о 10 год. 30 хв. чи об 11 годині. [PERSON] показувала йому дорогу. До будинку який вказала [PERSON] вони приїхали об 11 годині, можливо на початку 12 годині. [PERSON] вийшла з машини і пішла говорити з покійною, а він лишився у машині. Він особисто бачив [PERSON], оскільки коли вони під»їхали вона була на дворі, ходила по дворі, [PERSON] її побачила і сказала зупинити автомобіль. [PERSON] розмовляла з [PERSON] близько 10 хв., а він весь цей час сидів у машині. Зміст розмови між ними він не чув. Після того як [PERSON] поговорила з [PERSON] вона повернулася в машину, а через хвилин 5-10 вийшла [PERSON] і вона йшла до машини сама без сторонньої допомоги, палиці, не швидко і трохи прихрамувала на ногу. В руках в неї були документи, листи паперу формату А4. Потім вони поїхали в с. Половинчик до сільської ради, куди їхати сказала [PERSON], де зупинили машину. З якою метою вони приїхали в сільську раду йому відомо не було. [PERSON] допомогла вийти [PERSON] з машини і далі вона пішла в сільську раду сама. Біля сільської ради [PERSON] піднятися по сходах допоміг [PERSON], який йшов з магазину. Біля сільської ради вони перебували приблизно годину, можливо дещо довше. Весь цей час [PERSON] сиділа у машині. Після того як [PERSON] зайшла в сільську раду вона весь цей час знаходилась у приміщенні сільської ради. [PERSON] виходила з машини оскільки її покликали з приводу документів, які вона на вулиці передала [PERSON] В приміщення сільської ради [PERSON] не заходила. Коли [PERSON] вийшла з приміщення сільської ради їй спуститися по сходах знову допоміг [PERSON] і [PERSON] допомогла їй сісти у машину, більше вона нікуди не заходила. Потім вони завезли [PERSON] в с. Хвиля, більше нікуди не заїзджали, ніде не зупинялися. Привезли її в с. Хвиля приблизно після 13 год. 30 хв. Коли вони приїхали з с. Половинчик на подвір»ї не було нікого. [PERSON] постійно допомагала [PERSON] виходити із машини, але до будинку вона йшла сама. Коли вони знаходились в с. Половинчик, біля сільської ради вони ні з ким не спілкувалися, як не спілкувалися ні з ким і в с. Жовтневе коли забирали та привозили назад [PERSON]. [PERSON] була при свідомості, стан в неї був нормальний, вона нормально говорила, вона розуміла значення своїх дій, була адекватна. [PERSON] не тиснула на [PERSON], сварки між ними не було, вони їхали та шуткували між собою і в нього склалося враження, що [PERSON] їхала з ними добровільно. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона знайома з [PERSON], вона кума її матері. Вона її навідувала, доглядала її. Їй відомо, що [PERSON] хворіла, перенесла операцію. Після того як [PERSON] захворіла, [PERSON] давала кошти на лікування, возила її в лікарню, давала їй дрова декілька разів. Останній період життя [PERSON] в с. Шабастівка вона вже не вставала з ліжка, лежала вона вже десь із тиждень. Потім коли їй стало зовсім погано вона її попросила зателефонувати в Хвилю Жовтня, щоб вони приїхали, але вони сказали, що їм немає часу. Вже незадовго до смерті вони приїхали і забрали її. Коли [PERSON] забирала [PERSON] вона саме принесла їй їсти. При цьому також була і сусідка Галя. [PERSON] йшла до машини на милицях. Приблизно через місяць після цього вона разом з [PERSON] їздила довідуватись до тітки [PERSON] в с. Жовтневе один раз. Це був кінець березня місяця 2013 року, з 29 березня по останній день місяця, у вихідний день, оскільки в будній день [PERSON] працював. Приїхали вони вдень до двору, до них ніхто з жителів села, сусідів до машини не підходив. Коли вони зайшли в будинок [PERSON] знаходилась у спальні, сиділа на ліжку. Стан тітки [PERSON] не покращився. В будинку була тітка Катя і тітка [PERSON], більше нікого не було. Вони поспілкувались, а потім їх [PERSON] запросила до столу і [PERSON] встала і пішла з ними, йшла нормально. Не скаржилася вона на біль в ногах, лише говорила, що в неї болить живіт. [PERSON] посиділа з ними за столом 5-10 хвилин, а потім сказала, що вона себе погано почуває та піде ляже. Пішла до ліжка самостійно. За цей період, коли вони перебували в будинку, [PERSON] з будинку по своїх потребах не виходила. Вони в [PERSON] в цей день були перші. [PERSON] нічого не говорила про те, що вона їздила в інший населений пункт, коли перебувала в с. Жовтневе. Повідомила їм, що має бажання поїхати до себе додому, бо в неї там коти і собаки, вона дуже сумувала за своїм будинком. Крім них до [PERSON] за час їх перебування в неї не приходив ніхто. [PERSON] не розповідала їм, що її хтось провідував. Після того, як вони провідували тітку [PERSON], через два дні вона померла. коли ми їхали провідувати ми ніяку машину не зустрічали по дорозі жителів с. Шабастівка. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона з [PERSON] товаришували. Їй відомо, що [PERSON] була дуже хвора та їздила в м. Черкаси на операцію. Після операції [PERSON] самостійно ходила і навіть приходила до неї в гості. Інколи їм телефонували сусіди [PERSON] і вони з чоловіком возили її у лікарню, давали їй кошти. Після перебування в лікарні їй ставало легше і вона могла ходити. Потім її з с. Шабастівка, де вона постійно проживала, забрали люди в с. Жовтневе, доглядати за нею. Ольга не повідомляла їй хто ті люди, які її забрали. Потім вони їздили в с. Жовтневе, в кінці березня місяця 2013 року, можливо 29 чи 30 березня 2013 року, у вихідний день, в суботу, оскільки [PERSON] її чоловік, у будні дні працював, провідати [PERSON]. Разом з нею їздили її чоловік та тітка [PERSON] з дочкою. Вони провідували [PERSON] лише один раз. Приїхали в с. Жовтневе вони приблизно о 12 годині, а поїхали від [PERSON] приблизно о 17 годині. Коли вони приїхали двері в будинок були зачинені. Ті люди, які приїхали з ними пішли до сусідів та питали де тітка [PERSON]. Вони близько 30 хвилин чекали, а потім [PERSON] постукала у вікно і двері відкрила тітка [PERSON]. В будинку були [PERSON] та [PERSON]. Коли вони зайшли в будинок [PERSON] сиділа в ліжку. Потім коли накрили на стіл, [PERSON] прийшла до столу тримаючись за стіну. Вона йшла сама, ні за кого не тримаючись. За столом разом з ними [PERSON] була всього лише 20-30 хвилин. Після того, як вона посиділа з ними за столом, вона сама повернулась до свого ліжка, яке знаходилось в іншій кімнаті. [PERSON] була в такому стані, який потребував постійного стороннього догляду. Вони спілкувалися з [PERSON] і вона повідомила їм, що має бажання померти в своєму будинку та просила їх її забрати. За той час поки вони були в [PERSON] вона на вулицю не виходила, вона постійно була в полі її зору і до них ніхто не приходив і вона не говорила їм, що її провідував ще хтось з с. Шабастівка. Їй особисто [PERSON] повідомляла, що продала земельну ділянку [PERSON], оскільки вона їй допомагала, давала кошти на лікарню та на операцію. Влітку 2012 року [PERSON] передавала [PERSON] кошти в сумі 700 гривень та в сумі 2000 гривень. Приблизно через декілька днів після того як вони провідали [PERSON] вона померла. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що він працює в СФГ «Юрія», де також працює і [PERSON]. [PERSON] він знає, спілкувався з нею, вона приходила до них в гості. Крім цього, він неодноразово привозив дрова [PERSON] в 2012 та 2013 роках, кошти, які передавала [PERSON], 700 гривень і 200 гривень. При спілкуванні з [PERSON], вона говорила йому, що свою земельну ділянку передає [PERSON]. Після того, як [PERSON] переїхала проживати в інше село він разом зі своєю дружиною, [PERSON] та [PERSON] в обідню пору, приблизно о 12 -13 годині, в кінці квітня місяця 2013 року, можливо з 25 по 30 квітня, у вихідний день, оскільки у будній день він на роботі, їздили до [PERSON] відвідувати її в с. Жовтневе. Автомобілем керував він, дорогу до села, де проживала [PERSON], знала [PERSON]. Коли вони вже приїхали в село то [PERSON] запитувала в якогось чоловіка де тітка [PERSON]. Коли вони зайшли в будинок там були [PERSON] та [PERSON]. Вони привітались, а потім сіли за стіл і з ними разом сіла [PERSON]. Спочатку [PERSON] лежала на ліжку, а потім сіла за стіл разом з ними. До столу вона прийшла сама. В будинку була ще господарка будинку, яка накрила їм стіл та пригощала їх. В будинку де проживала [PERSON] вони були приблизно до 16-17 години. [PERSON] разом з ними сиділа за столом приблизно 20 хвилин, а потім вона повернулася в кімнату де лягла на ліжко, а вони сиділи біля неї спілкувалися. [PERSON] не скаржилася, що їй там погано жити, а лише говорила, що дуже сумує за своїм будинком. Вона говорила, що в неї болять ноги. Про те, що її ще хтось відвідував [PERSON] їм не говорила. Потім він вийшов на двір, а жінки залишалися в будинку. За той час поки він був в будинку [PERSON] з будинку не виходила. [PERSON] була онкохвора. Коли вони приїхали в с. Жовтневе, по дорозі ніякого транспорту із Шабастівка не зустрічали. [PERSON] не повідомляла їм, що її хтось провідував з с. Шабастівка. Ольга говорила, що дуже сумує за власним будинком. Через два дні, після того як вони її провідували, [PERSON] померла і вони їздили до неї на похорон. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] була її гарною подругою, яка ділилася з нею і горем і радістю. Потім вона захворіла, але в неї зовсім не було близьких родичів. Вона працює соціальним працівником і здійснювала за [PERSON] догляд. В день їй дозволено обслуговувати 5-6 чоловік, а тому до [PERSON] вона приходила через день. Ольга повідомила їй, що її може підтримати [PERSON]. Вона також мала намір допомагати [PERSON]. Через деякий час вона звернулася в сільську раду с. Шабастівка де повідомила голову села про тяжко хвору [PERSON]. Голова села сказала, що будемо надавати допомогу [PERSON]. Потім голова села запропонувала звернутися до фермера [PERSON] за допомогою. [PERSON] не відмовила їм в допомозі, надавала пальне та кошти. Вона провідувала [PERSON] в лікарні де вона також зустріла і [PERSON], яка також приїхала до [PERSON]. [PERSON] придбала для [PERSON] в лікарню все необхідне. Вони між собою родалися, спілкувалися. Потім [PERSON] стало гірше. Вона знову звернулася в сільську раду та повідомила, що [PERSON] зовсім погано, вона вже не може підводитися з ліжка, в неї закінчилися дрова, а кошти, які надала [PERSON] вже закінчились. Їй запропонували доглядати за [PERSON], але вона відмовилася через свою роботу. Потім [PERSON] запропонувала завезти її в будинок для людей похилого віку та сказала, що заплатить за неї, але [PERSON] сказала телефонувати до її сестри [PERSON], щоб вона її забрала. В той же день, після цієї розмови, не дивлячись на погані погодні умови, приїхала [PERSON] з с. Жовтневе та забрала [PERSON]. Їй [PERSON] повідомила, що має намір розпорядитися двома своїми земельними ділянками і на користь [PERSON] і на користь [PERSON]. Потім їй розповідали люди з с. Шабастівка, які провідували [PERSON] в с. Жовтневе, що їй там добре. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що її мати [PERSON] попросила провідати хвору. Вона три рази привозила матір провідувати хвору жінку з с. Шабастівка в с. Хвиля, розповідала, що її забрали родичі доглядати тому, що вона тяжко хвора. Їздили з мамою лише вдвох, більше з ними ніхто не їздив. Цілеспрямовано не їхали, а лише по дорозі з м. Монастирище заїзджали до неї. В с. Хвиля вона їздила на автомобілі свого родича, іноземного виробництва, зеленого кольору. Керувала даним автомобілем на підставі технічного паспорту, а потім оформила на автомобіль право власності. Вона чекала маму в машині. Всі три рази вони провідували цю жінку в березні місяці. Останній раз коли приїздили, це було 26.03.2013 року, запам»ятала дату, оскільки в телефоні спрацювало нагадування про день народження колеги. В село вони приїхали до 12 години. Мама завжди була в цієї жінки 40-50 хвилин. Коли вони поверталися додому то разом з мамою вийшла жінка похилого віку, яку вони підвезли і потім поїхали додому. По дорозі додому вони зустріли машину в якій сиділи люди з с. Шабастівка. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює секретарем Половинчицької сільської ради Монастирищенського району. 26.03.2013 року, незадовго до обіду, вона перебувала в своєму робочому кабінеті. В кабінет зайшла [PERSON] і голова села сказав їй допомогти. В кабінет вона зайшла та сіла на стілець. Вона побачила, коли жінка заходила, що в неї ноги хворі, а вже потім в розмові вона казала що ноги хворі, що їй робили операцію. [PERSON] повідомила, що вона має намір зробити заповіт на [PERSON]. [PERSON] надала їй документи, а саме два державні акти. Пояснила, що має намір зробити заповіт саме на [PERSON] тому, що вона їй допомагала, коли вона захворіла, давала кошти на ліки, возила в м. Черкаси на операцію, а також після операції їй допомагала. Вона взяла в неї документи, підготувала заповіт, вони розмовляли, оскільки раніше були знайомі. Коли вона почала робити заповіт їй потрібен ще був паспорт [PERSON], а його серед документів, наданих [PERSON] не було. Тоді вона попросила в голови села, який на той час зайшов в кабінет, щоб він приніс паспорт [PERSON], що він і зробив. Вона виготовила ксерокопії з наданих документів і потім зробила заповіт, прочитала їй вголос заповіт і вона підписалась. Заповіт вона підписувала сама, їй ніхто не допомагав, добровільно, ніхто на неї не тиснув. Коли [PERSON] підписувала заповіт вона була при свідомості. Чи роз»яснювала вона їй вимоги ЦК України з приводу посвідчення заповіту вона не пам»ятає, але оформлення заповіту на [PERSON] це була добровільна воля [PERSON]. [PERSON] знаходилась в сільській раді приблизно годину. Зареєстрована вона була в с. Шабастівка. Вона ще трохи поспілкувалася з [PERSON] Вона батька її знала, матір, про людей запитувала. Заповіт був підписаний 26.03.2013 року, а в реєстр внесений в липні 2013 року. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює секретарем Жовтневої сільської ради Монастирищенського району. 20.03.2013 року їй зателефонувала [PERSON] та просила прийти до них додому для того, щоб посвідчити заповіт жінки, яку вони доглядали. Вона їй повідомила, що буде краще, якщо вони привезуть цю жінку в сільську раду. Цього ж дня, ближче до обіду, приблизно після 12 години, [PERSON] та [PERSON] привезли [PERSON] в сільську раду, допомагали їй йти тому, що вона була хвора і сама зайти не могла. [PERSON] була адекватна. [PERSON] заповідала все своє майно. Вона перевірила в неї паспортні дані, зробила копію з її паспорта, засвідчила її та повернула оригінал [PERSON], а також зробила копію з паспорта особи на користь якої заповіт. Заповіт посвідчували в їх сільській раді тому, що вона близько місяця, без реєстрації проживала в с. Жовтневе. Причина була в тому, що вона далі їхати не може, оскільки дуже хворіє. Заповіт посвідчували в кабінеті в сільській раді і при посвідченні заповіту були присутні вона та [PERSON]. В кабінет ніхто не заходив, лише [PERSON] заглядала до [PERSON] через двері, дивилась як вона себе почуває, бо їй трохи не зручно було сидіти. В єдиний державний реєстр заповіт вона надсилала. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 3. ст. 11, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60, ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. [PERSON] померла 02 квітня 2013 року в с. Шабастівка Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 06 від 04.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.04.2013 року, серії І-СР № 200990, виданого виконкомом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ( т. 1 а.с. 70). Після її смерті залишилось спадкове майно. На день смерті у померлої не було нікого. Заповіту від імені померлої в Шабастівській сільській раді посвідчено не було, що підтверджується довідкою, що видається у зв»язку з оформленням спадкових прав № 277 від 05.06.2013 року, виданої виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ( т. 1 а.с. 68). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно довідки № 321 від 11 жовтня 2013 року, виданої виконкомом Жовтневої сільської ради Монастирищенського району [PERSON], яка померла 02.04.2013 року дійсно до дня смерті постійно проживала в [INFO] ( т. 1 а.с. 12). Судом встановлено, що за заповітом № 05 від 20 березня 2013 року, посвідченим секретарем Жовтневої сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, [PERSON], [INFO] заповіла [PERSON], [INFO] усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право ( т. 1 а.с. 69). [PERSON], спадщину після померлої [PERSON] прийняла в зв»язку з чим звернулася до нотаріуса з відповідною заявою ( т. 1 а.с. 65). Судом встановлено, що за заповітом № 19 від 26 березня 2013 року, посвідченим секретарем Половинчицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, [PERSON], [INFO] заповіла [PERSON], [INFO] земельну ділянку (пай) площею 2,522 га згідно Державного акта серія ЧР № 0253079 виданий 02 червня 2001 року та земельну ділянку (пай) площею 2,5216 га, згідно державного акта серія ЯЕ № 143285 виданий 01 серпня 2007 року ( т. 1 а.с. 77). [PERSON], спадщину після померлої [PERSON] прийняли в зв»язку з чим звернулася до нотаріуса з відповідною заявою ( т. 1 а.с. 74). Згідно ч.2,3,4\~ст. 1254 ЦК України \~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч.3 ст. 203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто одним з основних юридичних фактів, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору. Наявність вільного волевиявлення учасників правочину та відсутність волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину підставою для визнання такого недійсним.\~ Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-127 цс13 від 18.12.2013 року, яка є обов'язковою для судів в силу ст. 360-7 ЦПК України.\~ Позивач, як на підставу для задоволення позову, посилається на відсутність вільного волевиявлення спадкодавця [PERSON] при складенні заповіту, зокрема власного підпису в заповіті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі ( ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом за клопотанням сторони позивача [PERSON] призначена у справі судова почеркознавча експертиза, виконання якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно висновку експерта № 621/14-23, № 1124/14-23 від 25.06.2014 року підпис від імені [PERSON] в заповіті від 26 березня 2013 року на ім»я [PERSON] виконано рукописним способом кульковою ручкою пастою фіолетового кольору без застосування способів технічного відтворення підпису: підготовки олівцем, копіюванням через копіювальний папір або перетисненням з наступною обвідкою, а також без використання графопобудовників. Рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в заповіті від 26 березня 2013 року на ім"я [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою ( т. 2 а.с. 21-25). Ухвалою суду від 24.10.2014 року, в зв»язку з тим, що даний висновок суд визнав недостатньо обґрунтованим, за клопотанням сторони відповідача [PERSON] задоволено клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, виконання якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно висновку за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністретсва юстиції України № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року : Підписи від імені [PERSON] у двох примірниках заповіту від 26.03.2013 року та в графі «Розписка про одержання оформленого документу» в рядку з номером нотаріальної дії 19 на 12 аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій [PERSON] сільської ради, виконані шляхом копіювання (перемальовки) «на просвіт». Підписи та рукописні записи від імені [PERSON] у двох примірниках заповіту від 26.03.2013 року та в графі «Розписка про одержання оформленого документу» в рядку з номером нотаріальної дії 19 на 12 аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій [PERSON] сільської ради, виконані не [PERSON], а іншою особою шляхом копіювання «на просвіт». Відповідно до п. 4.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень ( затверджена Наказом Міністерства юстиції України\~ 08.10.1998\~ № 53/5) ( далі Інструкція) у разі коли призначена первинна, додаткова, повторна або комплексна експертиза за процесом дослідження чи наданими об'єктами не є такою по суті, керівник експертної установи організовує проведення відповідної експертизи, а у вступній частині висновку зазначаються мотиви зміни її процесуального визначення відповідно до законодавства про, що зазначено у висновку № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року, згідно з яким експертом проведено додаткову експертизу, а не повторну саме через надання для проведення експертизи більший обсяг порівняльного матеріалу, що дало змогу експерту більш детально, з більшою вірогідністю дослідити предмет дослідження підпис [PERSON] в оспорюваному заповіті та виявити ознаки того, що підписи та рукописні записи від імені [PERSON] у двох примірниках заповіту від 26.03.2013 року та в графі «Розписка про одержання оформленого документу» в рядку з номером нотаріальної дії 19 на 12 аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій [PERSON] сільської ради, виконані не [PERSON], а іншою особою шляхом копіювання «на просвіт». Додаткова експертиза проводиться в разі суттєвої зміни попередніх обставин виконання проектів на час проведення експертизи, етапів робіт та на вимогу замовника експертизи, що має місце в даному випадку, зокрема в частині проведення дослідження ймовірної технічної підробки підпису ( т. 2 а.с. 222, аркуш висновку № 10) таспростовує посилання відповідача [PERSON] на те, що висновки експертиз суперечать один одному. Посилання відповідача [PERSON] на неналежність зібрання та подання експерту зразків підпису [PERSON] спростовується тим, що згідно п. 2.1 Інструкції експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов'язаних із проведенням експертизи. Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов'язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Заява про відмову повинна бути вмотивованою. Згідно п. 2.2 Інструкції експерт зобовязаний повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані. Згідно п. 4.4 Інструкції якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Будь-яких повідомлень про неналежне оформлення матеріалів, які надані на проведення експертизи до суду не надходило. Тому, суд вважає, що експертам судом надано достатньо матеріалів, для проведення експертизи, після задоволення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Суд приймає висновок експерта КНДІСЕ за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року як належний доказ у справі, не ставить його під сумнів, оскільки він отриманий передбаченим законом способом, виконаний у відповідності до вимог діючого законодавства, повноважними на це особами. \~ \~ Сторонами не надано суду достатніх та допустимих доказів, які б давали суду підстави сумніватися в належності та достовірності вказаного вище висновку експерта. Після отримання судом висновку експерта сторони клопотання про призначення у справі повторної, додаткової чи будь-якої іншої експертизи не заявляли. Призначення у справі, зокрема почеркознавчої експертизи ( повторної, додаткової тощо), в силу ст. 145 ЦПК України не є обовязком суду. Відповідачем [PERSON] при підготовці справи для проведення судової почеркознавчої експертизи, зокрема при долучені зразків підписів [PERSON] ( вільних, умовно-вільних) в судовому засіданні будь-яких клопотань чи зауважень до суду не надано. Суд вважає, що свідок [PERSON] є заінтересованою особою в силу виконання своїх службових обов»язків при оформленні та підписанні оспорюваного заповіту та дала покази про те, що підписи в оспорюваному заповіті виконані саме [PERSON], з метою свого захисту як особи. яка в силу своїх службових обов"язків посвідчувала оспорюваний заповіт та спростовуються висновком додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року. Покази інших свідків у справі, які не були безпосередніми свідками складання та підписання [PERSON] оспорюваного заповіту не спростовують висновки експертів в частині того, що підпис в оспорюваному заповіті виконаний не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 203, 215, 1220, 1247, 1257 ЦК України, постанови Верховного Суду України № 6-127 цс13 від 18.12.2013 року та

Outcome: approved