Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував наступним чином. 23 квітня 1994 року вони із відповідачем уклали шлюб, який на даний час розірваний за рішенням Ладижинського міського суду. За час спільного проживання, вони, за кошти сімейного бюджету, придбали у власність нерухоме майно: жилий будинок та земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] та рухоме майно: автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 64555 грн. Зважаючи на те, що відповідач не бажає в добровільному порядку самостійно за взаємною згодою здійснити поділ майна, здобутого у спільну сумісну власність під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому позивач [PERSON] просила суд поділи спільне майно подружжя, в саме визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за нею 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки, розташовані по [ADDRESS].; виділити їй в натурі, враховуючи 1/2 частини вартості переданого відповідачу автомобіля та інтереси різностатевих дітей, які проживають із позивачкою, приміщення І поверху, веранду, кімнату площею 17,2 кв.м на II поверсі будинку, приміщення підвалу - площею 11,7 кв.м. ( загальною площею 123,4 кв.м) та 1/2 частину гаража; виділити відповідачу - [PERSON] в натурі, враховуючи вартість отриманого у власність автомобіля, приміщення II поверху, крім кімнати площею 17,2 кв.м., приміщення підвалу, крім приміщення площею 11,7 кв.м. ( загальною площею - 115,2 кв.м) та 1/2 частину гаража. 28 квітня 2014 року позивач уточнив свої позовні вимоги, надавши суду заяву відповідного змісту, в якій просив суд визнати за відповідачем [PERSON] право власності на автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] стягнути з відповідача грошову компенсацію за зазначений вище автомобіль в розмірі 32277грн. 50 копійок. Визнати за нею - [PERSON] право власності (відповідно до варіанту № 3 ( додатки 12-14) судової будівельно-технічної експертизи № ОС - 112) на 51/100 частку житлового будинку за адресою [ADDRESS], виділивши їй в натурі веранду 1; прихожу 2; санвузол 3; кухню 4; житлову кімнату 5; 12 частину гаража 6; 12 частину підвалу 13; частину підвалу 14; підвал 17. Всього на суму 240577 грн. Визнати за нею - [PERSON] право власності на 51/100 частку земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер 0510600000:04:003:0033. Виділити відповідачу - [PERSON] право власності (відповідно до варіанту № 3 ( додатки 12-14) судової будівельно- технічної експертизи № ОС - 112) на 49/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS], виділивши йому в натурі 12 частину гаража 6; кімнату 7; кімнату 8; кімнату 9; гардероб 10; санвузол 11; коридор 12; сходову клітину 12а; 12 частину підвалу 13; частину підвалу 14. Всього на суму 234870 грн. Визнати за відповідачем - [PERSON] право власності на 49/100 частки земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер 0510600000:04:003:0033, а також стягнути судові витрати по справі. Вважає, цей варіант поділу спільної сумісної нерухомості порівняно з варіантами №1; №2 зазначеного висновку експерта найбільш відповідає інтересам сторін, оскільки враховує усталеність їх користування приміщеннями, рівність часток у праві власності з мінімальним відхиленням від засад рівності з істотних (технічних) обставин, можливість якнайповніше забезпечувати життєві потреби використанням кожним житлових і нежитлових (в т.ч. господарських) приміщень, мінімізує обсяг і вартість робіт з перепланування і переобладнання житлового будинку в дві ізольовані квартири, а також враховує інтереси дітей, які постійно проживають у спірному будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності, у разі неявки відповідача дає згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з?явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був повідомлений в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи з поважних причин, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Відповідно до ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 грудня 2012 року рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області шлюб, який був укладений між сторонами спору 23 квітня 1994 року було розірвано. Вказане судове рішення набуло законної сили 02 січня 2013 року, відтак саме з цього моменту припинено шлюб сторін в розумінні правил ч. 2 ст. 114 СК. Від цього шлюбу вони мають двоє дітей, з яких одна дитина на даний час є неповнолітньою (свідоцтва про народження. Як убачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Факт належності вказаного об'єкта нерухомості саме [PERSON] підтверджується також Технічним паспортом виданим 18 листопада 2008 року КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентарізації» відповідно до якого власником цілого житлового будинку зазначено [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 28 січня 2014 року надано дозвол на перепланування і переобладнання житлового будинку по [ADDRESS] в разі поділу його за будь-яким варіантом висновку експерта на дві ізольовані квартири. Земельна ділянка, кадастровий номер 0510600000:04:003:0033, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 686 кв. м, належить відповідачу [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 грудня 2009 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 8 Сімейного кодексу України „Право спільної сумісної власності подружжя", а також Главою 26 Цивільного кодексу України „Право спільної власності". У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, введення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свою позицію з вирішення питання щодо поділу майна подружжя висловлено також у п.23, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від21.12.2007 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. За наведених обставин в розрізі норм чинного законодавства, слід констатувати, що об'єкт нерухомості - жилий будинок та земельна ділянка, розташовані по [ADDRESS] та рухоме майно: автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] придбані подружжям в період спільного проживання, за кошти сімейного бюджету, а відтак вони є спільною сумісною власністю подружжя. В силу ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3. ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Наведене узгоджується з вимогами ст.ст. 368 -370 , 372 ЦК України. На виконання вимог ст.145 ЦПК України, ухвалою суду за клопотанням позивача було призначено судово - будівельно технічну експертизу на вирішення якої було поставлено ряд питань, у тому числі і про визначення варіантів розподілу жилого будинку, у тому числі шляхом визначення ідеальних часток по 1/2 кожному та вартості предмета спору. За результатами проведення експертизи експертом 31.01.2014 року було складено висновок за №1685/13-21, відповідно до якого встановлено, що розподіл житлового будинку в означених ідеальних частках (по 1/2 та 1/2 дольових частин кожного з співвласників з метою обладнання окремих ізольованих квартир) технічно можливий та наведена розробка 3-х варіантів поділу житлового будинку з прибудовами в означених ідеальних частках в табличній формі. Ринкова вартість житлового будинку станом на час проведення дослідження склала 475447,00 гривень. Варіант № 3 поділу спільної сумісної нерухомості порівняно з варіантами №1; №2 зазначеного висновку експерта найбільш відповідає інтересам сторін, оскільки враховує усталеність їх користування приміщеннями, рівність часток у праві власності з мінімальним відхиленням від засад рівності з істотних (технічних) обставин, можливість якнайповніше забезпечувати життєві потреби використанням кожним житлових і нежитлових (в т.ч. господарських) приміщень, мінімізує обсяг і вартість робіт з перепланування і переобладнання житлового будинку в дві ізольовані квартири, а також враховує інтереси дітей, які постійно проживають у спірному будинку. Крім того, використання сторонами, які не є подружжям, спільного сумісного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами без їх реального поділу з виділенням кожному ізольованої квартири та визнанням права власності на них суперечить законним правам та інтересам приватного життя позивача й відповідача, а забезпечити реалізацію цих прав та інтересів можливо лише рішенням суду на основі висновку експерта з урахуванням дозволу виконкому Ладижинської міської ради на перепланування і переобладнання їх нерухомості. Оскільки варіант № 3 висновку експерта №1685/13-21 поділу набутого сторонами в шлюбі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] найбільш повно відповідає законним правам та інтересам позивача й відповідача, державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, то, з урахуванням дозволу виконкому Ладижинської міської ради на його перепланування і переобладнання й істотності обставин, що змушують відійти від засад рівності часток подружжя в спільній сумісній власності, суд визнає за необхідне виділити з визнанням права власності: [PERSON] 51/100 частку житлового будинку за адресою [ADDRESS], що складається з веранди 1; прихожої 2; санвузла 3; кухні 4; житлової кімнати 5; 12 частини гаража 6; 12 частини підвалу 13; частини підвалу 14; підвалу 17. Всього на суму 240577 грн. [PERSON] на 49/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS], що складається з 12 частини гаража 6; житлової кімнати 7; житлової кімнати 8; житлової кімнати 9; гардеробу 10; санвузла 11; коридора 12; сходової клітини 12а; 12 частини підвалу 13; частини підвалу 14, підвалу 15. Всього на суму 234870 грн. Відступ від ідеальної частки нерухомого майна позивача 1/2 дольової частини вартості становить на 240 577 - 237 723,50 = 2 853, 50 грн більше, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2 853, 50 грн грошової компенсації за відступ від ідеальних часток при реальному розподілі житлового будинку. При розподілі рухомого майна необхідно врахувати, що автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] знаходиться у відповідача і він, на відміну від позивача, має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а тому необхідно розподілити в натурі належне [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності рухоме майно, наступним чином. Виділити [PERSON] на праві приватної власності рухоме майно вартістю 64 555 грн, а саме: автомобіль марки DACIA, модель LODAN номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відступ від ідеальної частки рухомого майна відповідача 1/2 дольової частини вартості становить на 32277,50 грн більше, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 32277,50 грн грошової компенсації за відступ від ідеальних часток при реальному розподілі автомобіля. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд присуджує судові витрати згідно наданих документальних підтверджень. На підставі викладеного та

Outcome: approved