Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила суд, визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,33 умовних кадастрових гектари, яка належала її матері [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай), що належала померлій. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті своєї матері Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном та не заявила про відмову від спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідачі по справі фактично спадщину не приймали, на не претендують на неї. Коли Позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про визнання позовних вимог [PERSON], та просили провести слухання справи без їх участі. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 вересня 2001 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №44 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 3,33 умовних кадастрових гектари. Вказана земельна частка (пай) належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 30 грудня 1999 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 17 грудня 1999 року №528 (а.с. 8). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Інші спадкоємці першої черги відсутні. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 квітня 1984 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №18, батьками позивачки, дівоче прізвище якої було «[PERSON]», зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 05 січня 1994 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 9). В свою чергу, [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]» у зв'язку з укладенням шлюбу з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 30 липня 2004 року, місце реєстрації - смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області (а.с. 11). Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 14 вересня 2010 року (а.с.12). 03 лютого 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 03 лютого 2012 року, місце реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 23 (а.с. 13). Згідно з статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Після смерті своєї матері Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявила про відмову від спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідачі по справі, після смерті [PERSON], фактично спадщину не приймали, на неї не претендують, в суд за продовженням строку прийняття спадщини звертатися не будуть, що підтверджується поданими ними заявами до Чугуївської державної нотаріальної контори (а.с. 14,15,16). Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved