Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, а саме на квартиру загальною площею 44,3 кв.м (житлова площа 30,1 кв.м) за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул.Спортивна (Гайдара), 6, кв.22, належної йому на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом та реєстраційного посвідчення. Свої вимоги позивач обгрунтоує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира за\~адресою:\~м.Чорноморськ\~(Іллічівськ),\~вул.Спортивна\~(Гайдара),\~6,\~кв.22,\~яку він\~отримав на\~підставі Свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~(розпорядження\~№482),\~та Свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~від 22\~травня 1997\~року після\~смерті [PERSON]. У зв'язку з посвідченням Договору про довічне утримання було накладено заборону відчуження всієї вказаної квартири, тобто нотаріусом було обмежено право інших співвласників на вільне розпорядження своїм майном. Представник Позивача адвокат [PERSON] надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги позову підтримує (а.с.54). Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.55), заперечень проти заявлених позивачем вимог не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору довічного утримання від 10 лютого 1995 року (а.с.16-17), який було укладено між [PERSON] і [PERSON], [PERSON] передала у власність [PERSON] 1/3 частини квартири за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул.Спортивна (Гайдара), 6, кв.22, а останній взяв на себе обов'язок утримувати [PERSON] довічно. Цього ж дня, нотаріусом Іллічівськьої міської Державної нотаріальної контори [PERSON] у зв'язку з посвідченням Договору про довічне утримання було накладено заборону відчуження всієї вказаної в договорі квартири, на той момент належної Позивачу, [PERSON], [PERSON] у рівних частинах до припинення дії Договору довічного утримання, зареєстровано в реєстрі реєстрації заборон. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19), в розділі інформація про державну реєстрацію обтяжень зазначено: дата державної реєстрації 10.02.1995 року, вид обтяження - заборона на нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються [PERSON], єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (до 01.01.2013 року), реєстраційний номер обтяження - 8397055, 10.02.1995 року реєстратор Іллічівська міська державна нотаріальна контора, зміст, характеристика обтяження архівний номер 10-95. Таким чином, Нотаріусом було обмежено право інших співвласників на вільне розпорядження своїм майном. Відповідно до Свідоцтва про смерть від 18 листопада 1996 року 1-ЖД №117954, [PERSON] помер 16 листопада 1996 року (а.с.14). [PERSON] не звернулася до Чорноморської міської Державної нотаріальної контори з заявою про скасування заборони на відчуження майна. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє. користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст.ст.317,319,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також, як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто, на теперішній час в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є запис про заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул.Спортивна (Гайдара), 6, кв.22. Відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно дост.73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, позивачу як спадкоємцю видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 травня 1997 року (а.с.15), але на квартиру накладена заборона у звязку з посвідченням Договору довічного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved