Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Також у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає та ніколи не проживав, зокрема, [PERSON] . Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участь не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Враховуючи той факт, що відповідач не проживає у зазначеному житлі, а факт його реєстрації є перешкодою в реалізації позивачем її прав власника та на отримання субсидії, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним вище житлом. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 01.04.2021 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положеньст. 280-281 ЦПК України. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором зміни від 18.07.1994 та свідоцтвом про право на спадщину по закону (а.с.8). Згідно довідки № 464 від 10.02.2021 виданої адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, зокрема, [PERSON] (а.с.11). Як слідує з довідки № 17 від 19.02.2021 Голови квартального комітету "№4 Гірський" за адресою: вул. Озаринецька, 29, м. Могилів-Подільський Вінницької області зареєстрований, однак не проживає і ніколи не проживав [PERSON] (а.с.10). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікаціюКонвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 рок , Першого протоколута протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Доказів, які б спростовували факт відсутності відповідача за адресою місця реєстрації менше ніж 1 рік в матеріалах справи не має. Враховуючи викладене суд, вирішуючи спір за наявними у справі доказами, приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 7Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зважаючи на зміст положень вказаних вище норм, а також встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved