Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] , [INFO] , проживає в будинку [ADDRESS] , є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько дітей записаний в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Сім`я перебуває під соціальним супроводом з 17 вересня 2018 року. Під час соціального супроводу соціальними працівниками виявлено, що мати [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо піклування про здоров`я дітей, їх фізичний, та моральний розвиток, не забезпечує здобуття сином [PERSON] , 2010 року народження, повної загальної середньої освіти. В будинку [PERSON] постійно брудно, діти не доглянуті, не забезпечені необхідним харчуванням, медичним оглядом - ці фактори впливають на фізичний розвиток дітей, як складову їхнього виховання. Крім того, діти не мають доступу до культурних та інших цінностей, не створені умови для отримання ними освіти. Дані обставини підтверджуються соціальною карткою на сім`ю/особи № 36 (№ з/п 1, 4, 5, 14, 15, 20). Не виконання матір`ю обов`язку на здобуття дитиною повної загальної середньої освіти також підтверджується листами загальноосвітніх шкіл, що розташовані на території міста Підгородне. [PERSON] не працює, не має постійного доходу, забезпечує дітей на соціальні виплати. За час соціального супроводу мати [PERSON] виконувала рекомендації лише під наглядом та супроводом соціальних працівників, самостійно не вживала заходів з поліпшення умов життя своїх дітей. З матір`ю дітей [PERSON] постійно проводилися бесіди представниками міської ради, фахівцями з соціальної роботи, однак вона не робить висновків та не змінює власний спосіб життя. З метою надання підтримки матері, за її власною заявою діти були влаштовані до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», де перебувають до теперішнього часу. За час перебування дітей у закладі мати їх не відвідувала, що підтверджується листами КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області. Практичним психологом КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» проведено діагностику розвитку дітей - [PERSON] [INFO] має затримку психічного розвитку та низький рівень знань, який не відповідає його віку, [PERSON] [INFO] - низька концентрація уваги, у мисленні та розвитку педагогічна занедбаність. Діти потрапили до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» в занедбаному стані, мали запущений педикульоз, при обстеженні в КЗ «Центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної державної адміністрації Дніпропетровської області, лікарі були змушені поголити дітям голови для термінової обробки ран під волосяним покровом. До моменту звернення з відповідним позовом до суду працівниками міської ради проводились профілактичні бесіди з матір`ю, однак вона не усвідомила необхідності зміни способу власного життя, необхідності повернення дітей до дому. Таким чином, все вищенаведене свідчить на невиконання батьківських обов`язків визначених Сімейним кодексом України матір`ю дітей. 01.10.2019 на засіданні опікунської ради заслухано матір [PERSON] , встановлено, що спосіб життя вона не змінила, дітей не відвідує. Членами опікунської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] 09.10.2019 виконавчим комітетом Підгородненської міської ради затверджено протокол засідання опікунської ради від 01.10.2019 та вирішено звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 28.11.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Дніпровській райдержадміністрації було розглянуто питання стосовно доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , на яке також була запрошена [PERSON] але не прибула з невідомих причин. Так у ході розгляду даного питання, комісія дійшла висновку, що у відношенні матері [PERSON] , [INFO]. до дітей [PERSON] та [PERSON] вбачаються ознаки втрати родинного зв`язку, що може бути визначено як її ухилення від виконання батьківських обов`язків та підтверджується байдужістю з боку [PERSON] до своїх дітей. За час перебування дітей у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» [PERSON] жодного разу не телефонувала працівникам відділення, де перебувають її діти, щоб поцікавитись їх здоров`ям та розвитком, з 26 липня 2019 року по теперішній час не з`явилась до дітей з метою їх відвідування. Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Дніпровської райдержадміністрації від 10 грудня 2019 р. (як зазначено у висновку комісії) [PERSON] , [INFO] перебувала на обліку у зазначеному управлінні та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» було призначено допомогу на дітей, як одинокій матері. Так, допомога надавалась в березні, в квітні, в травні, в червні 2019 р. в розмірі 3653.00 грн., на місяць, а в липні та серпні 2019 р. в розмірі 3817.00 грн. Однак після влаштування дітей до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» виплати припинено до теперішнього часу. Дослідивши всі наявні матеріали у відношенні [PERSON] та її дітей: [PERSON] та [PERSON] , Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування прийшла до висновку - за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO]. з метою захисту прав та інтересів дітей. Оскільки відповідач є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов`язана утримувати своїх дітей, не дивлячись на фактичну відмову від них, вважаємо за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути аліменти з [PERSON] ІН [NUMBER] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від доходу матері. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи: орган опіки та піклування Дніпровської РДА Дніпропетровської області Баранець З.О. до початку засідання надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Сьомін О.С. до початку засідання надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі позовні вимоги підтримав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] , [INFO] та дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.07.2010 року, копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.04.2014 року, в яких зазначено відповідача як мати дитини. Згідно повідомлення Дніпровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 07.06.2019 року №181, вбачається, що за адресою [ADDRESS] , проживає [PERSON] , [INFO]., яка має дітей [PERSON] , [INFO]., та [PERSON] , [INFO]. Мати не працює і ніколи не працювала, хоча фізичних протипоказань не має. Дохід сім`ї складається з соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Сім`я заходиться під соціальним супроводом Дніпровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді через недостатнє виконання матір`ю батьківських обов`язків та невідповідні умови виховання дітей. Зокрема, діти виглядають занедбаними та брудними, мають запушений педикульоз, мати теж має педикульоз, лікуванням педикульозу ні у себе, ні у дітей мати не займається, незважаючи на неодноразові зауваження та рекомендації фахівця із соціальної роботи. Харчуванням діти не забезпечені у повній мірі відповідно віку. [PERSON] не відвідує жодний навчальний заклад, хоча йому вже буде 9 років. У травні 2019 року фахівець із соціальної роботи наполіг, щоб мати разом з дітьми пройшла обстеження у інклюзивно-ресурсному центрі для визначення рівня розвитку та рекомендацій щодо навчання дітей. Фахівець із соціальної роботи Дніпровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді особисто супроводжувала матір з дітьми до Петриківського інклюзивно-ресурсного центру, мати, хоча знала про запланований виїзд заздалегідь, не мала коштів ні на проїзд, не взяла з собою ні води, ні продуктів для дітей в дорогу, тому фахівець із соціальної роботи все це оплатив з власних коштів. За період здійснення соціального супроводу матері були дані рекомендації щодо наведення порядку у житловому приміщенні, харчування та лікування дітей, але суттєво нічого не змінилося. Під час останнього візиту у сім`ю у червні 2019 року виявлено, що санітарний стан приміщення на даний час незадовільний, у житлових кімнатах брудно, сміття, дуже брудний посуд, який мокне у брудній воді, одяг валяється купами, на підлозі розбита скляна банка, прибрати яку мати не вважала за потрібне. Незважаючи на конкретні зауваження фахівця із соціальної роботи, мати у приміщенні не прибирала, пояснити, чому не прибрала, не може. Як вбачається з матеріалів справи відповідач вихованням та освітою дітей не займалася, її син - [PERSON] у 9 років не зарахований до жодного навчального закладу та взагалі не відвідував школу, донька - [PERSON] також не відвідувала жодного дошкільного закладу, про що свідчать відповіді надані Адміністрацією КЗ «Підгородненська НВК №3» від 27.11.2019 року, КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» від 03.12.2019 р. №248; КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс №4» ЗОШ І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» від 27.11.2019 р. №555 (а.с.41); КЗ «Підгородненська ЗОШ №2» І-ІІІ ступенів» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» від 27.11.2019 р. №187. З інформації КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 29.08.2019 року №324 вбачається, що з 26.07.2019 року за заявою матері [PERSON] та направленнями служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації №252-НЦ та №253-НЦ у відділенні «Термінове влаштування дітей» перебувають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною перебування дітей мати у заяві зазначила поліпшення матеріально-побутових умов та створення умов для проживання дітей. Термін перебування дітей закінчився 27.08.2019 року, але мати дітей із закладу не забрала, також не звернулася до служби у справах дітей із заявою про бажання забрати дітей. Діти потрапили до закладу у занедбаному стані, мали запущений педикульоз, внаслідок чого були рани на голові. У КЗ « Центральна районна лікарня», де діти проходили медичний огляд до влаштування в Центр «Добре вдома», лікарі були вимушені поголити голови дітям, у зв`язку з терміновою необхідністю обробки ран під волосяним покровом. Згідно огляду лікаря-невролога [PERSON] та [PERSON] встановлено діагнози - синдром мінімальної мозкової дисфункції, загальне недорозвинення мови, дислалія. У ході роботи було виявлено, що [PERSON] у 9 років не зарахований до жодного навчального закладу та взагалі не відвідував школу. Під час діагностики розвитку дитини, практичним психологом з`ясовано, що [PERSON] не знає чисел, букв, без допомоги дорослого не може рахувати навіть до десяти, має порушення вимови, дитина має низький рівень знань, який не відповідає його віку. [PERSON] також не відвідувала жодного дошкільного закладу. Під час діагностики розвитку дитини, практичним психологом з`ясовано, що дівчинка знає своє ім`я, але не знає своє прізвище та місце проживання, має порушення вимови, не знає чисел, рахує до двох, не знайома з літерами, плутається у назвах овочів та фруктів, порах року. Дитина має низький рівень знань, який не відповідає її віку, у мисленні та розвитку суттєва педагогічна занедбаність. За час перебування дітей, мати жодного разу не телефонувала до центру, не цікавилася здоров`ям та розвитком дітей. Згідно акту обстеження умов проживання №308 від 08.11.2019 року [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що будинок не доглянутий, вона проживає разом з братом [PERSON] . Кімната в якій проживає відповідач потребує ремонту, підлога стара та брудна, застелена старим килимом, який треба випрати. В кімнаті знаходиться плита, за допомогою якої опалюється кімната взимку, яка теж потребує ремонту. Для дітей умови не створені, немає окремих спальних місць, не забезпечене місце для виконання домашніх завдань та ігор. Меблі старі та брудні. Продукти харчування відсутні, запасу дров на зиму немає. Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Підгородненської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 23.10.2019 року №2895, вбачається, що члени опікунської ради вважають за доцільне позбавити матір [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням №1279 виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 09.10.2019 року «Про затвердження протоколу опікунської ради Підгородненської міської ради», вирішено звернутися до суду стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO]., відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 11.12.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO]., відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки матір дитини ухиляються від виконання своїх обов`язків, не цікавляться, не піклується про фізичний та духовний їх розвиток. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. А відповідно до розпоряджень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків (пункт 18 Постанови). Виходячи з конкретних обставин справи втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач зовсім не займається вихованням, освітою дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, необхідними умовами проживання, що негативно впливає на їх фізичний розвиток,здоров`я, діти занедбані, вона фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не вживає заходів, щодо поліпшення умов дітей, що призводить до загрози здоров`ю дітей. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання, піклування дітей відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей (ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на користь тієї особи або установи, де будуть виховуватися діти у розмірі 1/3 частини з усіх їх заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 26.12.2019 року, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 768,40 грн. за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), всього 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved