Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом 31.08.2018 року мотивуючи тим, що вона є непрацездатною, пенсіонером за віком з пенсійним забезпеченням у розмірі 1655,40 грн. щомісяця, має хронічні захворювання, потребує постійного лікування та додаткового догляду. До грудня 2016 року проживала на дачі, яка належить відповідачу, а після того, як він виселив її вимушена винаймати кімнату для проживання у знайомих. Пенсія, яку вона отримує, не вистачає на купівлю ліків, одягу, сплату комунальних платежів та придбання повноцінної їжі. Відповідач, [PERSON] , являється її сином, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує солідний дохід. Вона неодноразово зверталась до сина з проханням про надання допомоги, однак він ніякої допомоги не надає. Просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, довічно. Ухвалою суду від 24.09.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.11.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено частково. 23.01.2019 року прийнята до провадження заява про перегляд заочного рішення. 21.02.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області скасовано заочне рішення суду від 26.11.2018 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила вимоги задовольнити, та зазначила, що вона після лікарні проживала із дочкою за адресою: [ADDRESS] , дочка доглядала за нею, купувала ліки та продукти харчування, потім у дочки склалась складна життєва ситуація і вона вимушена була переїхати. З 16.10.2018 року проживає у знайомих людей. Дочка по можливості їй допомагає, купує ліки. Представник позивача, адвокат Речицька Яна Олександрівна, в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, довічно, та зазначила, що позивач потребує матеріальної допомоги сина, який має можливість її надавати, оскільки здорова та працездатна особа, отримує заробітну плату, нещодавно придбав з прилюдних торгів 1/2 частину квартири в [ADDRESS] , яка коштує близько 342 755,00 грн. Позивач не має можливості проживати за зареєстрованою адресою проживання, оскільки у неї із сином склались складні відносини. Позивач пенсіонерка, отримує мінімальну пенсію та кошти на харчування в розмірі 370 грн., як хвора на онкологічне захворювання, на лікування та проведення операції коштів не вистачає. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача, адвокат Власенко Віктор Миколайович, в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, та зазначив, що відповідач проживав з позивачем за однією адресою, остання подарувала дочці свою частину квартири [ADDRESS] , потім цю частину квартири продали на прилюдних торгах за борги і відповідач її придбав. Відповідач не проти допомагати матері, однак у нього є дитина, яку також потрібно утримувати. Крім того, він працює на будівництві у м. Фастові та отримує мінімальну заробітну плату, яку, також, витрачає на проїзд до роботи. Дружина відповідача являється приватним підприємцем та звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на дитину, оскільки вважає, що він має утримувати не тільки матір, а й свою дитину. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] , є непрацездатною, пенсіонером за віком з пенсійним забезпеченням у розмірі 1655,40 грн. щомісяця, що підтверджено матеріалами справи (а.с.4-6). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія КИО-1 №333794 (а.с.53) [PERSON] , [INFO] ,\~ має третю групу інвалідності з 07.12.2010 року, захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, довічно, що також підтверджується експертним висновком №985 (а.с56). Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №373 від 16.02.2011 року (а.с.54) [PERSON] перебуває на обліку в Білоцерківському міському Управління соціального захисту населення, як пільгова І категорія потерпіла ЧАЕС, якій видано посвідчення серії [NUMBER] с від 05.01.2011 року, що підтверджується копією посвідчення (а.с.52). Судом встановлено, що [PERSON] період з 04.12.2016 року по 06.01.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в НХВ Білоцерківської міської лікарні № 2 з ДЗ: ЗЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню, імпресіонний перелом лівого решітчастого лабіринту гайморової пазухи, травматичне пошкодження назослізного каналу зліва, закритий перелом 8-го, 9-го ребер справа, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.22,23, 57,58, 59-65). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області (а.с.3). Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.35) у [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради №842 від 28.01.2019 року (а.с.114)\~ [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . В даному житловому приміщенні також зареєстровані: мати -\~ [PERSON] , [INFO] , з 25.03.1997 року, син - [PERSON] , [INFO] , з 16.10.2018 року та дружина [PERSON] , [INFO] з 17.01.2019 року. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Технобуд» (а.с.36) [PERSON] працює у ТОВ «БЦ Технобуд» з 01.09.2016 року на посаді бетоняр, загальна сума виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 40 485, 67 грн. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.110-111) вбачається, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, електронних торгів, серія та номер: 1572, виданий 16.10.2018, видавник: Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничук\~ І.М. Номер запису про право власності: 28382114, дата державної реєстрації 16.10.2018 року. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.112, 113, 115), син відповідача [PERSON] , [INFO] , відвідує індивідуальні заняття з англійської мовив школі англійської мови «Inteligent» один раз на тиждень. Вартість одного заняття 85 грн. (4-5 занять у місяць, відповідно витрати за місяць становлять 340-425 грн.),\~ також його син протягом 2-х років (з 19.09.2016 року по теперішній час) відвідує заняття гуртка «Комп`ютерна грамотність». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сім`ю знає з 1972 року, діти позивача це її похресники. Позивач сама виховувала дітей, чоловік їй не допомагав, відповідач у дитинстві дуже хворів і мати його доглядала та лікувала до 6 років, тому наразі у неї малий стаж роботи і мала пенсія. В 2016 році позивач потрапила до лікарню, після побиття, відповідач каже, що це не він її побив, однак він до матері в лікарню не приходив і не допомагав їй, навіть не телефонував. Після лікарні в 2017 році позивача забрала дочка до себе. В квітні 2018 року відповідач склав всі речі позивача, що були на дачі, і вона залишила місце проживання. Живе позивач зараз в неї у селі Савинці, багато коштів витрачає на ліки, їй потрібно робити операцію. В дочки позивач не проживає, тому що в неї проблеми, дочка допомагає матері, вона купує їй ліки. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Враховуючи, що позивач є непрацездатною особою так, як досягла встановленого законом пенсійного віку та отримує не високу пенсію, яка є єдиним її джерелом доходу, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача. Підстав, які б унеможливлювали надання матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем суд не вбачає. Представник відповідача в обгрунтування заперечень зазначив, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача є значною сумою, після відрахування якої у нього буде недостатньо коштів на утримання сім`ї та дитини. Однак, в згідно із ч. 2 ст. 205 СК України обов`язок повнолітніх дітей не залежить від майнового стану повнолітніх дочки чи сина, крім того, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, його дружина являється приватним підприємцем, доказів скрутного матеріального становища їх сім`ї відповідач не надав. При визначені розміру аліментів, судом враховується, що позивач є непрацездатною особою та у зв`язку зі станом здоров`я має потреби у матеріальній допомозі, оскільки\~ розмір її пенсії, встановлений законодавством України на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, та допомога, яка надається їй дочкою є недостатніми для усіх необхідних їй потреб, також, враховується, що відповідач офіційно працевлаштований, є здоровою та працездатною особою та має можливість\~ надавати матеріальну допомогу матері, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.08.2018 року довічно. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати матір та обов`язку брати участь у додаткових витратах суд не вбачає, оскільки відповідачем не заперечуються обставини, що мати не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що також узгоджується з показами свідка. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved