Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що він уклав з відповідачем договір поставки, відповідно до якого відповідач зобов'язувався приймати товар та оплатити в порядку і на умовах, передбачених Договором. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором. Просить стягнути з відповідача на свою користь за Договором поставки № С/230 від 11.01.2016 року - 6320,14 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.. У даній справі 05 квытня 2018 року було відкрите спрощене провадження та справа призначена до розгляду на 24.05.2018 року. 24.05.2018 року судовий розгляд справи відкладено на 26.07.2018 року через неявку відповідача. Відзив на позов відповідач не подав. В судовому засіданні 26.07.2018 року представник позивача позов підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. З огляду на згоду позивача, на підставі ст. 280-281 ЦПК України, судом ухвалено про проведення заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду докази, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на таке. Судом встановлено, що 11 січня 2016 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір поставки (а.с. 8). Відповідно до умов договору позивач (постачальник) має передавати у власність покупцю (ФОП [PERSON].) товар, а покупець взяв на себе зобов'язання приймати товар та проводити його оплату. Відповідно до умов п. 3.2. поставка товару здійснювалася за попередньою заявкою покупця. Згідно розділу 4 оплата за поставлений товар мала здійснюватися покупцем за ціною вказаною у накладній та протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару. З наданих позивачем товарно-транспортних накладних вбачається, що за період з 25.01.2016 року по 24.05.2017 року позивачем поставлено ФОП [PERSON] товар на суму 32727,70 грн. (а.с. 10-65). ФОП [PERSON] частково оплатила поставлений товар на суму 24407,56 грн., що підтверджується копіями чеків та реєстром (а.с. 66-72). Розмір заборгованості ФОП [PERSON] перед позивачем за поставлений товар становить 6320,14 грн. Також встановлено, що ФОП [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з реєстру (а.с. 79). Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами. В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, ФОП [PERSON] прострочила виконання зобов'язання з оплати поставленого товару. При вирішенні спору суд також зазначає, що згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Виходячи з наведеного, припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] не звільняє обов'язку фізичну особу [PERSON], яка є відповідачем у даній справі, від обов'язку виконати зобов'язання ФОП [PERSON], за договором поставки. За таких обставин, суд вважає що відповідачем порушені права позивача, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У зв'язку із задоволення позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762 грн. на відшкодування понесених по справі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved