overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 р. по теперішній час. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 р. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Цукуринської селищної ради м.Селидове Донецької області. Згідно довідки ОСББ « Астра-1» СМТ Цукурине» № 2 від 10.02.2014 р. [PERSON] проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі ? частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 29.10.2010 р. зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації аутів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, 14.07.2011 року народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.06.2007 р. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.02.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки КП «СЕЗ м.Селидове» № 492 від 27.02.2014 р., [PERSON] проживає разоч з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі ? частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Шлюб між ними розірвано. Відповідач є здоровою працездатною людиною, на своєму утриманні не має непрацездатних, працює не офіційно, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Допустити негайне виконання рішення суду, судові витрати покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2009 року. Шлюб розірвано 21.08.2014 року, що підтверджується рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.08.2014 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецької області. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї малолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, працює КПК «Вода Донбасу». Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, батьками дитини [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки КП «Імпульс м.Українськ» Селидівської міської ради № 1180 від 14.07.2014 р. [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] та матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі ? частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що являється власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі прописаний, але не проживає відповідач. За таких обставин позивач не може в повній мірі розпорядитись своїм майном на свій розсуд, оформити субсидію, змушена нести додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, адже відповідачі участі в сплаті комунальних платежів не беруть. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи підтверджується, що власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є [PERSON] (а.с. 9-11). Відповідно до акту складеного 27.09.2021 року сусідами позивачки та завіреного головою правління ОСББ " Флагман-3", [PERSON] , не проживає у квартирі [ADDRESS] з 23.09.2016 року. (а. с. 12). Згідно довідки про склад сім`ї у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2010 року. Від даного шлюбу у них дітей немає. За час подружнього життя сімейні стосунки у сторін не склалися, вони часто сварилися через зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутність заробітку. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦСу просить розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу змінювати на дошлюбне не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, просить розірвати шлюб та змінити прізвище на дошлюбне - "[PERSON]", посилаючись на втрату почуття взаємної любові та поваги. Відповідач [PERSON]позовні вимоги визнав повністю, вважає що сімейні стосунки зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 червня 2010 року Воробіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, вбачається, що цього числа зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]». Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сімейні відносини між ними відсутні, дітей від даного шлюбу немає. Позивач, як і відповідач, не мають бажання зберегти сім'ю та подальше перебувати у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 жовтня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис №707. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] у свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з 24 лютого 2013 року черезпостійні сварки, втрати почуття любові, поваги, взаємодопомоги один до одного.Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю буде вирішити окремо. Неповнолітня дитина залишається жити з позивачем. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину неявки не повідомила, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між сторонами було укладено шлюб 25 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 707. (а.с.9). Згідно до свідоцтва про народження - [PERSON], народився [INFO], батьком якого записано відповідача. (а.с.10). Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Дитина залишається з позивачем, спору про поділ майна не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved