Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11 квітня 2018 року Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 308 недійсним. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебуває з 11 квітня 2018 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, громадянином Республіки Ірак. Вона не мала наміру створювати сім`ю, оскільки реєстрація шлюбу необхідна була для відповідача, оскільки він мав намір перетнути державний кордон і залишитися проживати в Україні, отримати громадянство. З відповідачем вона ніколи не проживала, не вела спільне господарство, спільного сумісного майна вони не мають, спільних дітей також мають. Шлюб є фіктивним, бо його укладено позивачем та відповідачем без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, тому просила суд визнати його недійсним. Даний факт встановлено на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/17598/18 за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] , у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України. Ухвалою суду від 26.03.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся. В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строки відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв на адресу суду не надсилав. Представник Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень до поставлених вимог у позовній заяві не має. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлялась належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30). Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому з 11.04.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 308. Дітей від шлюбу немає. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Суд вважає, що недійсність шлюбу це особливий вид сімейно-правової санкції, яка застосовується у випадках порушення передбачених законом умов укладення шлюбу і означає анулювання тих юридичних наслідків, які законом пов`язуються з дійсним шлюбом. Згідно з ч. 1 ст.\~21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно з ч. 2 ст.\~40\~СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, як вбачається із позиції, що міститься у ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року у справі N 6-5691св13, причому відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного Кодексу України\~та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. Вироком Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~03.05.2019\~року по\~справі №\~638/17598/18 за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] , у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, зазначено таке: «На початку квітня 2018 року [PERSON] , діючи умисно, в групі та повторно, домовився з [PERSON] про сприяння незаконному переправленню через державний кордон України шляхом усунення перешкод, а саме надання фіктивного свідоцтва про шлюб, громадянину Республіки Ірак, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , відповідно до відведеної йому роді, маючи злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню через державний кордон України громадянина Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , діючи в складі групи, підшукав на території м. Харкова громадянку України [PERSON] , [INFO] , яка через тяжке матеріальне становище за грошову винагороду погодилась оформити «фіктивний» шлюб з невідомим їй раніше іноземцем та надала добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування з правоохоронними органами. 10.04.2018, приблизно в 11 год., [PERSON] , реалізуючи спільний умисел, зустрівся з [PERSON] поблизу ресторану «МсDonald`s», розташованого за адресою: м [ADDRESS] Харків, пр [ADDRESS] Науки, 9Б, де повідомив мету та умови укладання шлюбу з іноземцем,, після чого [PERSON] з [PERSON] прослідували в приміщення офісу [ADDRESS] , де [PERSON] надала копію свого паспорту, на якій власноручно написала свій мобільний телефон. 11.04.2018 [PERSON] , реалізуючи спільний з [PERSON] злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню через державний кордон України громадянина Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , зустрівся з [PERSON] та направився до Московського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 31, де їх очікували [PERSON] та [PERSON] . Після чого [PERSON] та [PERSON] , під час проведення контролю за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту, уклали між собою «фіктивний» шлюб, за що [PERSON] отримала від [PERSON] частину раніше обіцяної грошової винагороди в сумі 3500 грн., яку в подальшому добровільно видала працівникам правоохоронних органів. В подальшому [PERSON] , [INFO] , після свого перебування за межами України прибув на територію України через міжнародний аеропорт Одеса, де під час проходження контролю другої лінії надав свій паспорт громадянина Республіки Ірак, та для підтвердження мети приїзду на територію України свідоцтво про шлюб з [PERSON] ,, яке містило в собі завідомо неправдиві відомості, при цьому пояснив, що приїхав відвідати свою дружину, що в сукупності надало йому право безперешкодного перетину державного кордону України». Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, встановлені вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.05.2019 року по справі № 638/17598/18 преюдиційні обставини щодо фіктивності шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є підставою для звільнення від доказування цього факту. При цьому, суд враховує, що на момент розгляду справи судом вищевказані обставини не відпали та продовжують існувати, а тому не відпали обставини, які засвідчували їх небажання створити сім`ю. Згідно зі ст. 44 СК України, у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Відповідно до ст. 45 СК України, недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання шлюбу фіктивним підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved