Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача Служби у справах дітей Сокальської райдержадміністрації про повернення дитини, яка в судовому порядку була відібрана у батьків. В позовній заяві вказували на те, що 03.11.2014р. рішенням Сокальського районного суду відібрано малолітнього [PERSON] від них без позбавлення їх батьківських прав. За час перебування дитини в державному закладі вони періодично приїжджали до їх сина. Оскільки за станом здоров»я дитина повинна була бути у дитячій клінічній лікарні, вони навідувалися та цікавилися його здоров»ям. Окрім того, відповідачем було подано заяву до суду про позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітнього сина. Рішенням Сокальського районного суду від 16.06.2016 року у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації про позбавлення їх батьківських прав відносно сина, відмовлено. Вказують на те, що звернулися до комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, з заявою про надання дозволу про повернення сина на виховання в сім»ю, про що орган опіки і піклування надав висновок про доцільність повернення дитини [PERSON] для виховання та проживання в сім»ю. А тому вважають, що на сьогодні відпали усі причини, які б унеможливлювали виховання ними дитини, просять суд повернути їм сина [PERSON] [INFO] В судовому засіданні позивачі, [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять задовольнити, підтримали обґрунтування вимог, що наведене у позовній заяві. Додатково повідомили, що на даний час дитина після неодноразових оперативних втручань є здоровою, при зустрічі з ними хлопчик перебуває в хорошому настрої, просили суд винести рішення, яким повернути їм дитину. Представник відповідача Служби у справах дітей Сокальської РДА Нечай М.Б. в судовому засіданні позовні вимоги визнала і просила позов задовольнити. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення районного суду від 03.11.2014р., встановлено, що таким вирішено відібрати малолітнього [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав. Згідно висновку № 2091/01-11 від 11.11.2015р. органу опіки та піклування Сокальської РДА вирішено за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16.06.2016 року у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації про позбавлення [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] відмовлено. Відповідно до довідки від 04.12.2015р. виданої Будинком дитини №2 м. Львова, встановлено, що [PERSON] періодично відвідує свого сина [PERSON], [INFO] під час його перебування в установі. Під час перебування дитини на стаціонарному лікуванні телефонувала і цікавилася станом його здоров»я. Із копії договору оренди житлового приміщення від 02.10.2015р., встановлено, що відповідач [PERSON] орендує квартиру загальною площею 51,7кв.м. в [ADDRESS]. Згідно висновку акту №37 від 19.02.2016р. соціального інспектора, обстеження сім»ї [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], встановлено, що санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі, створені сприятливі умови доля проживання та виховання дітей. Крім іншого, у графі «загальний дохід» вказано, що заробітна плата чоловіка - 5000грн., пенсія матері дитини - [PERSON] (в зв'язку із смертю її матері) - 420грн., стипендія - 400грн.. Відповідно до характеристик виданих 17.02.2016р. Карівською сільською радою на відповідачів [PERSON] та [PERSON] за місцем їх реєстрації, встановлено, що останні характеризуються позитивно. В судовому засіданні також встановлено, що за заявою позивача [PERSON], Сокальською райдержадміністрацією складено висновок від 22.07.2016року №1238/01-11, зі змісту якого слідує, що райдержадміністрація, виходячи з інтересів дитини, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне повернення в сім'ю [PERSON] та [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] [INFO] Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Статтею 150 Сімейного кодексу (далі СК) України встановлено низку обов»язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч.1,2 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та має право на піклування батьків. Виховання в сім»ї, відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону, є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом ч.1 ст.170 СК України дитину може бути відібрано від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини (ч.3 ст.170 СК). На підставі вищенаведених норм законодавства, а також з урахуванням того, що позивачі змінили свою поведінку, позитивно характеризуються за місцем свого проживання, створили належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини у своїй квартирі, періодично відвідують сина у дитячому закладі, цікавляться його життям, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність повернення в сім'ю малолітнього [PERSON], суд доходить висновку про те, що причини, які перешкоджали належному вихованню дитини відпали, і тому її слід повернути батькам [PERSON] та [PERSON] для повноцінного розвитку та виховання у сім'ї. На підставі наведеного,

Outcome: approved