Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовують тим, що у шлюбі позивачки [PERSON] з відповідачем народилося двоє дочок: позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалося і рішенням Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року їх шлюб розірвано. Діти проживають з матір`ю і перебувають на її виховані та утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, - просять позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачі та представник позивачки позовні вимоги підтримали з викладених підстав та вказали, що відповідач вже більше трьох років не проживає з дітьми, не спілкується з ними, матеріально не підтримує, під час зустрічі ображає. Вважають, що відповідно до вимог ст.164 Сімейного Кодексу України є підстави для позбавлення його в судовому порядку батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Представник служби у справах дітей Богородчанської РДА підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітніх дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. В зв`язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачів, представника позивача, представника служби у справах дітей Богородчанської РДА, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак, не бере ніякої участі у їх вихованні, не займається їх розвитком, не підтримує матеріально. Згідно з висновком органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що відповідач веде аморальний спосіб життя, вже більше трьох років не проживає з дітьми, не підтримує та матеріально не допомагає їм. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved