Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 06.02.2014 року, відповідно до укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжний картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04.06.2019 року має заборгованість в сумі 276 273,48 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 4799,34 грн., з заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 265922,30 грн., з заборгованості пені та комісії в сумі 5551.84 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості . А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином , заборгованість до стягнення становить 122 374,88 грн., яка складається з наступного: 4799,34 грн. - заборгованість за кредитом; 117 575,54грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.02.2014 року по 30.06.2018 року. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 122 374,88 грн. за кредитним договором №б/н від 06.02.2014 року, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 4799,34 грн., з заборгованості по процентам за користування кредитом з 06.02.2014року по 30.06.2018 року в сумі 117575,54 грн. і судовий збір в сумі 1921 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. За ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Савіхіна Анастасія Миколайовна, яка має належні повноваження за довіреністю від 01.04.2019 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву або зустрічний позов не подав, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не заявляв. За наявності умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 06.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між позичальником та банком договір, який відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання (а.с.7-32). З аналізу всіх складових договору встановлено, що в заяві позичальника визначено: тип кредитки, пільговий період, ліміт кредитування, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порушення і розмір штрафу за нього; в Умовах та правилах надання банківських послуг зазначені основні терміни і поняття, умови обслуговування, обов`язки та права Банку і клієнта, правила користування платіжною карткою; в Тарифах визначено плату за користування кредитними коштами, умови її зміни, розмір комісії. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користується кредитною карткою, однак допускає порушення зобов`язань за вказаним договором, чергові платежі здійснює не регулярно та не у розмірі, визначеному умовами договору, останній платіж відповідачем був здійснений 28.02.2018 року на суму 2 грн66 коп. Станом на 04.06.2019 року відповідач має заборгованість в сумі 122374,88 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 4799,34., з заборгованості по процентам за користуванням кредитом з 06.02.2014 року по 30.06.2018 року в сумі 117575,54 грн. Вказані суми підтверджуються розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований (а.с.5-6). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Сторони зобов`язані дотримуватися умов укладеного договору та виконувати взяті на себе зобов`язання у встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України. Таким чином, відповідач порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 1921,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).. .

Outcome: approved