Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група», ЄДРПОУ 30859524, з [PERSON] в порядку регресу 6582 грн. 28 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначив, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2012 року встановлено, що з вини [PERSON], як водія наземного транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода 17.12.2011 року на пр. Маяковського, 20 в м. Києві, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, отримав механічні пошкодження автомобіль з номерним знаком [NUMBER], у зв"язку з чим страхувальнику [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, яка в обсязі 6582 грн. 28 коп. була відшкодована позивачем цьому страхувальнику на виконання умов договору страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] 23 червня 2011 року. При цьому позивачу не була відшкодована вказана сума відповідачем. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону, в тому числі, у встановлений строк. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату. Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень пунктів 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.п. 1 пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: постанови суду першої інстанції щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, вказаного договору страхування; висновку авто-товарознавчого дослідження з додатками; страхового акту з додатками та платіжного доручення на вказану суму, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2012 року встановлено, що з вини [PERSON], як водія наземного транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода 17.12.2011 року на пр. Маяковського, 20 в м. Києві, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, отримав механічні пошкодження автомобіль з номерним знаком [NUMBER], у зв"язку з чим страхувальнику [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, яка в обсязі 6582 грн. 28 коп. була відшкодована позивачем цьому страхувальнику на виконання умов договору страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] 23 червня 2011 року. При цьому позивачу не була відшкодована вказана сума відповідачем всупереч сукупності вищенаведених положень діючого законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved