Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 25.07.2017 та просив суд звільнити з-під арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження ВП 23851484 від 24.01.2011, житловий будинок з господарчими будівлями загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м, що складається з житлового будинку А-2, сараю Б-2, навісу В, душу Г, огорожі 1-3, замощення 1 та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт Радушне вул. Вокзальна, 18, яке належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував, що між ЗАТ «Перший Український [PERSON]», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №5782830 від 25.10.2007, відповідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 60000,00 доларів США, а остання зобовязалася сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,90 % та повернути кредит не пізніше 25.10.2022 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №5782830 від 25.10.2007 між ЗАТ «Перший Український [PERSON]», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладений договір Іпотеки №5782915 від 25.10.2007, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно: домоволодіння за адресою: вул. Вокзальна, 18, смт. Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область. Позивачу стало відомо, що на вказане заставне нерухоме майно накладено арешт постановою Відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції від 24.01.2011, що порушує права та законні інтереси ПАТ «Перший Український міжнародний банк»» як заставодержателя, оскільки право застави у останнього виникло раніше ніж обтяження, тобто раніше винесення постанови державним виконавцем і позивач має право вищого пріоритету перед іншими стягувачами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, за місцем проживання відповідачів направлені судові повістки про виклик до суду, однак поштові конверти повернулися з відміткою про їх не проживання (а.с. 30, 31, 34,35), а отже відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Представник відповідача - Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в провадженні Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області у період з 18.01.2011 по 26.03.2013 перебувало виконавче провадження ВП № 23851484 з примусового виконання виконавчого напису № 1630 від 26.07.2010, виданого приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на домоволодіння, яке належить [PERSON], що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 18, смт. Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область на загальну суму 71799,33 доларів США та 165125,49 грн. на користь ПАТ «ПУМБ». В рамках вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем 24.01.2011 винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, а саме на спірне домоволодіння. На підставі вказаної постанови, обтяження №10742944 (обєкт обтяження домоволодіння) внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за № 21105810 перенесено до Єдиного реєстру заборон обєктів нерухомого майна. Вказані обтяження накладені в рамках Закону України «Про виконавче провадження» та з метою задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» у виконавчому провадженні № 23851484. Також зазначила, що в теперішній час виконавчий напис №1630 від 26.07.2010, виданий приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на зазначене вище домоволодіння на виконанні у відділі не перебуває, про що також надала письмові пояснення (а.с. 28). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON] районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню за наступних законних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2007 року між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» (а.с. 15-16) та відповідачем [PERSON], укладений кредитний договір № 5782830, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 60 000 доларів США в обмін на зобовязання позичальника сплатити проценти та повернути кредит (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 5782830 від 25.10.2007 між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» (а.с. 15-16) та відповідачем [PERSON] укладений Іпотечний договір № 5782915 від 25.10.2007 року, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку банку наступне нерухоме майно: - домоволодіння, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м, що складається з житлового будинку А-2, сараю Б-2, навісу В, душу Г, огорожі 1-3, замощення 1 та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Радушне вул. Вокзальна, 18, та належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до ч.7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Державна реєстрація іпотеки за вказаним іпотечним договором здійснена 25.10.2007 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON] , що вбачається з іпотечного договору та з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 8-10, 11-12). В той же день 25.10.2007 , згідно вищевказаної інформаційної довідки, приватним нотаріусом [PERSON] на іпотечне нерухоме майно накладено заборону відчуження на нерухоме майно: на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Радушне вул. Вокзальна, 18. Отже, з моменту державної реєстрації Іпотеки, тобто з 25.10.2007 року у ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» як іпотекодержателя виникло право іпотеки відповідно до ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку», й відповідно право звернення на предмет іпотеки у разі невиконання зобовязання, забезпеченого нею згідно ч.1 ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку». Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 11-12), постановою ВДВС Криворізького РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 23851484, виданий 24.01.2011 на житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Радушне, вул. Вокзальна. 18, що належать на праві власності [PERSON], накладено арешт. З цієї ж довідки слідує, що ПАТ «Перший Український [PERSON]» набув на підставі іпотечного договору «5782915 право власності на іпотечне нерухоме майно. Згідно зі ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредитору та реєстрації обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень встановлюється в черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Так, в даному випадку з урахуванням відомостей витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна право іпотеки виникло у ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» 25.10.2007 року, тобто раніше, ніж у Відділу ДВС Криворізького РУЮ, а тому банк має право вищого пріоритету перед іншими стягувачами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно ч.8 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина пята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. За таких обставин суд вважає, що іпотечне майно: домоволодіння, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м, що складається з житлового будинку А-2, сараю Б-2, навісу В, душу Г, огорожі 1-3, замощення 1 та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт Радушне вул. Вокзальна, 18, яке належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», підлягає звільненню з-під арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження ВП 23851484 від 24.01.2011. Позивач також просить суд стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Поняття солідарного стягнення судових витрат у цивільно-процесуальному законі немає. А тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно, тобто в рівних частках. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 800,00 грн. з кожного на користь ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1).

Outcome: approved