Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з останньої матеріальні збитки, завдані вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 15090 грн., а також моральну шкоду в розмірі 50000 гривень. Позов мотивує тим, що відповідачка,будучи працівником банку, зловживаючи своїм службовим становищем під приводом укладання договору строкового банківського вкладу на імя позивачки [PERSON] заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 15090 грн. Відповідачка була притягнута до кримінальної відповідальності за вищезгаданий злочин, внаслідок чого, Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено вирок про обвинувачення [PERSON] від 27.12.2013 року. А тому просить стягнути завдані їй матеріальні збитки в розмірі 15090 гривень та стягнути завдану вищезазначеними протиправними діями відповідачки моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, оскільки, внаслідок вчинених відповідачкою злочинних дій позивачка перенесла душевні страждання, моральні переживання, стан її здоровя різко погіршився, зявилися роздратованість та пригніченість, порушився її звичайний уклад життя. В судове засідання позивачка не зявилася, про дату та місце розгляду справи була належно повідомлена. Представник позивачки подав суду заяву, якою просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Заперечень на позовну заяву від відповідачки не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. \~Як вбачається з вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2013 року [PERSON],працюючи на посаді начальника відділення №1 філії ВАТ КБ «Надра»,будучи службовою особою, 15.06.2007 року зловживаючи своїм службовим становищем,під приводом укладення договору строкового банківського вкладу на імя [PERSON], заволоділа грошовими коштами останньої, які та передала для вкладу на депозитний рахунок у сумі 15090 гривень. Вказаним вироком відповідачку визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191,ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст.. 70 КК України [PERSON] визначено міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями терміном на 2 (два) роки (а.с.9-10). Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~та п. 8 і 9 ч. 2 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкоду завдано не з її вини. З абз.1 п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та\~абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивачки [PERSON] про стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 15090 грн., підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї. Згідно\~ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3\~ст.23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, те,що було порушено її звичний ритм життя, а також вимоги розумності і справедливості. Тому позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. суд задовольняє частково та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки таку у розмірі 1000 гривень. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Outcome: approved