Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Первомайської сільської ради Кіровського району АР Крим, треті особи - приватний нотаріус Кіровського районного нотаріального округу АР Крим [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Позивач, яка є спадкоємцем за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у оформленні документів, у зв'язку з тим, що вона не надала правовстановлюючий документ на житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явилася, натоміть надіслали до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач Первомайська сільська рада Кіровського району АР Крим явку представника в судове засідання не забезпечила, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі її представника. Треті особи - приватний нотаріус Кіровського районного нотаріального округу АР Крим [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду листи з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду телефонограму з проханням розглянути справу за її відсутністю. На підставі статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача та третьої особи, оскільки вони належним чином повідомлені про розгляд справи та не заперечують проти розгляду справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Як убачається з інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31/1056 та діючого на час виникнення правовідносин законодавства реєстрації підлягали лише будинки, розташовані в містах та селищах міського типу і виникнення права власності на новозбудований будинок в сільській місцевості не було пов'язано з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації. Судом встановлено, що згідно довідки Первомайської сільської ради Кіровського району АР Крим № 2236/02-01.01-42 від 15.10.2013 року відповідно до запису в погосподарській книзі домоволодіння [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Судом також встановлено, що компетентним органом влади - Первомайською сільською радою Кіровського району АР Крим право власності [PERSON] на спірний будинок визнавалося за життя і ніким не оспорювалося, крім того, [PERSON], володів, користувався та розпоряджався спірним будинком відкрито, відсутність у нього документів про право власності на спірний будинок відповідно до вимог законодавства не можна розцінювати як відсутність у нього прав власника. Отже, за таких обставин, згідно положень законодавства, яке було чинне на момент набуття [PERSON] права власності на спірний житловий будинок, суд дійшов висновку, що [PERSON] набув право власності на вищезазначений житловий будинок у 1987 році. [PERSON] помер [INFO] року у м. Старий Крим, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.8). Батько спадкодавця [PERSON] набув спільний будинок у власність 05.02.1981 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, який зареєстрував у Первомайській сільській раді (а.с.29-30). Судом встановлено, що спадкодавець позивача - [PERSON] фактично прийняв спадкове майно після смерті батька [PERSON], на його ім'я 11.02.1987 року видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.34). Згідно ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Зволікання з виконанням зобов'язань, передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання також не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 07.09.2011, № 6-44936св10. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до статті 1261 ЦК України [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки інші спадкоємці відмовились від своїх часток спадкового майна на її користь (а.с.32-33). Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кіровського районного нотаріального округу АР Крим [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з підставі відсутності правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.7,13). Відповідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно - домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] цілком обґрунтовані, відповідають закону і підлягають задоволенню. Від позивача надійшла заява про те, що вона відмовляються від стягнення з відповідача судових витрат, у зв'язку з чим суд залишає питання стягнення з відповідача зазначених витрат без розгляду. На підставі наведеного

Outcome: approved