Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , оскільки оформити свої спадкові права він не має можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують, прохали позов задовольнити. Від представника відповідача Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутність їхнього представника, позов визнають . Від третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності , при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] ( а.с. 18 ). За життя померла склала заповіт, посвідчений Василівською сільською радою Полтавського району 16.02.2000 р., за яким усе своє майно , де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 32 ). Позивач, згідно ст. 529 ЦК в редакції 1963 р., що діяла на час відкриття спадщини , прийняв спадщину після померлої матері, шляхом вступу в управління спадковим майном. В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, [PERSON] до нотконтори не звертався. Після звернення до нотконтори, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину, а саме на спадкову земельну ділянку, ( а.с. 38 ), проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок з господарськими побудовами, йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на вказане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2019 р. № 02-31/951( а.с. 10 ). Факт належності спадкодавцю вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами підтверджується довідками Коломацької сільської ради Полтавського району та області № 610 від 30.05.2019 р.,№ 1018 від 08.10.2019 р. ( а.с. 14,15 ). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за [PERSON] права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої матері, яка була власником домоволодіння, то відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved