Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.08.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №28/08-10, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 82000 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами 15% річних на строк з 26.08.2008 р. по 23.08.2018 р. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, відкривши позичальнику рахунок № [NUMBER] та перерахував позичальнику грошові кошти в розмірі 63 250 доларів США. Позичальником кредитні кошти були отримані в повному обсязі. Рішенням суду від 05.08.2013 р. з боржника на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором №28/08 від 26.08.2008 р. у розмірі 77 298,89 доларів США, 23 001,45 грн., суму судових витрат в розмірі 3 219 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №25/08-10 від 26.08.2008 р.: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить боржнику на праві власності. Оскільки боржник рішення суду не виконав та не повернув грошові кошти, банк звернувся до органів ВДВС для примусового виконання рішення суду, проте станом на 22.06.2020 р. рішення суду не виконано. За порушення позичальником виконання своїх грошових зобов`язань банком у відповідності до положень ст. 625 ЦК України було нараховано 3% річних від суми простроченого грошового зобов`язання в доларах США: 6 883, 89 долари США - 3% річних за сумою заборгованості, встановленою рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2013 р. за період з 28.05.2017 року по 27.05.2020 року. Розрахунок 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначається за формулою: Сума процентів = С х 3 х Д: 365 : 100, де: С - сума заборгованості за рішенням суду за відповідний період, Д - кількість днів прострочення. Отже, заборгованість відповідача перед Банком за невиконання грошового зобов`язання в доларах США, встановленого рішенням Московського районного суду м. Харкова від «05» серпня 2013 року по справі № 643/10264/13-ц становить 6 883, 89 долари США (що є еквівалентом 185 196, 60 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 27.05.2020 р.) Також, рішенням суду була встановлена сума грошового зобов`язання відповідача перед Банком в національній валюті України в розмірі 230 001, 45 грн. Розрахунок інфляційного збільшення суми боргу в національній валюті України: період заборгованості з 23.06.2017 р. по 22.06.2020 р., сума боргу - 230 001,45 грн., сукупний індекс інфляції за період - 1,225, інфляційне збільшення суми боргу - 51 649,54 грн. Отже, інфляційне збільшення суми грошового зобов`язання боржника перед Банком в національній валюті України складає 51 649,54 грн. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Банком не вірно проведено розрахунок богу. За попередніми розрахунками відповідача сума боргу складає 800 грн., а не 51 649,50 грн. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідач також зазначає, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2013 р. було прийнято з грубим порушенням чинного законодавства України і підлягає скасуванню в судовому порядку. В основному зміст заперечень, викладених відповдачем у відзиві, сводиться до його незгоди з рішенням Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2013 р. та ухвалою апеляційного суду Харквської області від 27.012017 р., які на даний час набрали законної сили, і більшість обставин, на які посилається відповідач у відзиві, не ходить до кола обставин, які підлягають встановленню та доведенню у даному спорі. Процесуальні дії у справі, як то, забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо, не застосовувалися. Відповідачем були подані через канцелярію суду клопотання про витребування доказів та заяви про розгляд його клопотань за його відсутності. За клопотанням позивача про витребвання кредитної справи або її копії судом було постановлено ухвалу від 11.09.2020 р., якою клопотання було задоволено, та витребувані матеріали кредитної справи. На виконання даної ухвали банком були надані копії матеріалів кредитної справи. Клопотання позивача про витребуваня у відповідача ряду документів: довідки про наявність у [PERSON] відкритих рахунків та про рух грошових коштів; банківську виписку по відкритих рахунках; виписки по рахунках стосовно конвертації платежів; акти звірки взаєморозрахунків; інформацію про порядок та фактичну зміну відсоткової ставки за кредитним договором; методику та розрахунок пені; інформацію стосовно нарахованих комісій за договором; інформацію про перенесення строків платежу; копію повідомлення за підписом [PERSON] про надання інформації споживачу про істотні умови договору суд не задовільнив, так як на обгрунтування клопотання позивач по-перше зазначив, що банк не давав матеріали кридитної справи, але це не відповідає дійсності, а по-друге, зазначені докази не мають значення по даній справі, так як фактично відповідач не погоджуючись з рішенням суду, яке на даний час набрало законної силі і не виконується відповідачем, намагається спростувати даними доказами ті обставини, які вже рішенням суду встановлені, і всі перераховані відповідачем докази не стосуються тих заперечень відповідача, які мають значення по даній справі, виходячі з тих вимог, які заявлені позивачем. Також судом відмовлено в задоволені клопотання відповідача про призначення по справі судової економічної експертизи, на вирішення якої відповідач просить поставити питання: чи відповідають наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості [PERSON] перед ХОД "Укргазбанк" умовам кредитного договору № 28/08-10 від 26.08.2008 р. станом на 22.06.2020 р., а також розрахунковим документам щодо інфляційого збільшення суми боргу та розрахунку 3 відсотків річних в доларах США. Дане клопотання на думку суду не підлягає задоволенню, оскільки наведені у позові розрахунки у суду не викликають сумнівів, і відповідачем не надані інші розрахунки або будь які докази, якіб ставили під сумнів розрахунки позивача, а для з`ясування обставин по справі, а саме суми заборгованості по 3-м відсоткам річних та інфляційним втратам, не потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, що давало б підстави відповідно до ст. 103 ЦПК України суду призначити експертизу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`являвся жодного разу з дати надходження позову до суду, а саме, з 24.06.2020 р., про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, суд розглядув справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.08.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №28/08-10, відповідно до якого Банк відкриває позичальнику невідновлювану кредитну лінію з лімітом 82000 доларів США ( що еквівалентно 397 167 грн по курсу НБУ 484,35 грн за 100 доларів США станом на 26.08.2008 р.). Кредитна лінія надається на строк/термін з 26.08.2008 р. по 23.08.2008 р. або по день визначений в п. 1.6 та/або п. 3.3.1.1 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи із 15% річних. (а.с.9-14) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі надавши грошові кошти. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав в результаті чого утворилась заборгованість. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2013 р. в рахунок погашення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 26.08.2008 р. в розмірі 77298,89 долара США та 23 001,45 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього закону за початковою ціною в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.(а.с.17) Відповідач в своєму відзиві на позов зазначає, що рішення суду винесене з порушення норм матеріального та процесуального права, проте доказів оскарження цього рішення суду не надав, і більшість з обставин, на які посилається відповідач у відзиві, не входять у коло обставин, які підлягають встановленню та доведенню у даному спорі. В своєму позові позивач зазначає, що відповідач рішення суду не виконав та не повернув грошові кошти, у зв`язку із чим, банк звернувся до органів ВДВС для примусового виконання рішення суду, проте станом на 22.06.2020 р. рішення суду не виконано. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2013 р. встановлений розмір невиконаних грошових зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 26.08.2008 р. в розмірі 77298,89 долара США та 23 001,45 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 77298,89 долара США за період з 28.05.2017 р. по 27.05.2020 р., становить 6883, 89 долара США, (що є еквівалентом 185 196, 60 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 27.05.2020 р.) Таким чином, розмір штрафних санкцій, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, (три процента річних) які мають бути застосовані до відповідача у зв`язку з невиконання умов кредитного договору становить 6883, 89 долара США, (що є еквівалентом 185 196, 60 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 27.05.2020 р.) Також заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2013 р. встановлений розмір невиконаних грошових зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 26.08.2008 р. в розмірі 23 001,45 грн. Таким чином, сплаті підлягають інфляційні втрати, що розраховується за формулою: ІІС=(ІІ1 : 100) ? (ІІ2:100) ? …(ІІZ :100) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфляції=С?ІІ ср., де С - сума боргу; ІІ ср. - сукупний індекс інфляції. Розрахунок інфляційного збільшення суми боргу в національній валюті України: період заборгованості з 23.06.2017 р. по 22.06.2020 р., сума боргу - 230 001,45 грн., сукупний індекс інфляції за період - 1,225, інфляційне збільшення суми боргу - 51 649,54 грн. Отже, інфляційне збільшення суми грошового зобов`язання боржника перед Банком в національній валюті України складає 51 649,54 грн. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем не надано дожних належних та допустимих доказів, які б спростовували докази та розрахунки, надані позивачем. Заперечення відповідача в тій частині, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає, є необгрунтованими, так як банксаме нараховує індексацію на грошову одиницю України, а суму заборгованості у долларах розраховує з урахуванням відсотків, передбаченихї законом. Щодо заперечень відповідача стосовно строку позовної давності до вимог про неустойку, то суд зазначає про те, що нейустойка ( штраф або пеня) не є предметом даного спору, відповідно відсутні підстави для застосування положень закону про позовну давність, передбачені п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Також, Верховний Суд висловив свою правову позицію щодо природи 3% річних та інфляційних втрат, що їх нараховують відповідно до статті 625 ЦК України в разі невиконання зобов`язання. На думку Суду, формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язують із індексом інфляції, орієнтує на їх компенсаційний, а не штрафний характер. Отже, 3% річних не є неустойкою у розумінні статті 549 ЦК України і статті 230 ГК України. За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про встановлення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права отримати за час прострочення суми, передбачені статтею 625 ЦК України. Верховний Суд також дійшов висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовують загальний строк позовної давності три роки (ст. 257 ЦК України). Тобто за статтею 625 ЦК України стягують за останні три роки. Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved