Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач за первісним позовом, звернувшись до суду із даною позовною заявою, посилається на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, придбали квартиру [ADDRESS] , правовстановлюючі документи на яку оформлено на відповідачку. Оскільки спірна квартира придбана ними в шлюбі, то відповідно є спільною сумісною власністю подружжя і частки сторін в цьому майні рівні, тому їм належить по 1/2 частині нерухомого майна. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Так як у добровільному порядку вирішити питання з відповідачкою про поділ спільно нажитого ними нерухомого майна не взмозі, тому звернувся з даним позовом до суду. Просить визнати вищевказану квартиру об"єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням його частки в розмірі 1/2 частини та визнати за ним право власності на неї. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення та поділити спільне майно подружжя згідно першого варіанту розподілу, визначеного у висновку експертизи № 191 від 24-26 березня 2020 року, оскільки на такий розподіл спільного майна досягнуто згоди між стронами. Відповідачка та її представник в судове засідання також не з"явилися. Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, згідна на розподіл квартири відповідно до першого варіанту. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, висновок експертизи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 14 лютого 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали квартиру [ADDRESS] . 20 серпня 2015 року у Коломийському МБТІ виготовлено технічний паспорт на вказану чотирикімнатну квартиру загальною площею 104, 5 кв.м., житловою - 62, 3 кв.м. (а.с.10-12). 25 лютого 2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області Полюк спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності, номер запису про право власності 13433077, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 54155740 від 27 лютого 2016 року (а.с.13-14). Висновком № 191 судової інженерно-технічної експертизи від 26 березня 2020 року визначено два варіанти розподілу вказаної квартири на дві окремі квартири, що відповідатимуть вимогам державних будівельних норм у співвідношення часток співвласників близькому до 1/2 (з відхиленням від ідеальних часток). Аналізуючи викладені експертом пропозиції щодо виділення двом співвласникам конкретних частин суд погоджується із думкою сторін про доцільність визначення [PERSON] , що буде належати першому співвласнику, [PERSON] , як другому співвласнику по першому варіанту поділу спірного майна. Виходячи із вказаного позивачу, як другому співвласнику, слід виділити реально у власність житлову кімнату та коридор площею 27, 1 кв.м., кухню 13, 1 кв.м., ванну кімнату площею 3, 8 кв.м., балкон площею 0, 8 кв.м., загальною площею 44, 80 кв.м., що складає 45/100 частин у квартирі та становить 533 055, 00 грн., що менше від ідеальної частки на 54 139, 00 грн. Відповідачці, як першому співвласнику виділити реально у власність: житлову кімнату площею 15, 3 кв.м., житлову кімнату та коридор площею 13, 7 кв.м., вбудовану шафу-комору площею 2, 4 кв.м., вбиральню площею 5, 0 кв.м., коридор площею 1, 7 кв.м., вбудовану шафу-комору площею 2, 2 кв.м., житлову кімнату площею 12, 8 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м., загальною площею 53, 90 кв.м., на суму 641 333, 00 грн., що складає 55/100 частин у квартирі та є більше від ідеальної частки на 54 139, 00 грн. По розробленому варіанту поділу квартири необхідно провести вищезазначеними власниками ряд ремонтно-будівельних робіт для перепланування житлового приміщення. Також відповідно до вказаного висновку будівельно - технічної експертизи встановлено грошові компенсації за відхилення від ідеальних частин квартири, які зазначені у висновку для кожного співвласника. Згідно зіст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. В силуст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей317,319,321 ЦК Україниправо власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. В п.19.Постанови Пленуму Верховгого Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України . Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. На підставі наведеного та ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved