Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача неустойки прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно дитини, її життям не цікавиться, у вихованні участі не приймає, не відвідує, коштів на утримання дитини не надає. Також просила збільшити розмір аліментів на утримання дочки, щодо вимоги про стягнення неустойки прострочення сплати аліментів на утримання дитини, позивач просила дану вимогу судом не розглядати. Позивач в судове засідання не з'явилась від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справ и міститься нотаріально посвідчена заяві в якій відповідач зазначає, що проти задоволення вимоги щодо позбавлення його батьківських прав він не заперечує та просить розглянути дане питання без його участі. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних. Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого повторно 11.10.2012 року серії [NUMBER] Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [INFO] року народилась [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №1148 батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00017474809 від 23.12.2016 року вбачається, що [INFO] року в м. Дніпропетровськ народилась [PERSON] батьками якої є мати - [PERSON], [INFO] підставою внесення відомостей про батька дитини є спільна заява батьків від [INFO] року №152 (ст. 126 Сімейного кодексу України) та [PERSON] [INFO] 23.08.2012 року на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №152 від [INFO] року прізвище дитини «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». 11.10.2012 року на підставі заяви батьків №61/06.2.3-19 від 22.08.2012 року було внесено зміни у прізвище дитини на підставі ст. 148 СК України, прізвище дитини «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». Згідно копії довідки №17/01-12 від 16.01.2017 року виданої Херсонською багатопрофільною гімназією №20 імені Б. Лавреньова Херсонської міської ради вбачається, що [PERSON], [INFO] є ученицею Херсонської багатопрофільної гімназії №20 імені Бориса Лавреньова Херсонської міської ради. Батьківські збори та інші шкільні навчальні заходи відвідує тільки мати учениці [PERSON]. Згідно копії довідки №592 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» 26.12.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з нею проживає її дочка [PERSON]. Згідно акту обстеження умов проживання складеного Службою у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради 26.10.2017 року вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей проведено обстеження умов проживання [PERSON], [INFO] року за адресою: [ADDRESS] згідно даного акту встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON], [INFO] р.н, та [PERSON], [INFO]- цивільний чоловік матері. У дитини є окрема кімната облаштована відповідно до віку та потреб дитини. Стосунки в сім'ї добрі, дружні, теплі. В матеріалах справи міститься заява [PERSON], посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецькою С.Л. 20.10.2017 року за реєстровим №7493, в якій [PERSON] зазначає, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та відмовляється від батьківських прав стосовно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] виданого Виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні Ради 10.11.2017 року №2-49/2142 вбачається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року. Так, у відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2) ст.164 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Як вбачається зі змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце в тих випадках, коли вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально признаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню неповнолітньої дитини, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав. Щодо позовних вимог в частині зміни розміру аліментів, судом встановлено наступне. Позбавлення батьківських прав не звільняє особу від обов'язку по утриманню дитини, як це вбачається з ч.2 ст.166 СК України. Згідно копії рішення Комсомольського районного суду м. Херсона по справі №2-4695/09 рік від 03.12.2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частина від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.09.2009 року і до її повноліття. Рішення набрало законної сили 14.12.2009 року. Згідно копії довідки виданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.11.2016 року №17310 вбачається, що заборгованість [PERSON] за період з 16.09.2009 року по 01.12.2016 року становить 40554,51 грн. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі ? частка від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved