Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17 жовтня 2009 року між ним та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого ним було надано позику позичальникам у розмірі 360 720,00 грн., що в еквіваленті складало 30 060,00 євро по курсу 12,00 гривень за 1 євро, а позичальники повинні були повернути надану їм позику частками згідно графіку, встановленого договором. У зв`язку з невиконанням позичальниками умов договору, неповерненням належних йому грошових коштів він звертався до Дергачівського районного суду Харківської області про стягнення заборгованості. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2012 року у справі № 2-2866/2010 подану ним позовну заяву задоволено частково, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах на його користь 311580,00 грн. - суму боргу за договором позики, 1820,00 грн. - судові витрати, а всього 313400,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 жовтня 2012 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2012 року залишено без змін. На виконання вищезазначеного рішення суду Дергачівським районним судом Харківської області позивачу видано виконавчий лист у справі № 2010/550/2011, який було направлено до державної виконавчої служби. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 54785479. Він звертався до виконавчої служби з приводу стягнення суми заборгованості з [PERSON] , [PERSON] у примусовому порядку, однак, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2012 року до теперішнього часу не виконано, грошові кошти і не повернуто, що підтверджується листом старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко К.В. від 12 жовтня 2018 року [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується листом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Таким чином, частина [PERSON] , яка підлягає стягненню з останньої на його користь складає 155 790,00 грн. в якості суми боргу та 910,00 грн. судових витрат. Позика ним надавалась позичальникам у розмірі 360 720,00 грн., що в еквіваленті складало 30060,00 євро по курсу 12,00 гривень за 1 євро, проте, зважаючи на те, що відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, то рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2012 року у справі № 2-2866/2010 стягнуто заборгованість у гривні. Сума грошових коштів 311580,00 грн., яка стягнута рішенням Дергачівського районного суду Харківської області за офіційним курсом НБУ станом на 19 грудня 2018 року складає 9834,41 євро, проте станом на день прийняття рішення (10 липня 2012 року) суду складала 31710,41 євро. Зважаючи на тривале невиконання рішення суду, ним понесено матеріальні втрати від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, що підтверджується вищевикладеним. За період часу з 12.07.2012 року по теперішній час рішення суду не виконано, грошові кошти не сплачено, станом на момент подання даної позовної заяви (на 19.12.2018 року) термін прострочення виконання грошового зобов`язання складає 2345 днів. 3% річних з простроченої суми [PERSON] за один день становить: 155 790, 00 грн. х 3% річних/365 днів = 12,80 грн. 3% річних з простроченої суми [PERSON] за весь період заборгованості становить: 12,80 грн. х 2345 днів = 30016,00 грн. індекс інфляції за період з 12.07.2012 року до 19.12.2018 рік складає: 100,1 (вересень 2012 року) х 100,0 (жовтень 2012 року) х 99,9 (листопад 2012 року) х 100,2 (грудень 2012 року) х 100,5 (2013 рік) х 124,9 (2014 рік) х 143,3 (2015 рік) х 112,4 (2016 рік) х 113,7 (2017 рік) х 108,9 (січень-листопад місяці 2018 року) = 25334 відсотків Сума заборгованості з урахуванням інфляційних втрат за період з 12.07.2012 року по 16.10.2018 рік складає: 155 790, 00 грн. х 253,34 % = 394 678,38 грн. Тому сума інфляційних витрат складає: 371 258,16 грн. - 155 790,00 грн. = 238 888,38 грн. Просить стягнути з [PERSON] на його користь три проценти річних в розмірі 30 016, 00 грн, інфляційні витрати-238 888, 38 грн. за договором позики. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно заяви позов підтримав повністю, просить справу розглядати без його участі, без звукозапису судового процесу. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, подала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначила, що позов [PERSON] подано безпідставно з пропущенням строків позовної давності. Просить відмовити у задоволенні позову, справу розглядати за її відсутності, застосувати позовну давність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом, 17 жовтня 2009 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] було надано позику позичальникам у розмірі 360 720,00 грн., що в еквіваленті складало 30 060,00 євро по курсу 12,00 гривень за 1 євро, а позичальники повинні були повернути надану їм позику частками згідно графіку, встановленого договором. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2012 року позовну заяву [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах на його користь 311580,00 грн. - суму боргу за договором позики, 1820,00 грн. - судові витрати, а всього 313400,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 жовтня 2012 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2012 року залишено без змін. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується листом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 15.11.2017. Таким чином, частина [PERSON] , яка підлягає стягненню з останньої на користь позивача, складає 155 790,00 грн. - сума боргу та 910,00 грн.- судові витрати. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, гроші не повернула. Докази про зворотнє відповідачем не надані. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Ч.2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Дана правова позиція висвітлена в постанові Верховного суду України від 21 грудня 2016 року у справі за № 6-1672цс16. За приписами\~ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. З вищенаведеного слідує, що сума боргу підлягає стягненню. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період часу з 12.07.2012 року по теперішній час рішення суду не виконано, грошові кошти не сплачено, станом на момент подання даної позовної заяви (на 19.12.2018 року) термін прострочення виконання грошового зобов`язання складає 2345 днів. 3% річних з простроченої суми [PERSON] за один день становить: 155 790, 00 грн. х 3% річних/365 днів = 12,80 грн. 3% річних з простроченої суми [PERSON] за весь період заборгованості становить: 12,80 грн. х 2345 днів = 30016,00 грн. індекс інфляції за період з 12.07.2012 року до 19.12.2018 рік складає: 100,1 (вересень 2012 року) х 100,0 (жовтень 2012 року) х 99,9 (листопад 2012 року) х 100,2 (грудень 2012 року) х 100,5 (2013 рік) х 124,9 (2014 рік) х 143,3 (2015 рік) х 112,4 (2016 рік) х 113,7 (2017 рік) х 108,9 (січень-листопад місяці 2018 року) = 25334 відсотків Сума заборгованості з урахуванням інфляційних втрат за період з 12.07.2012 року по 16.10.2018 рік складає: 155 790, 00 грн. х 253,34 % = 394 678,38 грн. Тому сума інфляційних витрат складає: 371 258,16 грн. - 155 790,00 грн. = 238 888,38 грн. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається\~ як\~ на\~ підставу\~ своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, враховуючи те, що зобов"язання за договором позики відповідачем належним чином у визначений строк не виконано, кошти за договором позики не повернуто, тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущені, До цього часу рішення суду не виконано. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 26.09.2017, що слідує з матеріалів справи. Отже, підстави для відмови у позові у зв`язку з пропуском строків позовної давності відсутні.

Outcome: approved