Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2907 грн., заподіяної йому внаслідок злочинних дій відповідача. На підтвердження вимог, до позовної заяви долучені копія паспорта позивача, копія розписки [PERSON] про зобов'язання повернути потерпілому [PERSON] борг в сумі 2907 грн. в строк до 01.10.2013 року, копія вироку Кегичівського районного суду Харківської області від 02.09.2013 року про засудження [PERSON], за ч.2 ст.185 КК України. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву, в якій повідомив про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами 05.07.2013 року [PERSON] з домоволодіння позивача викрала гроші в сумі 4410 грн. Частину грошей, в сумі 1503 грн., у неї було вилучено працівниками міліції та повернуті позивачу. За вчинення даного злочину [PERSON] вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 02.09.2013 року було засуджено до 4 років позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Під час розгляду кримінальної справи позивач позову про відшкодування матеріальної шкоди не подавав, оскільки [PERSON] зобов'язалась добровільно повернути решту викрадених грошей в сумі 2907 грн., в строк до 01.10.2013 року, про що написала розписку. Проте своє зобов'язання не виконала, гроші не повернула. Під час розгляду справи суд виходить із того, що спірні правовідносини регулюються ч.1 ст. 1166 ЦК України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З'ясовані у судовому засіданні обставини, щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач згідно з п.6 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved