Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка складається із 1/2 частину квартири, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Посилається на те, що вона є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Із 23 січня 1995 року і до дня своєї смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживала по [ADDRESS] . Співвласниками даної квартири в рівних частках були [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину вищезазначеної квартири. Спадкоємцем за законом першої черги була її донька [PERSON] . До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталася, поскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] , яка заповідала все своє майно позивачу. 03 вересня 2018 року нотаріусом було видано на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу 1/ 2 частину вищезазначеної квартири нотаріусом було відмовлено в зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнала позов. Третя особа - державний нотаріус Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Ткаченко О.А. в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 2017 року позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 25 червня 2011 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] » (а.с.23). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 1958 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] (а.с.24). 02 листопада 1985 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.25). Згідно копії посвідки про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). Після реєстрації 16 травня 1949 року шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.30). Згідно архівного витягу № К-155/1/0/1/01-70 від 09 січня 2018 року в метричній книзі реєстрації актів про народження наявний запис про народження [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] доньки (а.с.37). Із відповідей Державного архіву Кіровоградської області вбачається, що актові записи про реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] не збереглися (а.с.38-39). Відповідно до договору міни, посвідченого 23 січня 1995 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської контори Потоцькою І.М., [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS] (а.с.26-27). [INFO] в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області померла [PERSON] (а.с.28). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . ЇЇ донька [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, поскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 1990 від 04 вересня 2018 року [PERSON] на момент смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала разом із [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.34). Згідно довідки Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів № 78 від 12 січня 1998 року [PERSON] здійснила поховання своєї матері [PERSON] . До дня смерті вела з нею спільне господарство (а.с.33). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.32). Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, посвідченим 30 жовтня 2004 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Ткаченком О.А. (а.с.31). 03 вересня 2018 року позивач, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , (а.с.41). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу 1/ 2 частину вищезазначеної квартири нотаріусом було відмовлено в зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.62). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] [INFO] була її матір`ю та під час видачі паспорту взяла дівоче прізвище « [PERSON] », оскільки її чоловік [PERSON] (батько відповідача) помер, а [PERSON] була її бабусею, та відповідно між собою [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] були донькою та матір`ю. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 529 та 530 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, пояснень позивача, [PERSON] проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті ( [INFO] ), вела з нею спільне господарство, здійснила поховання матері за свої кошти, продовжила проживати у спільній квартирі, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті її матері підлягають задоволенню, поскільки підтверджені матеріалами справи, встановлення даних фактів необхідно позивачу для оформлення спадщини, іншого порядку їх встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог позивача, в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, поскільки базуються на вимогах законодавства та підтверджені поданими позивачем доказами. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 529, 530, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.1216, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved