Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, в якому просить визначити додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після спадкодавця [PERSON], який помер 27 вересня 2014 року. Вимоги обґрунтувала тим, що 27 вересня 2014 року спадкодавець [PERSON] помер. За життя останній склав заповіт від 19.09.2011 року, посвідчений секретарем Мошоринської сільської ради [PERSON], зареєстрований за реєстром № 116, за яким заповів позивачу земельну ділянку за № 066, площею 6,23 га. розташовану на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка нележить спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю РЗ № 433796 від 28.08.2002 року, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Кіровоградської області. Однак, заяви про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] у передбачений законом шестимісячний строк нотаріусу позивач не подала, так як знаходилась на лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні та потребувала постійного стороннього нагляду, не могла самостійно пересуватися та обслуговувати себе. [PERSON] районної державної нотаріальної контори № 389/01-16 від 29.03.2017 року розяснено відносно пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати у відсутність останнього, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.08.2017 року, де міститься підпис останнього. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до\~\~ ст. 224 ЦПК України\~\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує\~ проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1\~ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій суду заяві представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, 27 вересня 2014 року у м. Знамянка Кіровоградської області помер спадкодавець [PERSON] (а.с. 6). За життя, а саме 19 вересня 2011 року, спадкодавець [PERSON]Осклав заповіт, посвідчений секретарем Мошоринської сільської ради [PERSON], зареєстрований за реєстром № 116, яким заповів [PERSON] - [INFO] земельну ділянку за № 066, площе 6,23 гектарів, розташовану на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка нележить останньому на підставі державного акту на право власності на землю РЗ № 433796 від 28.08.2002 року, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Кіровоградської області (а.с.9, 10). З довідки [PERSON] сільської ради від 23.03.2017 року № 568, [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований один за адресою: с. Мошорине Знамянського району Кіровоградської області, вулиця Елеваторна, 72 .\~(а.с. 8). Згідно з довідкою [PERSON] районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском встановленого строку для її подання (а.с. 7). До матеріалів справи долучено медичну довідку Кіровоградської обласної лікарні, яка свідчить про те, що позивач має ряд захворювань, у зв'язку з чим, на протязі 2014 2017 років, перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні даної лікарні, 18.08.2014 року ішемічний інсульт в каратидному басейні зліва, атеротравматичний варіант, виражений правосторонній геміпадез із порушенням функцій пересування, мови та самообслуговування, виписувалась в лежачому стані для проходження лікування по місцю проживання. (а.с.20) Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом №11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Спадкодавцем на ім'я [PERSON] складено заповіт, тобто усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), враховуючи, що позивач після смерті [PERSON] тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved