Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 27 жовтня 2017 року в м. Маріуполі по вулиці Азовстальскій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Opel Vectra», державний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2017 року [PERSON] було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП, а також було встановлено, що він самовільно залишив місце пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/24762429, який діяв на дату настання зазначеної ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно звіту № 289 від 28.03.2018 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Opel Vectra», державний номер [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, склала 23589,54 гривень. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 22589,54 гривень, таким чином відшкодувавши завданий збиток. Враховуючи винність відповідача у настанні вищевказаної ДТП, порушення ним обов'язків, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також здійснення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, відповідачем мають бути компенсовані збитки, понесені позивачем, в повному обсязі. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 22589,54 гривень, а також судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім місцем його реєстрації. Крім цього, відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно полісу серія [NUMBER], який діяв станом на 27.10.2017 року, [PERSON] застрахував автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, державний номер [NUMBER], в ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС». 27 жовтня 2017 року 20-40 год. [PERSON] біля будинку 55 по вулиці Азовстальській в Лівобережному районі м. Маріуполя керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Opel Vectra, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2017 року [PERSON] було визнано винним у настанні вищезазначеного ДТП, а також було встановлено, що він самовільно залишив місце пригоди. 31 жовтня 2017 року [PERSON], який є власником автомобіля «Opel Vectra», державний номер [NUMBER], повідомив про ДТП ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС», про що свідчить повідомлення про ДТП. Згідно полісу серія [NUMBER], який діяв станом на 27.10.2017 року, [PERSON] застрахував автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, державний номер [NUMBER], в ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС». Згідно страхового акту № ГО-10059/ДП/1 по договору страхування [NUMBER] від 01 грудня 2016 року, [PERSON] встановлено розмір страхового відшкодування у розмірі 22589,54 гривень. Розмір регресної вимоги пред'явлено до [PERSON] Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно звіту № 293 від 28 березня 2018 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Opel Vectra», державний номер [NUMBER], складає 23589,54 гривень. На підставі страхового акту від 30 травня 2018 року № ГО-10059/ДП/1 по договору страхування [NUMBER] від 01 грудня 2016 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 22589,54 гривень. Дана обставина у повній мірі підтверджується копією платіжного доручення № 25160 від 30 березня 2018 року. 27 квітня 2018 року [PERSON] було направлено претензію ГО -10059, щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 22589,54 гривень в досудовому порядку. Однак в досудовому порядку спір не вирішено. Таким чином, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виконала покладені на нього полісом обов'язки по сплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У відповідності до пп. «в» п. 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. З огляду на те, що постановою Орджонікідзевського районного суд міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2017 року встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем у стані алкогольного сп»яніння. Тому у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування у порядку регресу. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вчинені страховою компанією відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дії по виплаті страхового відшкодування потерпілій особі, з відповідача, якого визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, необхідно стягнути на користь позивача витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved