overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно договору купівлі -продажу [PERSON], мала знятися з реєстраційного обліку та повністю звільнити квартиру до першого січня 2014 року, такі вимоги відповідач виконала частково. [PERSON], в квартирі не мешкає з 01.01.2014 року, але з реєстраційного обліку не знята. Позивач має можливості в повному обсязі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власною квартирою, оскільки в ній зареєстрований відповідач по справі, яка фактично з квартири виселилась. Позивач, в судове засідання не з*явився, але надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи у тому числі і оголошенням в газету «Слобідській край». Суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу ( згідно договору купівлі-продажу № 874 від 18.10.2013 року). Відповідно до акту затвердженого ЖК «Родник», в якому мешканці дому 232-а, підтверджують факт, що [PERSON], мешкала в квартирі [ADDRESS] до 30.12.2013 року . Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. За таких обставин суд задовольняє позов частково, визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON] що зареєстрована в [ADDRESS] не підлягають, оскільки згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, за наявності рішення суду про позбавлення [PERSON], права користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зняття її з реєстраційного обліку буде проведене на підставі закону, отже судом в цій частині позовних вимог не встановлено порушення права позивача, які підлягають захисту судом. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користування квартирою в якому зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2002р. йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. По сусідству в квартирі за цією адресою мешкає [PERSON], який на даний момент чинить перешкоди у користуванні квартирою позивачу. Він не має змоги самостійно обирати час та день свого приїзду, оскільки ключі від загальних дверей є тільки у відповідача, надати дублікат [PERSON] відмовляється. На звернення позивача до міліції він отримав відповідь, що йому необхідно звертатися до суду. В судове засідання позивач з'явився, свої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити. Відповідач та його представник до суду з'явилися, позов визнали повністю, проти задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2002р., витяг про реєстрацію права власності №14798; техпаспорту на квартиру, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витяг з Реєстру речових прав №27469341; заява до міліції від 02.12.2014р., відповідь від 01.10.2014р., 12.12.2014р.), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин: В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. По сусідству в квартирі за цією адресою мешкає [PERSON],який відмовлявся надавати ключі від загальних дверей. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до положень ст.ст.150,155 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і вони мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; власник квартири не може бути позбавлений права користування житлом, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи обставини справи, дослідиви матеріали та допитавши свідків [PERSON], [PERSON], а також визнання позову відповідачем, суд позовні вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що відповідачу були надані послуги по теплопостачанню, але він їх не оплачує. Відповідач неодноразово був сповіщений про суму заборгованості й про те, що у випадку непогашення її в добровільному порядку, підприємство буде змушено звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. Добровільно відповідач борг не сплатив тому позивач просить суд стягнути на користь підприємства з відповідача заборгованість у сумі 5167 грн. 41 коп. та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги по теплопостачанню, але всупереч вимог ст.714 ЦК України та п.п.18,20 "Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення", затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630, не оплачує надані послуги з теплопостачання і станом на 01.12.2013 рік за ним утворився борг у сумі 5167 грн. 41 коп., про що свідчить довідка про заборгованість за період з 01.03.2011 по 01.12.2013 р. ( а.с. 5). Позивачем було розміщено оголошення в газеті «Знамя труда» № 95 від 26.11.2013 р. про необхідність переукладення договору на теплопостачання з абонентами ( населенням) ( а.с. 7). У ст. 162 Житлового кодексу України передбачено, що споживачі зобов'язані вносити плату за водопостачання та теплову енергію згідно встановлених тарифів у встановлені строки. Відповідач своєчасно не оплачує надані послуги, внаслідок чого станом на 01.12.2013 року утворився борг у розмірі 5167 грн. 41 коп., який підлягає стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. Позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до судуз позовом та просить позбавити відповідачів по справі права користування жилим приміщенням: 51/100 частин квартири [ADDRESS], знявши останніх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 31.07. 2014 року відповідачі по справі були зареєстровані в 51/100 частинах вказаної квартири, яка належить позивачеві на праві власності в якості членів його родини,місце мешкання відповідачів позивачу невідомо. Позивач не має можливості сплачувати квартплату та комунальні послуги за не проживаючих осіб, а тому просить суд визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, місце і дату судового засідання повідомлялись належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухав позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідив матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, з 31.07. 2014 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в 51/100 частинах квартири, яка належить [PERSON] на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] в якості членів сімї.. Згідно довідки КП «ЖКС » від 26.06.2015 за № 1509 у квартирі за адресою: : [ADDRESS], зареєстровані: позивач - [PERSON], та відповідачі: [PERSON]та [PERSON]. Відповідачі за вказаною адресою з 31.07.2014 року, т.т. з моменту реєстрації не проживають. Місце їх знаходження на даний час не відомо. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку відповідно до ст. 72 ЖК України, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законодавством строки. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. І ст. З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 20 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 384. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбні стосунки не підтримують з лютого 2013 року і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій проти позову не заперечувала, просила його задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 384, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], що видане 21 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згоден, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 28.01.2008 року у\~ Київському відділі\~ реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 41. Протягом останніх років сімейне життя погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилася ,надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи. У матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява [PERSON] у якій він виявляє своє бажання розірвати шлюб т арозглядати справу у його відсутність. \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, та врахувавши думку сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 28.01.2008 року у\~ Київському відділі\~ реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції \~ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають доньку -\~ [PERSON], [INFO]., про що свідчить свідоцтво про народження Серії 1- ВЛ № 145479 видане 25.11.2008 року відділом\~ реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5268. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сімя існує формально, а тому шлюб необхідно розірвати, так як причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими.\~ Окрім того позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Запорожченко". Вказані позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 10.08.2012 року з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Опель Астра» держ. номер [NUMBER], який належить потерпілому [PERSON], при цьому відповідач керував автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON] Автомобіль потерпілого був застрахований, у зв'язку з чим Моторне (транспортне) Страхове бюро України виплатило власнику автомобіля суму 5800,77 гр. Вказану суму., а також суму 620 гр. за послуги аварійних комісарів, а разом 5800,77 гр. позивач просить в порядку регресу стягнути з відповідача. Позивач просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час розгляду справи повідомлений. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Вина відповідача в даному ДТП підтверджується постановою Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від 27.08.2012 р., яким відповідач визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.9). Внаслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав технічні пошкодження, розмір матеріальної шкоди визначеній спеціалістом авто - товарознавцем в висновку №.73. від. 16.09.2012 р. (а.с. 11-15). Позовні вимоги також підтверджуються платіжним дорученням № 4300 від 09.11.2012 р. на суму 5280,77 гр. (а.с.20) і платіжним дорученням № 4510 від 10.11.2012р. на суму 620 гр. (а.с.21). Згідно ст. 22 ЦК України особа. який спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на її відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач має право регресу до особи, яка заподіяла збитки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 243,6 гр. підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 26.11.2010р. за виною відповідача [PERSON]. сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль ДЕУ Анексія держ. номер [NUMBER], який належить потерпілому [PERSON] Автомобіль потерпілого був застрахований, у зв'язку з чим Моторне (транспортне) Страхове бюро України виплатило власнику автомобіля суму 24069,79 гр. Вказану суму позивач просить в порядку регресу стягнути з відповідача. Позивач просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час розгляду справи повідомлений через пресу. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Вина відповідача в даному ДТП підтверджується постановою Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від 09.02.2011р., яким відповідач визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.5). Внаслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав технічні пошкодження, розмір матеріальної шкоди визначеній спеціалістом авто - товарознавцем в висновку №.183. від. 02.12.2010 р. (а.с. 7-16). Згідно ст. 22 ЦК України особа. який спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на її відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач має право регресу до особи, яка заподіяла збитки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 243,6 гр. підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 08 серпня 2008 року, посилаючись на те, що від шлюбу дітей не мають, одруження з відповідачем виявилося невдалим, внаслідок вкрай незадовільного ставлення відповідача до потреб і інтересів сім"ї їхнє спільне життя стало неможливим, між ними зникло порозуміння, взаємна повага один до одного, що призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. У січні 2014 р. відповідач повідомила його про те, що вона має близькі стосунки з іншим чоловіком до якого має намір переїхати та у квітні 2014 р. залишила квартиру у якій вони разом проживали, з того часу вони не ведуть спільного господарства, сімейні відносини між ними припинилися. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та обставини, викладені у ньому. Позивач додатково пояснив, що з відповідачем сімейно-шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2014 року, за час який надавався судом на примирення сімейні стосунки з [PERSON] не поновилися. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов визнали, відповідач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року сторонам надавався строк для примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як убачається із матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року, про що Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області зроблений відповідний актовий запис за № 29. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально; намагання суду примирити сторони успіху не мали, строк, який надавався судом для примирення, позитивних результатів не дав, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами не відновились, примирення не відбулося; позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач підтримує позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім"ї носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved