Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 березня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки, посвідчений 29.03.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 178 та зареєстрований ним в Державному реєстрі заборон за номером 179, відповідно до якого позивачеві було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями під [ADDRESS], загальною площею 942,8 кв. м., житлова площа 545,5 кв. м. розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 3210500000:05:001:0118, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - ведення садівництва. Зазначений договір іпотеки забезпечує виконання позичальником - Приватним Акціонерним товариством «Центр ділової авіації» (код ЄДРПОУ 24086236) зобов'язань, що випливають з укладеної ним з позивачем Генеральної кредитної угоди №43 від 22.03.2012 року, Кредитної угоди №6/13, укладеної в рамках Генеральної кредитної угоди №43 від 13.02.2013 року, та інших кредитних угод, укладених в рамках зазначеної Генеральної кредитної угоди, і є її невід'ємними частинами (а також договорів про внесення змін до них), надалі - Кредитний договір, за умовами якого позичальник зобов'язаний в порядку і в строки, передбачені Кредитним договором сплачувати кредитні кошти для зменшення ліміту відновлювальних кредитних ліній, на підставі укладених кредитних угод в межах Генеральної кредитної угоди та не пізніше 20 березня 2014 року (кінцевий термін повернення) повернути Позивачу кредитні кошти в сумі 1 800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) гривень, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 25% річних, а у випадку порушення строку погашення одержаного кредиту відповідно до ліміту кредитної лінії (перевищення ліміту кредитної лінії), сплачувати проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із фіксованої процентної ставки у розмірі 28% річних. Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати нарахованих процентів та неповернення кредитних коштів вобумовлений в договорі строк, станом на 21 березня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 2 130 302,00 грн., з яких сума заборгованості по кредиту - 1 780 000,00 гривень, сума заборгованості по процентам - 332 835,61 грн. Пеня за простроченими та несплачениминарахованими процентами в сумі17 466,39 грн. нарахована за період з 01.08.2013р. по 20.03.2014р. 28 травня 2014 року позивачем надано уточнення до позовної заяви, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 21 березня 2014 року складає 2 154 832,94 (два мільйона сто п'ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дві грн., 94 коп.), з яких сума заборгованості по кредиту - 1 780 000,00 гривень, сума заборгованості по процентам - 358 438,35 гривень. Пеня за простроченими та несплаченими нарахованими процентами в сумі16394,59 гривень нарахована за період з 01.08.2013р. по 20.03.2014р. На підставі викладеного позивач просить для погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 154 832 грн. 94 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача заперечуючи проти позову вказував, що у позовній заяві та доданих до неї документах відсутні докази невиконання позичальником зобов'язань по Генеральній кредитній угоді, а тому немає зобов'язань у відповідача відповідати за вказаним позовом. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 22 березня 2012 року між позивачем та позичальником укладено Генеральну кредитну угоду та 13.02.2013 року укладено Кредитну угоду № 6/13 в рамках Генеральної кредитної угоди №43 від 13.02.2013 року (кредитний договір), за умовами якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) гривень, а позичальник зобов'язався повернути позивачу кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 25% річних, а у випадку порушення строку погашення одержаного кредиту відповідно до ліміту кредитної лінії (перевищення ліміту кредитної лінії), сплачувати проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із фіксованої процентної ставки у розмірі 28% річних. Згідно п.2 Кредитної угоди №6/13 від 13.02.2013 р., укладеної в рамках Генеральної кредитної угоди №43 від 22.03.2012 р. за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється на рівні 25% річних, проценти нараховуються на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами (а.с.7-11, 86). Позивач і позичальник домовилися, що у випадку порушення строку погашення одержаного кредиту відповідно до ліміту кредитної лінії (перевищення ліміту кредитної лінії), встановленого п.1 Кредитної угоди №6/13 від 13.02.2013 р. позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 28% річних. Відповідно до п. 2.4 Генеральної кредитної угоди №43 від 22.03.2012 року (а.с.7-11), нарахування процентів за договором здійснюється щомісячно, в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту. Проценти сплачуються позичальником щомісячно в день їх нарахування. Відповідно до Кредитного договору датою остаточного повернення всіх отриманих коштів за угодою - 20 березня 2014 року. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору цільовим призначенням кредитних коштів є поповнення обігових коштів (поточні потреби) та рефінансування кредитної заборгованості в ПАТ «Промінвестбанк». Відповідно до п. 1.2.договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20 березня 2014 року. Судом встановлено, що зобов'язання за Кредитним договором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків у встановлений строк позичальник не виконав, у зв'язку з чим станом на 21 березня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 2 154 832,94 (два мільйона сто п'ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дві грн., 94 коп.), з яких сума заборгованості за кредитом - 1 780 000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками - 358 438,35 гривень. Пеня за простроченими та несплаченими нарахованими процентами - 16394,59 гривень нарахована за період з 01.08.2013р. по 20.03.2014р. Розмір вказаної заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунками та виписками ПАТ «БАНК СІЧ» про рух коштів по рахунку позичальника (а.с.68-85). Будь-яких доказів, які б спростовували вказаний розмір заборгованості за Кредитним договором, відповідачем не надано. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 22 березня 2012 року між Позивачем та Відповідачем (іпотекодавцем) укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки № 178(а.с.13-16), за умовами якого відповідач передав позивачу в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями під номером [ADDRESS], загальною площею 942,8 кв. м., житлова площа 545,5 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 3210500000:05:001:0118, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - ведення садівництва. Вартість предмета іпотеки сторони встановили в розмірі 4 000 000,00 грн., в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями - 3 886 900 грн., земельна ділянка - 113 100,00 грн. Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадках, якщо сума наданого кредиту та/або проценти за користування ним, можливі неустойки й витрати не будуть сплачені у строки, встановлені Кредитним договором, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором, договором Іпотеки та чинним законодавством України. Пунктом 5.3Генеральної кредитної угоди №43 від 22.03.2012 року передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту, та/або плати за кредит передбачено сплата неустойки - пені, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно. Визначення неустойки містить ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання». З матеріалів справи вбачається, що позивачем, у відповідності до умов кредитного договору, договору іпотеки надавались особисто під розпис досудові вимоги відповідачу за №764/11 та № 765/11 від 04.12.2013 р. та позичальнику за №766/11 від 04.12.2013 р., в яких відповідача та позичальника повідомлено про наявність заборгованості та необхідність погашення вказаної заборгованості. Проте заборгованість погашено не було. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи, що зобов'язання за Кредитним договором боржником (позичальником Кредитним договором) не виконані належним чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 4000000,00 (чотири мільйони) грн. відповідно до договору іпотеки. При цьому суд зазначає, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на спірні правовідносини не поширюється, оскільки в даному випадку квартира передана в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань не в іноземній валюті та не за споживчим кредитом. Суд також враховує, що позивачем разом із уточненнями до позовної заяви були надані виписки по особовим рахункам ПрАТ «Центр ділової авіації» станом на 22.05.2014 року, які підтверджують отримання коштів боржником та наявність заборгованості за кредитом. Згідно з п. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з пояснень представника відповідача та заперечень на позовну заяву, наданих представником відповідача, належних доказів в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача не надав та не довів тих обставин, на які він посилається як на законні підстави для відмови в задоволенні позову. У відповідності до п. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача сплачений Позивачем судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved