Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2001 року перебувала у фактичних сімейних відносинах з відповідачем. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. Майже після народження дитини відповідач пішов із сімї. Участь у вихованні та розвитку дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Самостійно забезпечити сина всім необхідним позивач не в змозі. Мирне врегулювання спору виявилося марним. У зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву в якій просила справу слухати в її відсутність. позовні вимоги підтримує. проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що зі слів позивача вона починаючи з 2001 року перебувала у фактичних сімейних відносинах з відповідачем [PERSON] [INFO] року у сторін народився син [PERSON], батьком якого записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане (повторно) Відділом РАЦС Голосіївського РУЮ у місті Києві від 02.04.2005 року, актовий запис 385. Відповідно до свідоцтва про батьківство серії [NUMBER] видане Відділом РАГС РУЮ у м. Києві від 29.03.2003 року, [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON]. який народився [INFO] року у громадянки [PERSON] про, що зроблено запис 39. Відповідач кошти на утримання дитини не надає. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 182 СК України (Із змінами, внесеними згідно із Законами № 2037-VIII від 17.05.2017, ВВР, 2017, № 25, ст.291), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved