Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі на свою користь індекс інфляції за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року в сумі 6384,42 грн; 3% річних за період з 11.12.2014 року по 11.06.2015 року в сумі 235,30 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 9 червня 2008 року уклав з відповідачем [PERSON] спілкою «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» договір №056-432 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого вніс на депозитний рахунок відповідача грошову суму 8000 гривень строком на 12 місяців з процентною ставкою 30 % річних. Але по закінченню дії договору кредитна спілка суму вкладу та проценти не повернула. Судовим наказом по цивільній справі №2н-178/09 від 10 липня 2009 року виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з [PERSON] спілки «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» було стягнуто суму депозитного внеску в розмірі 8000 гривень та судові витрати заявника в розмірі 43 гривні 75 копійок. Крім того, судовим наказом по цивільній справі №2н-280/09 від 3 листопада 2009 року виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з [PERSON] спілки «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» було стягнуто суму процентів за вищезазначеним вкладом в розмірі 2400 гривень. До теперішнього часу [PERSON] спілка «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» незважаючи на судові рішення та умови договору свої зобов'язання по поверненню грошових коштів не виконала. Рішенням № 209/556/15-ц провадження № 2/209/720/15 від 13.03.2015 року стягнуто суму індексу інфляції в розмірі 4689 гривень 31 копійка та 3% річних в розмірі 1723 гривні 80 копійок. Виконавчою службою 26.06.2014 року на рахунок позивача частково перераховано суму боргу в розмірі 1170 гривень 32 копійки. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 9 червня 2008 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] спілкою «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» договір №056-432 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого вніс на депозитний рахунок відповідача грошову суму 8000 гривень строком на 12 місяців з процентною ставкою 30 % річних. Але по закінченню дії договору кредитна спілка суму вкладу та проценти не повернула. Судовим наказом по цивільній справі №2н-178/09 від 10 липня 2009 року виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з [PERSON] спілки «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» було стягнуто суму депозитного внеску в розмірі 8000 гривень та судові витрати заявника в розмірі 43 гривні 75 копійок. Крім того, судовим наказом по цивільній справі №2н-280/09 від 3 листопада 2009 року виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з [PERSON] спілки «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» було стягнуто суму процентів за вищезазначеним вкладом в розмірі 2400 гривень. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, справа № 209/556/15-ц провадження № 2/209/720/15 від 13.03.2015 року стягнуто з [PERSON] спілки «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» на користь [PERSON] суму індексу інфляції в розмірі 4689 гривень 31 копійка та 3% річних в розмірі 1723 гривні 80 копійок, всього загальну суму 6413 гривень 11 копійок. До теперішнього часу [PERSON] спілка «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» незважаючи на судові рішення та умови договору свої зобов'язання по поверненню грошових коштів не виконала. Виконавчою службою 26.06.2014 року на рахунок позивача частково перераховано суму боргу в розмірі 1170 гривень 32 копійки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~Згідно ч. 1\~ст. 598 ЦК України,\~зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст.\~599 - 601,\~604 - 609 ЦК України, зокрема за\~ст. 599 ЦК України,\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань та не виключає відповідальності за порушення строків розрахунків. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність за невиконання грошового зобов'язання: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд враховуючи вищевикладене, вважає що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню, але перевіривши розрахунок позивача відповідно до листа Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 №62-97 вважає його не зовсім вірним виходячи з наступного. Розрахунок 3% річних за сумою боргу 15686,54грн. (сума боргу за судовими рішеннями = 8043,75+2400-1170,32+6413,11=15686,54) за період з 11.12.2014 року по 11.06.2015 року становить: 15686,54 грн. /100 / 365дн. х 3 х 182 дн. = 234,65 грн. Індекс інфляції за сумою боргу 15686,54грн. за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року становить: 15686,54 грн. х 140,707 % = 6385,55 грн. Загальна сума 3% річних з індексом інфляції становить: 234,65+6385,55 = 6620,20 грн. Суд не виходячи за межі позовних вимог вважає позовні вимоги позивача в розмірі 6619,72 грн., підлягаючими повному задоволенню. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про повне задоволення позову [PERSON] до [PERSON] спілки «Всеукраїнське Народне [PERSON] Товариство» про стягнення боргу в зв'язку з тим, що зобов'язання відповідачем не виконані по теперішній час, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України.

Outcome: approved