Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] без його згоди та супроводу до досягнення дитиною 16 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.06.2008 року та мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини після розлучення участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозволу на виїзд дитини за кордон. Позивач у судове засідання не з'явилась. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку через оголошення у пресі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при вирішення рішення просить врахувати інтереси дитини. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2004 року. В даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Доводи позивача щодо того, що відповідач, який проживає окремо, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, відповідачем ніяким чином не спростовані. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Частиною 2 статті 150 СК України закріплено обов'язок батьків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документу на дитину проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. При відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина за межі України, може бути надано дозвіл на підставі рішення суду. Оцінивши в сукупності докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу відповідача є обґрунтованими та в силу п.3 ч.3 ст.313 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки виїзд неповнолітньої дитини сторін за межі України відповідає її інтересам, сприяє її розвитку та оздоровленню.

Outcome: approved