Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вони є спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлого 11.07.2015 року [PERSON], в установлений строк звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, оформили свої спадкові права на частину майна, але нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок в с. Чмирівка по вул. Млинова №2, оскільки за спадкодавцем не було здійснено державної реєстрації права власності на цей будинок. Позивачі зазначають, що даний будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.1986 року. А тому позивачі просять суд визнати за ними право власності на майно у вигляді будинку №2 по вул.. Млинова в с. Чмирівка Білоцерківського району в порядку спадкування за законом, по 1\\3 частині за кожним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Білоцерківського району не направила до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали клопотання де зазначили, що позов визнають та просили провести розгляд справи за відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], оглянувши матеріали даної справи, матеріали спадкової справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 11.07.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Встановлено, що за життя [PERSON] успадкував житловий будинок площею 18 кв.м. на присадибній ділянці колгоспного фонду в с. Чмирівка Білоцерківського району і дане підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.06.1986 року (а.с.7). Встановленим є те, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON] Так, позивач [PERSON] приходиться дружиною [PERSON], а позивачі [PERSON] і [PERSON] це діти спадкодавця. Дане підтверджено свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження. Судом було оглянуто спадкову справу №37\\2009 до майна померлого 11.07.2015 року [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі, в установлений шестимісячний строк прийняли спадкове майно, шляхом подання заяв про прийняття спадщини та частково оформили свої спадкові права, однак позивачі не мають можливості оформити свої права на спадкове майно, а саме на будинок №2 в с. Чмирівка Білоцерківського району. Так, згідно довідки наданої КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок №2 по вул.. Млинова в с. Чмирівка в БТІ не зареєстровано. Самочинне будівництво та перепланування відсутнє (а.с.8). Встановленим є те, що 08.07.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою с. Чмирівка Білоцерківського р-ну по вул.Млинова №2, оскільки спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на майно. Дане підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2016 р. № 155\\02-31 (а.с.5). При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, позивачі подали до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, але оформити свої спадкові права на нерухоме майно вони не має можливості, отримали відмову нотаріуса. Право власності спадкоємців на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селещах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок №2 по вул. Млинова в с. Чмирівка в 1986 році після померлої [PERSON] і відсутність реєстрації права власності на даний будинок за [PERSON] не впливає на виникнення в нього права власності на будинок. З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спадкове майно будинок №2 по вул.. Млинова в с. Чмирівка після померлого 11.07.2015 року [PERSON], в рівних частинах, тобто по 1\\3 частині за кожним. На підставі викладеного та

Outcome: approved