Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду\~ з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 18 790,05 гривень та\~ суму судових витрат у розмірі 2102.00 гривень судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 12.04.2016 року. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом\~ відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у нього перед позивачем станом на 23.11.2020 року виникла заборгованість по кредитному договору. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою від 01.02.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 23.02.2021 року о 09:00 годині (а.с.98). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами (а.с.99). Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду разом з позовною заявою надіслав заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.85). Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся за усіма відомими суду адресами свого постійного місця\~ реєстрації: [ADDRESS] (а.с.104-105,) що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної\~ міграційної служби України в Одеській області (а.с.97) та вул. Перемоги, 214, м.Болград, Одеська область, 68702 (а.с.102-103). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 23.02.2021 року які не були отримані відповідачем, повернулися до суду з відміткою листоноші, що адресат за обома вказаними адресами відсутній (а.с.102-103,104-105). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи.\~ Будь-яких заяв, заперечень, відзиву\~ щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві,\~ до суду наданих ним не було. \~ \~ \~ \~ Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~ системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача\~ суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.76). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, що складається з анкети-заяви позичальника, пам`ятки про умови кредитування, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua. Вказане підтверджується змістом анкети-заяви позичальника, в якій вказано, що вона із вищезазначеними документами ознайомлена та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір (а.с.7). В анкеті-заяві від 12.04.2016 року на ім`я відповідача (а.с.7) банком не зазначено розмір кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом, який вид картки мав намір отримати заявник. Згідно довідки наданої банком умови кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я [PERSON] неодноразово змінювалися, однак дана довідка не підписана боржником (а.с.18). Максимальний кредитний ліміт було встановлено 15.01.2019 року в розмірі 15\~000.00 гривень. Крім того відповідно до довідки банку вбачається перевипуск кредитної карти за кредитним договором б/н від 12.04.2016 року та кінцевий термін дії зазначений до квітня 2022 року (а.с.19). За інформацією позивача кредитний ліміт Позивачем АТ\~КБ «Приватбанк»\~також надано\~виписку про\~рух коштів\~по картковим\~рахункам на\~ім`я [PERSON] \~станом на\~23.11.2020\~року (а.с.14-17),\~відповідно до\~якої вбачається,\~що відповідач\~ [PERSON] \~користувався кредитними\~коштами протягом\~періоду з\~13.04.2016\~року по\~08.08.2019\~року.\~ У подальшому згідно цієї виписки не вбачається що б боржник користувався коштами, виключно нараховувалися відсотки та пеня відсотки. Крім цього вбачається, що 23.10.2020 року банком було прийнято рішення про відміну штрафівів за минулі періоди на суму 4\~327.65 гривень (а.с.14), при цьому залишок заборгованості становив 22\~694.05 гривень З матеріалів справи вбачається, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.20-78) не містить підпису відповідача. За змістом наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.04.2016 року, станом на 23.11.2020 року за відповідачем [PERSON] обліковується заборгованість у розмірі \~22714,05 гривень, з яких: - 18790,05 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч: - 20,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 18770,05 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 гривень заборгованість за простроченими відсотками; - 3924,00 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; - 0,00 гривень нарахована пеня; - 0,00 гривень нараховано комісії; З даного розрахунку взагалі не зрозуміло, яким чином позивач розрахував заборгованість. Позивачем надано суду три різних види розрахунків заборгованості за період з 12.04.2016 року по 30.11.2019 року (а.с.8-12), за період з 01.12.2019 року по 23.11.2020 року (а.с.13) Однак в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 12.04.2016 року у розмірі 18790.05 гривень (тіло кредиту) станом н 23.11.2020 року. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. У відповідності до положень ст.ст.13,\~81,\~83\~ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно\~ст.82 ч.1 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства,\~оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно\~ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно\~ст. 2 ЦПК України. Таким чином, відповідач знехтувала своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення\~перед судом їх переконливості. Вимогами\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України\~закріплює обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог\~ст. 1050 ч. 2 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України\~визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Грошовим зобов`язанням вважається зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов`язання у зв`язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Позивач не наполягав на вимогах про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, зазначивши, що він діє на власний розсуд (а.с.3 зворотна сторінка). Окремо слід зазначити, що позивачем до позовної заяви додано клопотання про огляд веб-сайту в якому позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.09.2015 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 289-314 повного договору (а.с.88-89). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. В клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору тобто станом 12.04.2016 року. Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі. Сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Отже, огляд веб-сайту не зможе спростувати чи підтвердити наявність тієї чи іншої редакції Умов та Правил надання банківських послуг. Враховуючи викладене, огляд веб-сайту не зможе довести обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, зокрема такий огляд не змінить тих обставин, що Умови та Правила неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин, а саме 12.04.2016 року до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Також, огляд веб-сайту не змінить і тих обставин, що вони відповідачем не підписані, а отже й обставини щодо недоведеності, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Таким чином, клопотання позивача про огляд веб-сайту, яким позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» слід відхилити. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 2\~102.00 гривень судового збору.

Outcome: approved