Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини Позовні вимоги мотивує тим, що він із 2015 року знайомий із [PERSON] [INFO] народилася [PERSON] . На момент народження дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Відповідно до ст. 133 СК України у свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON] .. У серпні 2020 року [PERSON] повідомила позивача про те, що саме він є біологічним батьком [PERSON] . На даний час він із [PERSON] зареєстрували шлюб, проживають однією сім`єю, виховують спільну дочку [PERSON] . Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни в актовий запис №916 від 19.04.2017 року про народження [PERSON] , складений Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області: виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини; зазначити батьком дитини [PERSON] , у відомостях про дитину у графі «прізвище» виключити запис « [PERSON] » та внести запис « [PERSON] ». Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Представник третьої особи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при ухвалені рішення покладається на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зроблено актовий запис № 916 та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 02 вересня 2020 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , з подальшою зміною прізвища на [PERSON] , про що Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 02.09.2020 року складено актовий запис № 860. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. З матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2021 року [PERSON] отримано висновок генотипоскопічного дослідження, відповідно до якого вірогідність його батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] становить 99,999999 %. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. З матеріалів справи встановлено, що у серпні 2020 року [PERSON] повідомила [PERSON] , що він є батьком [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved