Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з продовженням навчання, починаючи з дати подання позову і до досягнення ним 23-ти річного віку за умови продовження навчання. На обґрунтування позову вказала, що відповідач є батьком [PERSON], який є студентом Національного авіаційного університету, денної форми навчання. Оскільки, позивач зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина, звернулась до суду для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з відповідача. Позивач до суду не з'явилась, повідомлялась належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] до суду не з'явився, повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому 20.10.1998 року /а.с.7/ та Свідоцтвом про зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] Серія [NUMBER], виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 12.12.2014 року (а.с. 8). Згідно довідки Національного авіаційного університету № 2691 від 19.06.2018 року, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Навчально-наукового аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету. Термін навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2020 рік(а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо вимоги позивача стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню, оскільки дана вимога стосується стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав, дійшов грунтовного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved