Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача.. Свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2011 року [PERSON] підписала заяву № б/н від 18.11.2011 року згідно якої отримала кредит в сумі 6300,00 грн., наданий позивачем , у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг «, « Правилами користування платіжною карткою » та « Тарифами Банку « складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, не повернула отримані кошти та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, не заперечує щодо проведення слухання даної справи без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, відповідно до розписки , що повернулася до суду , про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень на позов не подала, заяв про перенесення розгляду не подавала, а тому згідно ст.ст.169 ч. 4, 224 ЦПК України, судза згоди позивача вирішує справу у її відсутність, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 18.11.2011 року згідно якої отримала кредит в сумі 6300,00 грн., наданий позивачем , у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг «,« Правилами користування платіжною карткою » та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, не повернула отримані кошти та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість 40952,42 грн., яка складається: 5960,07 грн. - заборгованість за кредитом; 30251,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2314,46 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. - штраф ( фіксована частина ); 1926,31 грн. - штраф ( процентна складова ). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно вимогам ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст.599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31.05.2017 року загальна сума боргу за кредитним договором б/н від 18.11.2011 року становить 40952,42 грн. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту, не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.11.2011 року в сумі 40952,42 грн.. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем не спростовані. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600, 00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 625, 631, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved