Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним\~ позовом. У позові вказав, що він зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] бригади (Гудименко), 44, кв. 85, разом з ним зареєстровані його мати -\~ [PERSON], тітка - [PERSON] та брат - [PERSON] \~ Відповідач не проживає в квартирі з 1996 року, його речей в квартирі не має, нараховані на нього комунальні платежі та комунальні послуги не сплачує. У користуванні житловою площею відповідачу ніхто не перешкоджає, однак він добровільно відмовився від проживання у квартирі. Оскільки відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, на нього нараховуються комунальні платежі, які він не сплачує. Всі витрати несе він, також він доглядає за хворими: матір'ю та тіткою, він признаний їх опікуном. Просив\~ визнати [PERSON] \~ таким, що втратив право користування житловими приміщеннями -\~ квартирою за адресою: м.Запоріжжя, вул.Героїв 93-ї бригади, 44, кв. 85 та стягнути з нього судові витрати. Позивач [PERSON] \~ у судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що [PERSON] \~ його рідний брат, який в квартирі зареєстрований, але не живе приблизно з 1996 року. Де він живе йому не відомо, в квартирі він не з'являвся взагалі, приблизно років шість, зв'язку з ним не має, речей його в квартирі не має. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] \~ у судове засідання не зявився двічі, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка\~ фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь\~ у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 01.02.2017 року, [PERSON] \~ зареєстрований за адресою: [INFO] бригади, 44, кв. 85 (а.с. 29), повістки з викликом до суду направлялися за адресою місця реєстрації, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах. Представник відділу реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник КП "Наше місто" у судове засідання не зявився, надав суду\~ письмову заяву\~ з клопотанням про розгляд\~ справи у його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду. Враховуючи вказане, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представників третіх осіб. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,\~ свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: м.Запоріжжя, вул.Героїв 93-ї бригади, 44, кв.85 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 04-27/6-652 від 25.01.2017 року, № 04-27/6-653 від 25.01.2017 року, № 04-27/6-654 від 25.01.2017 року (а.с. 10, 11, 12). Згідно висновку № 2915 від 05.08.2016 року [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с. 14). Відповідно довідки ЛКК КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарниої допомоги №5» № 255 від 01.06.2016 року [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, самостійно себе не обслуговує (а.с. 15). З довідки ЖБК «Будівельник-14» від 01.02.2009 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 18). Рішенням Хортицького районного суду № 2-о/337/103/2016 від 31.10.2016 року [PERSON] визнаний опікуном [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий з сім'єю [PERSON], вони сусіди,\~ живуть в одному підїзді, [PERSON] на третьому поверсі, він на п'ятому. Йому відомо, що [PERSON] \~живе разом з матір'ю та тіткою. Він знайомий з [PERSON], вчилися разом у школі і раніше спілкувалися. [PERSON] \~не живе в цій квартирі приблизно з 1990-1992 року, він його бачив останній раз, приблизно 7-8 років тому, місто знаходження [PERSON] \~ йому не відомо. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює листоношею та носила пенсію тітці та матері позивача. Приходила до них у квартиру 2 рази на місяць, це постійно, а іноді і частіше, якщо вони просили щось купити, тоді вона заходила до них приблизно 3-4 рази на місяць. Відповідача [PERSON] \~в квартирі вона ні разу не бачила, про те, що у [PERSON] є брат їй відомо зі слів бабусь. Вони їй казали, що він до них не ходить і вони не знають де він. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі ч.1\~ст.71 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З роз'яснень п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~вбачається, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що [PERSON] \~ у квартирі [ADDRESS] бригади м.Запоріжжі не проживає більше шести місяців, з квартири пішов сам, забрав всі свої речі, у квартирі не зявляється. У зв'язку з вищевказаним, оскільки [PERSON] \~ не проживає у [INFO] бригади м.Запоріжжі більше шести місяців, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача у цій частині, суд вважає\~ позовні вимоги у частині визнання [PERSON] \~ таким, що втратив право користування\~ житловим приміщенням квартирою № 85\~ у\~ будинку\~ № 44 по\~ вул.Героїв 93-ї бригади ( Гудименка)\~ у м.Запоріжжі обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі\~ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. В\~ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт та розрахунок фактичних витрат робочого часу адвоката на вчинення тих чи інших дій та із зазначенням конкретно наданих послуг на зазначену суму при розгляді справи. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (пункти 47 та 48 Постанови). Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2017 року [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали договір про надання правової допомоги (а.с. 23). Відповідно акту прийому-передачі виконаних робіт виконавцем виконано роботи передбачені договором про надання правової допомоги (а.с. 25). Згідно розрахунку компенсації витрат повязаних з правовою допомогою (а.с.26), [PERSON] сплатив за надані послуги грошову суму у розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією № 1 від 25.01.2017 року (а.с.25). Також за подачу позову до суду, [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 4). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved