Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, в якій з урахуванням прийнятих судом уточнень просить суд вселити позивача до належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є законним власником вищевказаної квартири, проте відповідачі протиправно чинять йому перешкоди у вселенні до належної йому на праві власності квартири, що порушує його права та інтереси власника нерухомого майна. Позивач в судове за садіння не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням наданих уточнень, та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі та їх представники до судового засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідачі та їх представники у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10\~ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~зі змінами, внесеними\~Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Слід зазначити, що представником відповідача, як і самою відповідачкою [PERSON] неодноразово надавались суду заяви з проханням відкласти слухання справи, однак, жодного разу не надали підтвердження поважності своєї неявки у судове засідання. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів. \~ При цьому слід зазначити, що подовження строку розгляду справи можливе лише за одночасної наявності наступних елементів: 1) винятковість випадку (значна кількість доказів, велика кількість осіб, які беруть участь у справі; 2) наявність клопотання сторони; 3)особливості розгляду справи. Протягом тривалого часу, суд позбавлений можливості вирішити справу по суті через неявки відповідачів. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України \~особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. В першу чергу треба відзначити, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані під час провадження у цивільній справі повідомляти суд про зміну місця проживання, перебування, роботи, служби, місцезнаходження. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. Особи, які беруть участь \~справі, які не можуть з поважних причин зявитися до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд, що узгоджується зі ст. 77 ЦПК України, відповідно до якої сторони \~та \~інші \~особи, \~які \~беруть \~участь \~у \~справі, зобов'язані \~повідомляти \~суд \~про \~зміну \~свого \~місця проживання (перебування, \~\~знаходження) \~\~або \~\~місцезнаходження \~\~під \~\~\~час провадження \~справи. \~У \~разі \~відсутності \~заяви \~про зміну місця проживання або місцезнаходження судова \~повістка \~надсилається \~на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони \~та \~інші \~особи, \~які \~беруть \~участь \~у \~справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення \~суду \~про \~причини \~неявки \~вважається, \~що сторони та інші особи, \~які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. \~\~\~\~ Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2010 року між [PERSON] (Іпотекодержатель) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Іпотекодавця) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий номер № 2926 /а.с. 2-3/. Згідно з Іпотечним договором від 17.09.2010 року, сторони домовились про позасудове звернення стягнення на квартиру № 23 будинку № 12 по бул. [PERSON] в м. Харкові, в разі невиконання [PERSON], [PERSON], [PERSON] Договору позики укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцями. 17.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором, посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 17.09.2010 року за реєстровим № 2926 /а.с. 4/. Згідно з Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1065975963101 право приватної власності на квартиру № 23 буд. 12 бул. [PERSON] в м. Харкові, загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м. на підставі Іпотечного договору від 17.09.2010 року, видавник [PERSON], приватний нотаріус ХМНО; Договору відступлення права вимоги, серія та номер: 882, виданий 17.06.2016 року, видавник: [PERSON], приватний нотаріус КМНО, зареєстровано за [PERSON], номер запису про власність: 17100989 від 21.10.2016 року /а.с. 5/. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі перешкоджають позивачу вселенню в належну йому на праві власності квартиру. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. За ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них Квартирою, відповідно до ч.1 ст. 382 ЦК України, є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з матеріалів справи право власності на спірну квартиру перейшло до позивача на законних підставах. Позивач, як власник квартири, вправі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.ст. 387, 391 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної підстави заволоділа ним та вимагати право на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм, суд дійшов висновку, про задоволення позову та вселення [PERSON] до належної йому на праві власності квартири № 23 будинку № 12 бул. [PERSON], м. Харків. Відповідно до ч. 1\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься заява позивача про повернення надміру сплаченого судового збору у звязку із зменшенням позовних вимог. Суд вваж є можливим її задовольнити та з урахуванням зменшення позовних вимог повернути позивачу судовий збір у розмірі 551,20 грн. \~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved