Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 13 від 10.01.2014 р., виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, у відомості про батьківство вказати батьком дитини «[PERSON]», виключивши відомості про [PERSON]. Крім того, просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що звідповідачем [PERSON] зустрічались, час від часу проживали один в одного та планували створити сім'ю. У квітні 2013 року вона завагітніла та повідомила відповідача, до сьомого місяця вагітності він піклувався про неї, вони готували квартиру відповідача до народження дитини, купили дитячі речі і мали намір жити однією сім'єю. Проте, на сьомому місяці вагітності відповідач перестав з нею спілкуватися, відповідати на її дзвінки. [INFO] народився їх син [PERSON], знаючи про народження сина, відповідач і надалі не відповідав на телефонні дзвінки, не цікавився ними не виявляв бажання визнати своє батьківство, тому запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був зроблений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України. Влітку 2017 року їх синові необхідно було провести операцію і для неї важливо було знати про місцеперебування відповідача, оскільки дитина успадкувала його групу крові, однак зв'язатись з відповідачем їй так і не вдалося. На даний час дитина відвідує ЛНЗ № 30 у м. Львові, проте відповідач жодного разу не відвідував дитини, не цікавився його здоров'ям та успіхами, не брав участі в його вихованні та утриманням. Крім того, відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, тому може надавати кошти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що подав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги [PERSON], а саме, що він є батьком [PERSON], [INFO] та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі зазначеному у позовній заяві (а.с. 54). Разом з тим, при визначенні розміру аліментів просив врахувати, що він не має змоги платити аліменти, оскільки не працює, має незадовільний стан здоров'я та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Третя особа - Залізничний районний у м. Львові Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання свого представника не направив, при цьому, від начальника відділу поступила заява, у якій зазначає, що заперечень по справі не має та просить про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2014 року вбачається, що народився [PERSON], його матір'ю є [PERSON], а батьком записаний [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO] здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 10 січня 2014 року та з якого вбачається, що Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМУЮ складено актовий запис №13 про народження [PERSON], [INFO] та батьками записано: [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька записані за вказівкою матері (а.с. 7). Позивач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON], [INFO] своїм рідним сином. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому, відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком [PERSON], [INFO], суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження [PERSON]. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що в цій частині позов також підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Покликання відповідача на те, що він має незадовільний стан здоров'я та що на утриманні має двох неповнолітніх дітей судом до уваги не приймаються, оскільки такі не підтверджені жодними доказами. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved