Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, визначеного рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 27.04.2012 року з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] [INFO] повноліття, тобто до [INFO] року мотивуючи тим, що після ухвалення судового рішення, станом на теперішній день, стан здоров'я дитини погіршився, а відтак коштів, які стягуються за рішенням суду, недостатньо для її належного утримання. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розміру аліментів у сумі 2000 грн. щомісячно не заперечував. Представник відповідача не заперечувала, щодо задоволення позовної заяви. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане 05.01.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 16. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 27.04.2012 року з [PERSON] відбувається стягнення на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26.03.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до повідомлення КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня" ім. О.С. Лучанського № 01-5/1049 від 11.06.2014 року довідки № 11/55 від 05.03.2014 року, виписки Ф112 від 12.05.2014 року [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом дитячої поліклініки з народження по теперішній час, з 27.02.2013 року взята на диспансерний облік з приводу хронічного пієлонефриту. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України-27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин,що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи визнання позовних вимоги відповідачем, мінливість життєвих обставин, матеріальне становище відповдіача, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved