Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивачі звернулись до Суворовського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області із відповідною заявою із вимогою скасувати арешт із належного їм майна, але отримали відмову, у зв'язку з тим, що виконавче провадження, при примусовому виконанні якого, на належну Позивачам квартиру, державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні був накладений арешт - знищено, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відомості про таке виконавче провадженні відсутні, у зв'язку з чим запропоновано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно та скасування з нього арешту. Просять суд зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Бараняк З.Г. відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні АА093765 від 07.07.2005 року на квартиру [ADDRESS], належної [PERSON] та [PERSON]. Позивачі у судове засідання не з'явились, до суду надали заяви згідно якої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові, а також справу розглянути за їх відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності сторін. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, у відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) арешт може бути накладено виключно на майно боржника. Судом встановлено, що 12.01.2005 року рішенням Суворовського районного суду м.Херсона було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER], крім того згідно рішення від 26.05.2010 року було проведено поділ майна подружжя. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.09.2010 року №27269248 квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної часткової власності - [PERSON] та [PERSON]. Згідно інформаційної довідки №49429366 від 09.12.2015 року, що на кв. [ADDRESS], що належить на праві приватної спільної часткової власності - [PERSON] та [PERSON], накладено арешт згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні АА093765 від 07.07.2005 року. 14.12.2015 р. Суворовським районним ВДВС ГТУЮ у Херсонській області надано відповідь №27371, про те, що знищено виконавче провадження, при примусовому виконанні якого на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON], державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні був накладений арешт, крім того в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відомості про таке виконавче провадженні відсутні, у зв'язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно та скасування з нього арешту. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном. Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved