Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, який мотивувала тим, 10.02.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 14.07.2009 року. Від цього шлюбу вони мають доньку, [PERSON] ([INFO]), батьком якої в Свідоцтві про народження записаний відповідач. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, однак вона не в змозі самостійно забезпечити її всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча офіційно працює і спроможний сплачувати аліменти. У зв'язку з навчанням доньки у Вінницькому медичному коледжі імені академіка Д.К. Заболотного на денній формі навчання, позивач вважає, що має право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини на період навчання. Вказане стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 01.07.2017 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.02.1997 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано 14.07.2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу з відповідачем народилася дочка - [PERSON] ([INFO]). Як вбачається із Свідоцтва про народження (а.с. 4), батьками дитини є сторони спору. Дитина проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] що підтверджується даними в довідці виконавчого комітету Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 8). З довідки Вінницького медичного коледжу імені академіка Д.К. Заболотного вбачається (а.с. 7), що [PERSON] навчається в медичному коледжі на 3 курсі денного відділення з 01.09.2013 року, термін навчання - до 01.07.2017 року. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 199 СК України). Відповідно до ст. 199 ч.3 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи те, що дочка проживає разом з позивачем, а також те, що вона навчається, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як слідує зі змісту ст. 200 ч.1 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини в запропонованому позивачем розмірі. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved