Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому з врахуванням уточнення вимог просила суд встановити факт належності [PERSON] 55/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вищевказану частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом після сиерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказала, що є спадкоємцем після батька, та єдина фактично прийняла спадщину, а саме вищевказане будинковолодіння. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені. Представниками позивача та відповідача подано заяви про розгляд справи у їх відсутність. Аналогічна заява подана від представника Другої Житомирської нотаріальної контори. [PERSON] надіслала пояснення. Підстави для відкладення розгляду справи, визначені ст.. 223 ЦПК України, відсутні. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року, серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.22-25). Як вбачається з рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.1999 року у справі №2/42 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння та виділ з нього, позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на ? житлового будинку [ADDRESS]. Виділено [PERSON] частину житлового будинку [ADDRESS], що становить 45/100 ідеальних частин домоволодіння, а [PERSON] - 55/100 у тому випадку, коли буде заявлено спір про розподіл співвласниками зокрема,власником іншої частини будинку, оформлення права власності. Одночасно з рішення суду вбачається, що судом встановлено, що новий житловий будинок [ADDRESS], прийнятий в експлуатацію, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], шлюб між якими розірвано 16.09.1986 р. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, встановивши, що побудований житловий будинок [ADDRESS] був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], та останній судовим рішенням виділено у власність ? частину що становить 45/100 ідеальних частин вищевказаного домоволодіння, а [PERSON] - 55/100 частин, суд дійшов висновку про належність [PERSON] 55/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. 15.09.2016 року постановою державного нотаріуса Другої Житомирської нотаріальної контори Пшеничної Є.С. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частину будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на встановлені обставини, зокрема, що побудований житловий будинок [ADDRESS] був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], судовим рішенням визнано за [PERSON] право власності на ? житлового будинку [ADDRESS] та виділено 45/100 ідеальних частин домоволодіння, а [PERSON] одержує 55/100 частин вищевказаного будинковолодіння у тому випадку, коли буде заявлено спір з оформлення права власності; спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька - позивач у справі, яка прийняла спадщину після смерті батька, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved