Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд \~з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.12.2015 року вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, за актовим записом № 147. Від цього шлюбу дітей не має. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в них не має взаєморозуміння у сімейних відносинах. Часто між ними виникають сварки та різні непорозуміння, вони втратили любов та повагу одне до одного. На даний час їх шлюб носить формальний характер і надій на його поновлення немає. Просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить довідка видана виконкомом Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 13.07.2018 року № 1508 (а.с.11), причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах, суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст.281 ЦПК України, Косівським районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 08.10.2018 року про заочний розгляд справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А згідно ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 29.12.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, за актовим записом № 147, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 154850 від 29.12.2015 року (а.с.5). Як встановлено в судовому засіданні, \~сімя розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують \~та спільного господарства не ведуть. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено клопотання про залишення прізвища "Опарик". З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме [PERSON], продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачем з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задоволити. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На \~підставі \~наведеного, \~ст.ст. 51, 56, 104, 109-112 Сімейного \~Кодексу \~України, \~

Outcome: approved