Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вищевказаною позовною\~заявою,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що з 31 жовтня 2015 року по 04 листопада 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилась дитина: донька - [PERSON] ,\~ [INFO] . На цей час на виконанні у Новокодацькому ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~перебуває> виконавче провадження № 56352542 з примусового виконання виконавчого листа № 205/5714/17, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1\~860 гривень щомісячно, починаючи з\~05\~вересня 2017\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~Відповідач аліментні\~кошти на\~утримання доньки\~не сплачував,\~в результаті\~чого має\~заборгованість зі\~сплати аліментів\~станом на\~01\~липня 2020\~року у\~розмірі 40\~380\~гривень 36\~копійок.\~На підставі\~викладеного позивачка\~звертається до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~на її\~неустойку за\~прострочення сплати\~аліментів у\~розмірі 40 380 гривень 36 копійок за період з 01 серпня 2018 року по 30 червня 2020 року включно. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача надійшла заява в якій він визнав позовні вимоги, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 949 (а. с. 12). Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 111 (а. с. 16). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1\~860 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 05 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та було надіслано на виконання (а. с. 13-15, 18). Відповідач перестав виконувати обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки, та відповідно до розрахунку державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сидоріної Д.М. вбачається, що починаючи з 01 серпня 2018 року по 30 червень 2020 року має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 40 380 гривень 36 копійок (а. с. 24-25). Наданий позивачкою розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідачем не спростований. Статтею 141\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 статті 196\~СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно із п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року "Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.\~196\~СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено сплати певної суми заборгованості. Це пов`язано з тим, що відповідно до ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2\~ст. 550 ЦК України\~відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Порядок стягнення аліментів визначається ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, часиною 3 цієї статті передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Частиною 4 ст.\~195\~СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц. Наданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 серпня 2018 року по 30 червень 2020 року відповідає вимогам закону. Судом встановлено,\~що заборгованість\~зі сплати\~аліментів виникла\~з вини\~відповідача,\~а тому\~позовні вимоги\~є обґрунтованими. Отже визначений розмір неустойки є достатнім для сприяння належному виконанню відповідачем своїх зобов`язань, стимулювання його до належної поведінки і є достатньою майновою відповідальністю за невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти в повному обсязі. Таким чином, сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань становить 40 380 гривень 36 копійок за період з 01 серпня 2018 року по 30 червня 2020 року, що підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності до вимог ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 840 гривень 80 копійок, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved