Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.07.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір за заявою №006-13522-110711, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 100 000,00 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 14.04.2015 року становить 15390,61 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 8728,90 грн., прострочене тіло кредиту - 2459,25 грн., заборгованості за відсотками - 4202,46 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 15390 гривень 61 копійку заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи (повідомлення про вручення поштового відправлення), а тому суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Факт укладення 11.07.2011 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк», і відповідачем кредитного договору за заявою №006-13522-110711, за умовами якого відповідачу було відкрито картковий рахунок з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн. та наявність станом на 14.04.2015 року заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 15390,61 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 8728,90 грн., прострочене тіло кредиту - 2459,25 грн., заборгованості за відсотками - 4202,46 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією договору №006-13522-110711 від 11.07.2011 року та розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому позов підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 15390,61 гривень. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved