Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2020 року в сумі 51175 грн. 79 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 2618 грн. 33 коп. та 3 % річних в сумі 1842 грн. 88 коп. Всього просив стягнути 55637 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідачі з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертались. Відзиву на позов відповідачі не надали. Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» докази, а саме довідку з інформацією про склад сім`ї мешканців квартири за адресою: [ADDRESS] у період з 01 квітня 2018 року (а.с.38). Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В день розгляду справи представник позивача [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини з теплопостачання між позивачем та відповідачами врегульовано договором про надання послуг теплопостачання від 02 квітня 2004 року (а.с. 10). Крім того, як встановлено судом, одна сторона - Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" надавала другій стороні - відповідачам, як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з теплопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялися. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надавались в період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2020 року, затверджено наступними нормативними актами: постановою НКРЕКП від 28 грудня 2017 року №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року N 1171», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 29,86 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість, з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 79,59 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість; за відсутності рушникосушильників - 73,61 грн.; постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року №405 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 30,20 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 83,33 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість; за відсутності рушникосушильників - 77,28 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість; постановою НКРЕКП від 10 грудня 2018 року №1769 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яке є виконавцем цих послуг», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1596,93 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,78 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 96,71 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість, за відсутності рушникосушильників - 89,54 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі у період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2020 року отримані послуги в повному обсязі не оплатили. У зв`язку з цим за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2020 року виникла заборгованість в сумі 51175 грн. 79 коп. за одержані ними послуги теплопостачання. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до вказаних вище тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. За період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2020 року борг відповідачів за послуги теплопостачання становить 51175 грн. 79 коп. Інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг за цей період становлять 2618 грн. 33 коп., 3% річних - 1842 грн. 88 коп. (а.с. 6-7, 8, 9). Всього заборгованість відповідачів з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за цей період становить 55637 грн. 00 коп. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 2270 грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат. Всього з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 57907 грн. 00 коп.

Outcome: approved