Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що 02 листопада 1996 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],1999р.н., яка проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. В 2013 році розлучились,відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в прозові. Відповідач в судове засідання не з»явився, відбуває покарання в Машівській виправній колонії №9 Полтавської області, надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєструваному шлюбі з 02.11.1996 по 30.01.2013 .(а. с. 3,26). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 4). З довідки ОСББ «Пролісок» від 20.11.2014 за №18 вбачається, що [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] разом із неповнолітньою донькою [PERSON], яка знаходиться на утриманні останньої (а. с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України та роз'яснень, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. У відповідності до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved