Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з вересня 2011 року знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, проте шлюб між сторонами офіційно не зареєстровано. [INFO] року у сторін народилась дочка - [PERSON]. В жовтні 2013 року сторони припинили спільне проживання, а відповідач виїхав на заробітки до Російської Федерації. З вказаного часу відповідач допомоги на утримання дочки не надає. В теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний і мінливий дохід, виїжджаючи на заробітки до Російської Федерації. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та заробітки його є мінливими, тому просила стягнути аліменти на утримання дитини в у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця. В судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її присутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалося. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову, виходячи з наступного. Із копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Путивльського районного управління юстиції у Сумській області 04.05.2012 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дитини після припинення сумісного проживання сторонами у добровільному порядку не досягнуто, з врахуванням вищенаведених обставин в сукупності та визначеного ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років у 2014 році у розмірі 1032 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн., позаяк він отримує неофіційні доходи, розмір яких визначити неможливо, є фізично здоровою особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому повинен таким чином відшуковувати роботу, яка могла б забезпечити як його пристойне існування, так і надання необхідної матеріальної допомоги неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved