Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 25.03.2011 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 39н на 7000 грн. строком до 25.03.2012 року. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 12.11.2014 року становить 4405,85 грн., з яких 1886,70 грн. суми наданого кредиту, 2519,15 грн. відсотків за користування кредитом. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, у заяві зазначив, що наполягає на вимогах позову. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судові засідання 18 грудня 2014 та 05 січня 2015 року відповідач не з'явився. На її зареєстроване місце проживання судом було послано повістки, які повернулися через закінчення терміну зберігання. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.03.2011 року між КС "Єднання" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 39н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 7000 грн. з остаточним строком розрахунку до 25.03.2012 року. Отримання кредиту підтверджується видатковим касовим ордером №26 від 22.03.2011 року. Відповідно до п.1.3 кредитного договору строк дії договору становить 12 місяців, по 25 березня 2012 року. Пунктом 4 кредитного договору встановлений графік місячних платежів. Розмір заборгованості за договором кредиту підтверджується наданим розрахунком. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позов обґрунтований та доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved