Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження дитини - [PERSON] [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з відповідачем з 15 лютого 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Чечельницького районного суду від 15 лютого 2019 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що з 2014 року сторони шлюбних відносин не підтримували, так як він працював у м.Києві та проживав з іншою жінкою, а відповідач проживала з іншим чоловіком. Під час розгляду судової справи про розірвання шлюбу позивач дізнався, що відповідач народила другу дитину, [PERSON] і його записано її батьком. Позивач посилаючись на те, що він не є біологічним батьком дитини, на підставі на ст.ст.122, 136 СК України, просить суд винести рішення, яким внести зміни до актового запису №2 про народження [INFO] [PERSON] , виключивши відомості про нього, як батька та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. та 3338,40 грн. за отримання професійної правничої допомоги. Відповідно до п.2 ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. В підготовчому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позові, просять позов задоволити та стягнути з відповідачки лише сплочений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., щодо стягнення витрат за отримання професійної правничої допомоги в розмірі 3338,40 грн. відмовилися. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала той факт, що батьком її дочки [PERSON] позивач не являється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. А тому, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 лютого 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чечельницького районного суду від 15 лютого 2019 року було розірвано. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області 26 січня 2016 року, в смт.Чечельник [INFO] народилася [PERSON] , про що 26 січня 2016 року було складено відповідний актовий запис №2, і її батьком зазначений [PERSON] . Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною другою статті 122 СК України, визначено, що дитина, яка була народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу, вважається такою, що походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до вищезазначеного Свідоцтва матір`ю дитини записана [PERSON] (відповідач по справі), батьком - [PERSON] (позивач по справі). Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В даному випадку судом установлено та не заперечувалося сторонами, що останні не підтримували шлюбних стосунків з 2014 року. Реєстрація шлюбу між сторонами до 17.03.2019 року мала формальний характер. Лише у зв`язку з тим, що у відповідача [INFO] народилася дочка [PERSON] , позивача було вписано як батька народженої дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка позов визнала, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, тому відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки позов відповідачем визнано на стадії підготовчого судового розгляду до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, а з відповідача стягнути 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь позивача на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved