Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п`ять тисяч двадцять три гривні, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 05 травня 1997 року за №152, на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» с. Словечне Овруцького району Житомирської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 16 квітня 2019 року, мотивуючи тим, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в установлений законом строк прийняв спадщину, однак оформити її не може, оскільки на земельну частку (пай) не було надано оригінал сертифікату, а тільки відповідь Центру надання адміністративних послуг Овруцької районної державної адміністрації, майновий сертифікат на право власності на майновий пай виданий після смерті спадкодавця. Позивач в підготовче засідання не з`явився, але в позові просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, але надав лист про розгляд справи без участі їх представника, щодо визнання права власності у порядку спадкування не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але надав клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п`ять тисяч двадцять три гривні, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 05 травня 1997 року за №152, на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» с. Словечне Овруцького району Житомирської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва серія [NUMBER] , часткою розміром 8460,42 гривень, або 0,0020 відсотків, виданого 16 квітня 2019 року головою Словечанської сільської ради (а.с.12-14). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, після померлої [INFO] [PERSON] , так як ним пред`явлено ощадну книжку на ім`я [PERSON] (а.с.9). При житті [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном і все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 18.05.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №14 (а.с.10). З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Кулініч О.Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2019 року №1832/02-31 слідує, що нотаріальна дія з видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на сертифікат на право на земельну частку (пай), не може бути вчинено у зв`язку з тим, що не пред`явлено оригінал сертифікату на право на земельну (частку) пай, а також покійна включена в список осіб, що мають право на майновий сертифікат, затвердженого загальними зборами співвласників, не за життя, а після смерті спадкодавця, а саме 24 лютого 2000 року (а.с.15-16). З повідомлення завідувачки Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. від 20.05.2019 року за №1990/02-14 слідує, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини до ДНК не зверталися (а.с.20). Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і її право на земельну частку (пай), оригінал сертифікату на яку відсутній та на майновий пай члена КСП виданий після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) та майновий пай, на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року. Позивач сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved