Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з автомобіля ВАЗ 210990-20, СПГ, державний номерний знак [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], який належить [PERSON], накладеного постановою про накладення арешту на майно боржника [PERSON] районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області, яка направлена до Управління безпеки дорожнього руху ДПД НПУ за вих. №3150 від 19.02.2007 року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що коли звернувся до УБДР ДПД НПУ з метою зняття з реєстрації вищевказаного транспортного засобу, стало відомо, що 24.02.2007 року на його автомобіль ВАЗ 210990-20, СПГ, державний номерний знак [NUMBER], накладено арешт. При зверненні до виконавчої служби з заявою про зняття арешту з майна позивач отримав відмову, так як виконавче провадження знищене на підставі закінчення строку зберігання. Оскільки, накладення арешту на транспортний засіб порушує права позивача щодо розпорядження власністю, останній змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився натомість надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Представником третьої особи надано суду клопотання про розгляд справи без участі представника Полтавської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004, №1618-IV, (надалі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] власник автомобіля ВАЗ 210990-20, СПГ, державний номерний знак [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено, що згідно картки арешту ТЗ, наданою на ухвалу суду територіальним центором РСЦ в Полтавській області МВС України №5341 на автомобіль ВАЗ 210990-20, СПГ, державний номерний знак [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], власником якого є гр. [PERSON] накладено арешт ВДВС Полтавського РУЮ за вих.3150 від 19.02.2007 року.(а.с.9-12). Відповідно до повідомлення територіального центору РСЦ в Полтавській області МВС України №5341 документи, що стали підставою накладення арешту знищені за терміном зберігання. 19.07.2016 року звернувшись до ВДВС Полтавського РУЮ Головного управління юстиції у Полтавській області з заявою про зняття обмеження на проведення реєстраційних операцій позивачем отримано відповідь, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь держави боргу в розмірі 15,00 грн. У звязку з фактичним погашенням боргу виконавче провадження завершене у 2007 році та передане до архіву та у 2011 році знищене, а тому Полтавський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області не може винести постанову про звільнення майна з-під арешту накладений на автомобіль ВАЗ 210990-20, СПГ, державний номерний знак [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] (а.с.10-11). Згідно ч. 4 ст.41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 (один) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Відповідно до стаття 38 ЗУ "Про виконавче провадження " від 21.04.1999, № 606-XIV у редакції чинній станом на 2007 рік У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. Частиною 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, № 1404-VIII передбачено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з фактичним погашенням боргу виконавче провадження завершене у 2007 році та передане до архіву та у 2011 році знищене, однак, всупереч вимог закону, державним виконавцем накладений арешт на транспортний засіб, що належать позивачу не знято. Таким чином, можливість зняття арешту в позасудовому порядку відсутня. За таких обставин, накладені обмеження на автомобіль ВАЗ 210990-20, СПГ, державний номерний знак [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], порушує права позивача, як його власника та підлягає зняттю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved