Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач\~ звернувся\~ до\~ суду із\~ позовом\~ до Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , 1927 р.н. (запис № 35 від 30.05.2014 року, свідоцтво Серія [NUMBER] ). Після неї відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . Нещодавно позивачу стало відомо від батьків, що на нього складений заповіт, у зв`язку з чим він звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори, проте заяву нотаріус не прийняв, та роз`яснив, що строк на прийняття спадщини пропущено та спадкову справу не заведено, та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини, позивач посилається на наступне: 1. \~ \~ \~ \~Позивач за життя бабусі був обізнаний про те, що померла заповіла все своє майно своєму сину (батьку позивача) [PERSON] ( [INFO] ), а тому позивач не знав про наявність заповіту саме на нього. 2. \~ \~ \~ \~Він працював та на даний час працює в охоронних фірмах вахтовим методом. Фактично позивач вдома не буває, оскільки вахта передбачає проходження роботи в різних куточках України, працює неофіційно вахтовим методом з 2013 року та приїздить додому з перервами від одного тижня до півтора місяці на декілька днів, а тому не мав можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори. На ім`я позивача [PERSON] склала заповіт від 11.11.2004 року зареєстрований в реєстрі за №197, котрим померла заповіла йому все належне їй майно, а саме: 1. \~ \~ \~ \~Житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] , належний померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом Серії АЕР №820459 від 08.05.2002 року: загальною площею - 37,4 м2, житловою площею - 14,6 м2. Складається з: «А1» - Житловий будинок; «Б» - Літня кухня; «б» - Погріб; «б1» - Сарай-пр; «В» - Гараж; «в» - Навіс; «Г» - Вбиральня; «Д» - Сарай; «№1» - Огорожа; «№2» - Колодязь1/2 ч.; «№3» - Ворота; «№4» - Огорожа; «№5» - Хвіртка; «№6» - Свердловина. 2. \~ \~ \~ \~Земельну ділянку з кадастровим номером 5324081904:04:001:0233 площею 0,1467 га на території с. Верхоли Полтавського району для обслуговування жилого будинку і господарських будівель належного на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №615665. Позивач має намір успадкувати вище зазначене майно, але після смерті бабусі не залишилось оригіналів правовстановлюючих документів, а тільки їх копії, тому виникла необхідність звертатись до суду з позовною вимогою про визнання права власності. В судове\~ засідання\~ позивач не\~ з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. В судове\~ засідання\~ представник відповідача - Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області не\~ з`явився, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували, просили задовольнити. Від представника третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд\~ вважає за можливе розгляд\~ справи\~ по\~ суті\~ у відсутності\~ не\~ з`явившихся\~ сторін\~ по\~ наявним\~ матеріалам\~ справи\~ та\~ за\~ наявності\~ від\~ них\~ відповідних\~ заяв. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , 1927 р.н. (запис № 35 від 30.05.2014 року, свідоцтво Серія [NUMBER] ). Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . На ім`я позивача [PERSON] склала заповіт від 11.11.2004 року зареєстрований в реєстрі за №197, котрим померла заповіла позивачу все належне їй майно, а саме: 1. \~ \~ \~ \~Житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] , належний померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом Серії АЕР №820459 від 08.05.2002 року: загальною площею - 37,4 м2, житловою площею - 14,6 м2. Складається з: «А1» - Житловий будинок; «Б» - Літня кухня; «б» - Погріб; «б1» - Сарай-пр; «В» - Гараж; «в» - Навіс; «Г» - Вбиральня; «Д» - Сарай; «№1» - Огорожа; «№2» - Колодязь1/2 ч.; «№3» - Ворота; «№4» - Огорожа; «№5» - Хвіртка; «№6» - Свердловина. 2. \~ \~ \~ \~Земельну ділянку з кадастровим номером 5324081904:04:001:0233 площею 0,1467 га на території с. Верхоли Полтавського району для обслуговування жилого будинку і господарських будівель належного на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №615665. Для оформлення спадщини [PERSON] звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори, проте заяву нотаріус не прийняв, та роз`яснив, що строк на прийняття спадщини пропущено та спадкову справу не заведено, та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позивач не знав про наявність складеного заповіту саме на нього. На час смерті спадкодавця він працював та на даний час працює в охоронних фірмах вахтовим методом. Фактично позивач вдома не буває, оскільки вахта передбачає проходження роботи в різних куточках України, працює неофіційно вахтовим методом з 2013 року та приїздить додому з перервами від одного тижня до півтора місяці на декілька днів, а тому не мав можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори. Окрім того, при звернення до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, позивачем не було надано правовстановлюючого документу на житловий будинок та земельну ділянку, оригінали яких втрачено. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: - \~ \~ \~ \~у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; - \~ \~ \~ \~ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом. З наведеного свідчить, що встановлений статтею 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Відповідно до ст. ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 абз. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Таким чином відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає позивачеві реалізувати своє право на отримання спадщини за заповітом. Вказане питання вирішити в позасудовому порядку немає можливості, саме тому позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно У відповідності до п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved