Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, вказуючи, що у період з жовтня 2009 року по березень 2014 року відповідачу були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Не виконуючи своїх обов'язків по оплаті за поставлену теплову енергію у повному обсязі, боржник здійснював часткову оплату наданих послуг на суму 3890,04 грн., при загальній сумі заборгованості 8451, 60 грн., у зв'язку з чим, сума заборгованості складає 4561,56 грн., яку позивач просить стягнути, а також просить стягнути судові витрати, понесені на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. . Представник позивача у заяві до суду просить розглядати справу без його участі, на заявлених позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його ї відсутність до суду не звертався. Судова повістка, направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернута до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду. У зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідачі договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не укладали, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та відповідачем існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до житлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя[ADDRESS] оскільки позивач такі послуги надав, а відповідач не відмовилась від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачу за період з з жовтня 2009 року по березень 2014 року на загальну суму 8451, 60 грн. Відповідач на протязі спірного періоду свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії викликував у неповному обсязі, і сплатив 3890,04 грн., у зв'язку з чим, загальна сума заборгованості складає 4561,56 грн. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно за ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язання з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі аналізу доказів у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами. Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу. Строк загальної позовної давності тривалістю у три роки У суду відсутні підстави застосовувати строки позовної давності щодо заявлених позовних вимог з тих підстав, що відповідач протягом періоду з жовтня 2009 року по березень 2014 року здійснював часткові оплати спожитих послуг, тим самим перервав перебіг строку позовної давності. Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка утворилася за період з жовтня 2009 року по березень 2014 року на загальну суму 4561,56 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved