Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 01 вересня 2001 року між ними був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з серпня 2012 року і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на чотири місяці. Позивач в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Наполягає на розлученні, на примирення з відповідачкою не згоден. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також не надала заперечень щодо суті позову. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області 01 вересня 2001 року, про що складено відповідний актовий запис за №307 (а. с. 8). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з серпня 2012 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що за час наданого судом строку для примирення сторони не примирилися та те, що позивач наполягає на розлученні, на примирення не згоден, а відповідачка в судове засідання не з'явилася та від неї не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідачка в судове засідання не з'явилась та від неї не надійшли письмові заперечення, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved