overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO]. н., в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років, тобто до [INFO] Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати їй матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнає частково. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. н. (а.с. 2-3), яка навчається на І курсі в Національному педагогічному університеті ім. М. П. Драгоманова денного відділення (а.с. 5). Термін закінчення навчання 30.06.2019 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу дружині, і повинен надавати грошову допомогу на утримання доньки [PERSON], на період навчання. При цьому суд вважає, що є достатньо підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача (а.с.25-26), інші обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. н., в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2016 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років, тобто до [INFO] Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 01.10.2013 року та 15.11.2013 було подано заяву про звільнення за власним бажанням та виплату компенсації за невикористану відпустку у зв»язку із звільненням. Після звільнення відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України в день звільнення не розрахувався і не виплатив їй заборгованості по заробітній платі за період часу з 01.10.2013 року року по листопад 2013 року в сумі 6 986 грн. 00 коп. Окрім того позивачка просила стягнути компенсацію за невикористану відпустку невиплачених при звільненні.. В судове засідання позивач не з»явилася , напрвила заяву про слухання справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про дату та час слухання справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів та постановляє заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно наданих суду доказів позивачка [PERSON] працювала у відповідача по 15.11.2013 року на посаді бухгалтера , згідно наказу №11 від 01.10.2013 року. При звільненні з роботи відповідач в повному обсязі не розрахувався з позивачкою і не виплатив їй заборгованість по заробітній платі в сумі 6 985, 00 грн., що підтверджується відомістю ТОВ "Долина Есхол" від листопада 2013 року. ( а.с.9). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до положень ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки зазначені в ч.1 ст.116 КЗпП України,згідно якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи , організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.166 КЗпП установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позовні вимоги позивачки підлягають задовленню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стагненню судовий збір в розмірі 696 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] р. н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 р. Вимоги обгрунтовує тим, що донька [PERSON] продовжує навчання у Конотопському медичному училищі-комунальному закладі Сумської обласної ради І рівня акрелитації на 3 курсі по спеціальності Сестринська справа і у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, як батько останньої, зобов"язаний утримувати дитину і має можливість добровільно надавати матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] вимоги позову підтримує в повному обсязі, фактично пославшись на вищевикладені обставини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] р. н. (а.с. 4,7), яка навчається у Конотопському медичному училищі-комунальному закладі Сумської обласної ради І рівня акрелитації на 3 курсі по спеціальності Сестринська справа (а.с. 6). Термін закінчення навчання 30.06.2017 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньці, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача (а.с. 18-19), інші обставини, що мають істотне значення, у відповідності зі ст. 182 СК України, необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] р. н., у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку(доходу) до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 р., але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 07.10.2001 року виконкомом Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом № 27. В обгрунтування вимог посилається на те, від спільного проживання мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], котрі проживають із нею та знаходяться на повному її утриманні. За час спільного проживання сім'я не склалася через несумісність характерів, різних поглядів на життя . Відповідач не утримував сім»ю, не допомагав у веденні домашнього господарства. Крім того не поважав її як жінку. Фактичних шлюбних відносин з відповідачем не підтримує протягом двох років, спільного господарства не ведуть, оскільки проживають роздільно. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, обгрунтувала їх вищенаведеним. Після розлучення бажає своє прізвище залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вказав суду, що вказаний шлюб був помилкою, оскільки позивачка не влаштовувала його як жінка. На даний час має іншу жінку, із котрою підтримує відносини. Вважає, що їх сім'я розпалася. Судом встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують сімейних стосунків протягом тривалого часу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №16 від 12.06. 1998 року із змінами та доповненнями, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, №3 від 30.03.2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. При реєстрації даного шлюбу позивачка своє прізвище "[PERSON]" бажає залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 05 серпня 2015 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 46. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть. Таким чином, позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання подав відзив на позовну заяву в якому згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачкою, однак не погоджується з мотивами позивача, які спонукали її до прийняття рішення про розірвання шлюбу. Просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 серпня 2015 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 46. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 132, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них з відповідачем є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та введення справ сім'ї. Відповідач часто зловживає спиртними напоями, з його ініціативи між ними виникають постійні сварки, свідком яких стає їх син, що негативно впливає на його психічний стан. На даний час між сторонами склалась взаємна відчуженість, подружні відносини у них припинені, а тому подальше спільне проживання та збереження сім»ї і шлюбу є неможливим. Позивачка в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву, якою просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими доказами доведено, що під час спільного проживання між сторонами виникали постійні сварки, скандали, сторони не бажають проживати разом і тому подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 15.06.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 24.02.2011 року відповідача засуджено до позбавлення волі на строк п"ять років шість місяців. Покарання він відбуває у Машівській виправній колонії УДПтС України Полтавської області, де працює та отримує заробітну плату. Позивачка працює, однак утримувати дітей їй вкрай важко. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. З Машівської виправної колонії УДПтС України Полтавської області надійшло пояснення відповідача, в якому він позовні вимоги визнає в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2000 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, про що свідчить копія свідоцтва про одруження [NUMBER], що знаходиться в матеріалах справи. Після шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER], що знаходиться в матеріалах справи та син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER], що знаходиться в матеріалах справи. Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 24.02.2011 року відповідача засуджено до позбавлення волі на строк п"ять років шість місяців, про що свідчить довідка Трускавецького міського суду № 1-1324-52/11 від 23.11.2011 року. Покарання відповідач відбуває у Машівській виправній колонії УДПтС України Полтавської області, де працює та отримує заробітну плату. Із колонії позивачка отримала листа про неможливість стягнення аліментів з заробітної плати відповідача без виконавчого листа. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей визначається судом. Враховуючи те, що відповідач добровільно не сплачує аліментів на утримання дітей, то суд вважає, що слід зобов'язати [PERSON] виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] до досягнення повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2003 року. Від даного шлюбу в них є двоє неповнолітня дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, на підставі цього позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу за її відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 20 липня 2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області серії [NUMBER] Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] Спільне життя сторін не склалося, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки вбачається, що вона бажає залишити їй прізвище "[PERSON]". Крім того, позивачка просить понесені судові витрати стягнути з них в рівних частках, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати в розмірі 114 гривень 70 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 30 липня 2011 року, однак фактично шлюбно-сімейні відносини сторони припинили з квітня 2015 року. Дитина проживає разом із нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, в зв'язку з чим позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони 30 липня 2011 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6) На даний час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний надавати позивачці аліменти на утримання їх сина. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до свого чоловіка [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дітей:[PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з покликанням на те, що вони проживають окремо і відповідач ухиляється від обов"язку матеріального забезпечення дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отриманого 04.01.2016 р. У зв»язку з чим та враховуючи заяву позивача судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про народження [PERSON] а.з. № 57 від 14.08.2008 р. виданого 14.08.2008 р., свідоцтва про народження [PERSON] а.з. № 125 від 27.10.2010 р. виданого 27.10.2010 р. вбачається, що відповідач [PERSON] є їх рідним батьком. Відповідно до ст.182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, та того, що позивачці важко самій утримувати дітей, відповідачу слід встановити розмір аліментів, які він повинен сплачувати на своїх дітей - у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Outcome: approved