Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. Коли він звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва на право на спадщину, нотаріус йому відмовила, через те що покійна мати позивача [PERSON] в 2011 році оформила спадщину після померлого [PERSON] на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серія [NUMBER], хоча ще в 2002 році взамін даного сертифікату виданий державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. Тому він на даний момент позбавлений права отримати свідоцтво на право на спадкове мано, якого не існує, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їх державних актів. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясна Поляна», розміром 10,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яке покійна [PERSON] отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] від 29.09.2011 року після смерті [PERSON], померлого [INFO] Судом встановлено, що згідно довідки Новотроїцького відділення Держгеокадастру, взамін сертифікату серія [NUMBER] на ім'я [PERSON] було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] площею 10,67 га. на території Новопокровської сільської ради за №526 від 25.04.2002 року. Отже на момент видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 29.09.2011 року після смерті [PERSON], [INFO] року вже був виданий державний акт. Дана обставина позбавляє позивача [PERSON] права отримати свідоцтво на право на спадкове мано, якого вже не існує, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Відповідно ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. Відповідно абзацу п.27 постанови Пленуму ВС України за №7, відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно п.7 постанови Пленуму ВС України за №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Нормами ст.321 ЦК України та ст.. 328 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже враховуючи вищезазначене, а саме, що під час видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] порушено права іншого спадкоємця, позивача по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved