Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: монастирськими келіями, що входять до комплексу споруд Почаївської Лаври та розташовані по [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що Свято-Успенська Лавра є користувачем комплексу споруд Почаївської Лаври: Успенського Собору, Троїцького Собору, монастирських келій, архієрейського будинку, дзвіниці, надбрамного корпусу, що знаходяться по [ADDRESS] . 1 жовтня 2020 року розпорядженням Намісника Почаївської Лаври митрополита Володимира створено створено комісію з метою проведення обстеження на факт проживання у монастирі осіб, місце проживання яких зареєстровано у Лаврі - по [ADDRESS] . Під час проведення перевірки було встановлено, що ряд осіб - відповідачі у справі, які прибули на проживання в Лавру, були поселені в монастирські келії та зареєстровані у Почаївській Свято-Успенській Лаврі, не проживають за місцем реєстрації понад 1 рік. Фактичне місцезнаходження відповідачів невідоме. Тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: монастирськими келіями, що входять до комплексу споруд Почаївської Лаври та розташовані по [ADDRESS] . В судове засідання від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у їх відсутності. Позов підтримують та просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлялися про день, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин і не повідомили причини неявки та не подали відзив на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: На підставі договору про безоплатне користування Свято-Успенською Почаївською Лаврою комплексом споруд Почаївської Лаври - пам`ятками архітектури, що є державною власністю і належать до сфери управління Держбуду України, №1 від 12 грудня 2003 року та акту приймання - передачі №1 від 18 грудня 2003 року Почаївська Свято-Успенська Лавра є користувачем комплексу споруд Почаївської Лаври: Успенського Собору, Троїцького Собору, монастирських келій, архієрейського будинку, дзвіниці, надбрамного корпусу, що знаходяться по [ADDRESS] . Згідно з пунктом 3.1 даного договору позивач має право користуватися майном у порядку, визначеному відповідно до цього договору та з урахуванням культово-історичної специфіки об`єкту. Згідно пункту 3.3 договору користувач має право вживати заходів з метою захисту майна, зокрема вимагати повернення майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод для його використання і відшкодування збитків, завданих третіми особами. Згідно акту комісійного обстеження від 01 жовтня 2020 року, будинкової книги, відповідачі у справі, зареєстровані у Лаврі по [ADDRESS] , однак понад 1 рік за місцем реєстрації не проживають. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] понад 1 рік без поважних причин не проживають за місцем своєї реєстрації, тому втратили право на користування житловим приміщенням - монастирськими келіями, що входять до комплексу споруд Почаївської Лаври та розташовані по [ADDRESS] .

Outcome: approved