Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог, вказує, що відповідно до кредитного договору № НМH0AU00026904 від 28.03.2006 року позивач надав кредит [PERSON] в сумі 40500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами був укладений 28.03.2006 року договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надав в заставу автомобіль DAEWOО, модель: T13110, рік випуску - 2006, тип ТЗ - легковий комбі-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер - [NUMBER], що належить йому на праві власності. В порушення вимог умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 09.10.2014 року має заборгованість в сумі 81311,41 грн., предмет застави в заклад банку не передав, а тому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вилучити у відповідача та передати в заклад банку автомобіль марки DAEWOО, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки DAEWOО шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 813,11 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена за адресою його місця проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Згідно повідомлення УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено відповідачу та повернуто до суду з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України - «у разі відсутності осіб, які беруть участь в справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України - "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в силу наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № НМH0AU00026904 від 28.03.2006 року позивач надав кредит [PERSON] в сумі 40500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2013 року. Загальна сума заборгованості станом на 09.10.2014 року становить 81311,41 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 30140,49 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11678,75 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1053,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 38439,17 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами був укладений 28.03.2006 року договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надав в заставу автомобіль DAEWOО, модель: T13110, рік випуску - 2006, тип ТЗ - легковий комбі-В, № кузова/ шасі [NUMBER], реєстраційний номер - [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В матеріалах справи містяться повідомлення та реєстр поштових відправлень претензій до боржника [PERSON] від 05.09.2014 року та від 09.09.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов»язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов»язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. В забезпечення виконання своїх кредитних зобовязань, відповідач зобовязувався передати в заклад позивачу предмет застави, що вказаний в договорі застави (п.6 договору застави). Проте відповідачем цього зроблено не було. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором звернення стягнення на заставлене майно здійснюється зарішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. У зв'язку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки DAEWOO та передачі його в заклад банку в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором підлягає задоволенню. Також відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 813,11 грн. судових витрат по справі.

Outcome: approved