Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 7101,48 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.07.2012 близько 18 години 20 хвилин в м. Києві, по пр. Комарова, 26 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Тойота» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 25.07.2012 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 12.06.2012 між ПАТ «СК «Українська охоронно страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-12-0395, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодовувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER]. 16.07.2012 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. ПАТ «СК «Українська охоронно страхова група» на виконання умов договору страхування відповідно до рахунку № ВДцС-0020794 від 27.07.2012, ремонтної калькуляції, на підставі страхового акту ДККА - 18653 від 21.08.2012 та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала на рахунок ТОВ «ВІДІ Автострада», визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 7101т, що підтверджується платіжним дорученням № 10070 від 21.08.2012. Після виплати страхового відшкодування позивач отримав право регресу до страхувальника у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу слухати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2012 близько 18 години 20 хвилин в м. Києві, по пр. Комарова, 26 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Тойота» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб [PERSON] «Тойота» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС Українив м. Києві (а.с.11) та актом огляду транспортного засобу (а.с.9). Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 25.07.2012 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.10). Судом також встановлено, що 12.06.2012 між ПАТ «СК «Українська охоронно страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Тойота» д/н [NUMBER] № 28-0101-12-0395 (а.с.4). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Деу» д/н [NUMBER] [PERSON] не застрахована в будь-якій страховій компанії. Відповідно до ремонтної калькуляції (а.с.8), акту ДККА-18653 від 21.08.2012 (а.с.6) та платіжного доручення № 10070 від 21.08.2012 (а.с.12) сума страхового відшкодування становить 7101, 48 грн. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про настання дорожньо-транспортної пригоди від 12.06.2012 адресована ПАТ «СК «Українська страхова група» (а.с.5). Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч.3 п.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту №ДККА-18653 від 21.08.2012 пошкодження транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER] визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 7 101,48 грн. (а.с.6). Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 7101 грн 48 коп. ТОВ «ВІДІ Автострада», що підтверджується платіжним дорученням № 10070 від 21.08.2012(а.с.12). Відповідно до пп. ґ п.38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 27.07.2012, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7 101 грн. 48 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved