Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог зазначив, що 22.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк дії договору складає 12 місяців з моменту підписання. Умовами договору передбачено порядок погашення кредиту. Згідно умов договору остання повинна була здійснювати повернення кредитних коштів рівними частками та сплачувати відсотки у розмірах та у строк, які визначені кредитним договором. [PERSON] неналежним чином виконувала умови договору, кредит та відсотки повністю не сплатила, тому станом на 14.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 14660,38 грн., яка складається з наступного: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом; 5174 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4315,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 674,3 грн. - штраф (процентна складова). На даний час сума заборгованості не сплачена. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму зазначеної заборгованості та витрати понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. Під час розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги та зазначено, що у зв'язку із смертю [PERSON], яка померла [INFO], позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором із спадкоємців померлої [PERSON] та [PERSON], яка є опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та зазначає, що між померлою [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір 22.07.2008 року за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору, тому станом на 14.11.2013 року утворилась заборгованості в сумі 14660,38 грн., яка складається з наступного: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом; 5174 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4315,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 674,3 грн. - штраф (процентна складова). На даний час сума заборгованості не сплачена. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму зазначеної заборгованості та витрати понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. У травні 2014 року позивачем подано заяву з уточненим розрахунком суми заборгованості станом на [INFO], що становить 10561 грн., яка складається з наступного: 3343,07 грн. - заборгованість за кредитом; 6477,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 491 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, про підтримку позовних вимог у повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, та надали до суду заперечення за позовними вимогами та проханням розглянути справу у їх відсутністю. В підтримку доводів у запереченнях на позовні вимоги, просили суд застосувати строк позовної давності за вимогами по кредитному договору, оскільки кредитний договір діє 12 місяців та закінчився 22 липня 2009 року, до суду позивач звернувся лише у листопаді 2013 року, тобто після спливу більш ніж чотирьох років після того, як стало відомо про порушення [PERSON] взятого на себе кредитного зобов'язання. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 22.07.2007 року уклала кредитний договір № б\\н з позивачем та отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк діє картки вказано в кредитному договорі - три роки, тобто до 23.07.2011 року. Відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як вбачається з матеріалів справи, строк дії платіжної картки, отриманої [PERSON] - 23.07.2011 року, а до суду банк звернувся 03.12.2013 року, тобто в межах строку позовної давності. Тому заперечення відповідачів щодо спливу строку позовної давності за цим кредитом, не є обґрунтованими, оскільки позов про стягнення заборгованості подано до суд у загальний строк позовної давності. Згідно умов договору [PERSON] повинна здійснювати повернення кредитних коштів рівними частками та сплачувати відсотки у розмірах та у строк, які визначені кредитним договором. Після отримання кредиту, [PERSON] порушила зобов'язання по кредитному договору і станом на 14.11.2013 року відповідно до розрахунку утворилась заборгованість у розмірі 14660,38 грн., яка складається з наступного: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом; 5174 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4315,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 674,3 грн. - штраф (процентна складова). (а.с. - 8-23). Відповідно до актового запису про смерть № 2310 від 30.12.2011 року, виданого Жовтневим відділом державної РАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.47-49). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно померлій [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування ( а.с.50-52). Відповідно до спадкової справи № 955/2012 Першої Маріупольської державної нотаріальної контори відповідачі [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS] шляхом подачі заяв до нотаріальної контори, спадкова справа відкрита 29.11.2012 року, відповідно до особистого рахунку спадкоємці проживали із спадкодавцем разом (а.с.57-64). Згідно вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до вимог ст. 11 цього Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч. 1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі,незалежно від відшкодування збитків. Згідно до положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 3, 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Враховуючи те, що позивачу при зверненні до суду не було відомо, про смерть [PERSON], даний факт був встановлений лише під час розгляду справи, тому суд вважає, що ним не було пропущено строків для звернення до суду з заявленими вимогами. Маються спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті останньої, тому з них підлягає стягнення сума заборгованості за кредитним договором укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] З урахуванням положення ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved