Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивачі, від імені та в інтересах яких діє адвокат Кулеба І.І., звернулися до суду із позовом до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) про визнання за ними права власності по 1/3 частці на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] .В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилається на те, що у відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого 30 травня1992 року жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 3 членів сім`ї - [PERSON] - голови двору, разом з яким у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом 09 грудня 2019 року № 1029, станом на 1991 рік проживали: дружина [PERSON] , мати - [PERSON] і, виходячи з рівності членів двору, їм належало по 1/3 частці майна. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в управління спадковим майном вступив син померлої [PERSON] , оскільки доглядав за будинком та прибудинковою територією, проте спадкових прав на своє ім`я не виготовив. [INFO] помер [PERSON] , заповіту щодо розпорядження належним йому майном не залишав. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого, яка від прийняття спадщини відмовилась, та дочки [PERSON] та [PERSON] , які спадщину прийняли, звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, уклали договір про поділ спадкового майна, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм відмовлено у зв`язку із належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів подала заяви, згідно яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської областіу судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна № 186, виданої 10 вересня 2019 року Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 10 вересня 2019 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 93,6 кв.м., житловою площею 48,7 кв.м, належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 травня 1992 року, виданого на підставі рішення виконкому Богданівської ради народних депутатів № 3 від 22 квітня 1992 року. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 травня 1992 року, № 8 на підставі рішення виконкому Богданівської сільської ради народних депутатів, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , за [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з 3-х членів, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 09 грудня 2019 року № 1029 по документах архівного фонду «Богданівська сільська рада» у погосподарських книгах с. Богданівка станом на 1991 рік значиться господарство [PERSON] , [INFO]., голова двору, разом з яким проживали: дружина [PERSON] , [INFO]., мати [PERSON] , [INFO] Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , як членам колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Підволочиського району. Згідно довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради № 44 від 30 січня 2020 року після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив син померлої [PERSON] , який доглядав за будинком, прибудинковою територією і правовстановлюючі документи знаходилися в нього. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 листопада 2018 року. У відповідності до довідки, виданої виконком Підволочиської селищної ради № 513 від 05 грудня 2019 року, на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] , разом з ним та шість місяців потому були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO]. Позивачі [PERSON] , [PERSON] є дочками [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] від 13 серпня 1967 року, [NUMBER] від 02 лютого 1969 року, та свідоцтвами про укладення шлюбу серїі [NUMBER] від 03 листопада 1984 року, [NUMBER] від 02 лютого 1964 року. У відповідності до договору про поділ спадкового майна серії [NUMBER] , посвідченого приватним нотаріусом 22листопада 2019 року, [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності переходить по Ѕ частці житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Як убачається із роз`яснень приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 97/01-16 від 22 листопада 2019 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 22/2019 року, згідно даних якої дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Дочки спадкодавця [PERSON] , [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] відмовлено у зв`язку з належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , на спадкове майно. Таким чином судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] як членуколгоспного двору, виходячи з рівності часток усіх членів двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратила права на частку в цьому майні; позивачі [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , якому належало 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , з яких 1/3 частка належна йому як члену колгоспного двору, 1/3 - успадкована після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна у зв`язку з належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на належні йому частки у спадковому майні. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved