Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, посилаючись на наступні обставини. 2 жовтня 2012 року між ПАТ СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0525-12-00102, предметом якого є страхування транспортного засобу «МІЦУБІШІ», державний номер [NUMBER]. 20 березня 2013 року відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «МІЦУБІШІ», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілю «ДЕУ», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Згідно з довідкою ВДАЇ та постановою Будьоннівського райсуду міста Донецька, вказана ДТП відбулася з вини відповідача. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування й надав йому всі необхідні документи. Позивачем на рахунок - фактуру СТО, що здійснювало відновлюваний ремонт було складено страховий акт № КА 3173 та розрахунок страхового відшкодування до нього, отже вказану подію було визнано страховим випадком. В зв'язку з чим, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11046,45 гривень, з яких 5326,45 гривень були перераховані на рахунок СТО, що здійснювало відновлюваний ремонт, а 5720 грн, були зараховані в рахунок чергової страхової премії відповідно до умов добровільного страхування (п.15). В результаті виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) на отримання відшкодування від винної особи збитків, оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 11046, 45 гривень по відшкодуванню збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та судові витрати. Представник позивача - Чекалов А.В., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого та від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, якщо позивач не заперечував проти такого розгляду справи. В зв'язку, з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлені наступні обставини. 20 березня 2013 року приблизно о 12 годині 50 хвилин на пл. Шахтарська у Київському районі міста Донецька, [PERSON], керуючи автомобілем «ДЕУ Т13110 ЗАГ», реєстраційний номер [NUMBER], не забезпечив безпеку в русі, не витримавши безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з транспортним засобом «МІЦУБІШІ», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], які отримали механічні пошкодження, внаслідок ДТП. Вказана подія, відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» повністю підпадає під визначення терміну дорожньо-транспортної пригоди, та є страховим випадком, внаслідок цього у страховика виник обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно ст..61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Будьоннівського районного суду міста Донецька від 22 квітня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та піддано покаранню у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 2 жовтня 2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] (власником автомобіля «МІЦУБІШІ», реєстраційний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з [NUMBER]) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0525-12-00102, за умовами якого [PERSON] застрахував належний йому автомобіль «МІЦУБІШІ», реєстраційний номер [NUMBER] із зазначенням страхової суми - 176000 гривень. Статтею 25 ЗУ «Про страхування», передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Разом з тим, пунктом 12.1.1 Правил добровільного страхування наземних транспортних засобів, затверджених 12.08.2005 року Головою правління ЗАТ СК «Українська страхова група», для підтвердження факту настання страхового випадку, страхувальник зобов'язаний надати страховику письмову заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Так, 21 березня 2013 року [PERSON] звернувся до установи відповідача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 5 робочих днів після отримання всіх належних документів та здійснює виплату страхового відшкодування протягом 20 робочих днів, після прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, що відповідає вимогам п.10.1.2, 10.1.3 Правил добровільного страхування наземних транспортних засобів, затверджених 12.08.2005 року Головою правління ЗАТ СК «Українська страхова група». 1 квітня 2013 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено страховий акт №КА -3173, за яким було визначено розмір страхового відшкодування в сумі 11 046, 45 гривень. Разом з тим, пунктом 15 страхового акту визначено порядок виплати страхового відшкодування: 1-шу частину платежу в розмірі 5720 гривень зарахувати в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу, 2 частину страхового відшкодування в розмірі 5326, 45 гривень перерахувати до ТОВ «»Техносервіс Схід», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. На підставі страхового акту КА-3173 від 01.04.2013 року, позивачем було перераховано 2 частину страхового відшкодування, в розмірі 5326, 45 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5410 від 02.04.2013 року. Статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно зі статтею 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В зв'язку з чим, позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди, заподіної внаслідок ДТП від 09.09.2013 року за вих.№ 5480/1540-Усг, однак жодних дій щодо відшкодування шкоди відповідач не вчинив. Разом з тим, як вбачається з листа АТ СК «АХА Страхування» від 16.04.2013 року за вих. №2217/12, на момент ДТП, відповідно до даних МТСБУ, цивільна відповідальність [PERSON] не була застрахована в жодній страховій компанії. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивач правомірно набув право регресної вимоги до відповідача, в зв'язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Українська страхова группа» до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо- транспортної пригоди задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 11046, 45 гривень по відшкодуванню збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 243, 60 гривень. На підставі Закону України "Про страхування", ст.979, 993,1166, 1191 ЦК України, та

Outcome: approved