Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 24487,36 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 244,87 грн. Позивач та його представник, будучи сповіщеними належним чином, до суду не з'явились, надавши судові письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явилась без поважних причин, заяв чи клопотань до суду не надавала. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення боргу задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 03.06.2014 року позивач позичила відповідачу гроші у розмірі 1500 дол. США, які остання зобов'язалась повернути 18.06.2014 року, що підтверджується копією боргової розписки, наявною в матеріалах справи (а.с. 6). Позика була надана відповідачу для підготовки правовстановлюючих та дозвільних документів на оформлення у подальшому договору купівлі-продажу 561/1000 частин квартири [NUMBER], розташованої в будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає позивач в позові вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням повернути зазначену суму заборгованості, однак строком до 01.12.2014 року сума повернута не була. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговим документом - розпискою від 03.06.2014 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за час прострочення заборгованості становить - 304,51грн., інфляційні витрати становлять - 1728, 95 грн. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. На момент подачі позову до суду сума боргу в розмірі 1500 дол. США еквівалентно становила - 22 453, 90 грн. Відповідно до Закону України " Про індексацію грошових коштів доходів населення", враховуючи індекси інфляції за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року, індекс інфляції становить: у червні 2014 року - 101,0; у липні 2014 року - 100,4; у серпні 2014 року - 100,8; у вересні 2014 року - 102,9; у жовтні 2014 року - 102,4. Таким чином коефіцієнт інфляції за червень-жовтень 2014 року становить - 1,077. Сума заборговнаості позичальника перед позикодавцем становить 22 453,90 грн., отже за час прострочення розрахунку інфляційні нарахування складають - 1728, 95 грн. ( 22453,90 *1,077 - 22 453,90 = 1728, 95). Три проценти річних від простроченої суми заборгованості становить 304, 51 грн., виходяси з того, що 22 453,90 грн.- сума заборгованості та 165 днів становить прострочення повернення основного боргу. Враховуючи індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми становить 24 487, 36 грн. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 244, 87 грн.,що підтверджується квитанцією,наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved