Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення земельної ділянки, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка для ведення садівництва у садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська Івано-Франківської міської ради, площею 0,0505 га, кадастровий номер 2610100000:12:001:0931. Відповідачка користується суміжною земельною ділянкою, з січня-лютого 2016 року самовільно зайняла частину належної позивачці земельної ділянки шляхом пригородження до своєї земельної ділянки, встановивши огорожу (шлакоблокової на бетонній основі на одній частині земельної ділянки та сіткової на іншій частині земельної ділянки). Вказаний факт зафіксований 10.03.2016 року спеціалістами ДП Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою. На підставі проведених робіт із землеустрою було встановлено, що відповідачка самовільно зайняла частину належної позивачці на праві власності земельної ділянки загальною площею 0,0035 га. 23.03.2016 року Державною інспекцією сільського господарства в Івано-Франківській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, план-схему із зазначенням самовільно зайнятої відповідачкою частини земельної ділянки, нарахована шкода, спричинена таким самовільним зайняттям та видано припис про усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства у 30-денний строк. Проведеними повторними перевірками стану виконання даних приписів встановлено, що відповідачка порушених вимог земельного законодавства не усунула. Вказаними діями відповідачка порушила право позивачки на користування частиною належної їй земельної ділянки, у звязку з чим змушена звернутись до суду. Крім того, неправомірними діями відповідачки позивачці завдана матеріальна шкода в розмірі 3,46 грн. та моральна шкода, так як протиправна поведінка відповідачки, яка триває протягом значного періоду часу, призвели до розладів здоровя позивачки, підняття тиску, переживань та моральних страждань. Просила суд зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0505 га, кадастровий номер 2610100000:12:001:0931, для ведення садівництва у садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська на території Івано-Франківської міської ради, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, шляхом знесення огорожі, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0035 га та приведення вказаної земельної ділянки в придатний для використання стан; стягнути з відповідачки в її користь 3,46 грн. завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди, 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору, 1 290 грн. витрат по оплаті за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та 2 000 грн. витрат за надання правової допомоги. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених в попередньо поданому до суду запереченні на позов (а.с. 65-67). Просила відмовити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] ЕАС №733890 від 14.08.2013 року, виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3-1028, копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7944022 від 14.08.2013 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0505 га, кадастровий номер 2610100000:12:001:0931, для ведення садівництва у садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська на території Івано-Франківської міської ради (а.с. 6, 7). Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю Серії ІФ №15/02-008330 від 20.08.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8330, земельна ділянка площею 0,0435 га для ведення садівництва, садівниче товариство Бистриця-Надвірнянська, яка розташована на території м.Івано-Франківська, Івано-Франківської міської ради, належить [PERSON] (а.с. 68). Згідно копії [PERSON] встановлення меж ділянки в натурі ДП Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою від 10.03.2016 року межа земельної ділянки, яка знаходиться в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська в межах населеного пункту м.Івано-Франківськ Івано-Франківської міської ради і належить [PERSON] для ведення садівництва, зі сторони гр.[PERSON] порушена. Громадянкою [PERSON] захвачено частину приватизованої земельної ділянки гр.[PERSON], що відображено на плані земельної ділянки (а.с. 19). Відповідно до копії відповіді Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 30.03.2016 року №02-01/464, копії [PERSON] перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 23.03.2016 року №04-01.28/1, в результаті перевірки встановлено, що гр.[PERSON] самовільно зайняла частину земельної ділянки гр.[PERSON], якою вона володіє на підставі права власності площею 0,0035 га шляхом пригородження до земельної ділянки площею 0,0435т га для ведення садівництва в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська, якою гр.[PERSON] володіє на підставі права власності (а.с. 115-116, 117-118). Як вбачається з копій приписів Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 23.03.2016 року №01-01.29/1/1, №02-01.29/2/1, №02-01.29/3/1 гр.[PERSON] самовільно зайняла частини земельних ділянок: гр.[PERSON], [PERSON], в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська в м.Івано-Франківську, якою гр.[PERSON], [PERSON] володіють на підставі права власності, та земель загального користування (дороги) в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська в м.Івано-Франківську, яка знаходиться в колективній власності садівничого товариства Бистриця-Надвірнянська в м.Івано-Франківську для ведення садівництва. Площа самовільно зайнятих частин земельних ділянок гр.[PERSON], [PERSON], земельної ділянки загального користування (дороги) с/т Бистриця-Надвірнянська, вчинене гр.[PERSON], становить відповідно 0,0035 га, 0,0005 га, 0,0003 га шляхом пригородження до земельної ділянки для ведення садівництва в с/т Бистриця-Надвірнянська, якою гр.[PERSON] володіє на підставі права власності, та встановлення огорожі. Зобовязано гр.[PERSON] у тридцятиденний термін усунути порушення вимог земельного законодавства, виявлене в ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства гр.[PERSON] (а.с. 119-121). Згідно копії розрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], здійсненого старшим державним інспектором сільського господарства у сфері державного контролю за використанням і охороною земель в Івано-Франківській області [PERSON], розмір заподіяної шкоди становить 3,46 грн. (а.с. 36). Відповідно до копії [PERSON] перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 25.05.2016 року №04-01.28/3, №04-01.28/4, №04-01.28/5, від 03.06.2016 року №04-01.28/6, №04-01.28/7, №04-01.28/8 в результаті перевірки встановлено, що гр.[PERSON] продовжує використовувати самовільно зайняті частини: земельних ділянок гр.[PERSON], [PERSON], якою вони володіють на підставі права власності, та частину земельної ділянки земель загального користування (дороги) площами відповідно 0,0035 га, 0,0005 га, 0,0003 га, шляхом пригородження до земельної ділянки площею 0,0435 га для ведення садівництва в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська, якою гр.[PERSON] володіє на підставі права власності. Вказані земельні ділянки площами відповідно 0,0035 га, 0,0005 га, 0,0003 га для ведення садівництва в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська гр. [PERSON] продовжує використовувати без документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою, без рішення органів місцевого самоврядування чи цивільно-правових угод, укладених згідно чинного законодавства. Умови приписів від 23.03.2016 №01-01.29/1/1, №02-01.29/2/1, №02-01.29/3/1, від 25.05.2016 року №02-01.29/5/1, №02-01.29/6/1, №02-01.29/7/1 не виконано, порушення не усунуто (а.с. 122-124, 128--130). Як вбачається з копій приписів Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 25.05.2016 року №02-01.29/5/1, №02-01.29/6/1, №02-01.29/7/1 гр.[PERSON] продовжує використовувати самовільно зайняті частини земельних ділянок гр.[PERSON], [PERSON] для ведення садівництва в садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська, якою гр.[PERSON], [PERSON] володіють на підставі права власності, та частину земельної ділянки земель загального користування (дороги) в с/т Бистриця-Надвірнянська. Самовільно зайняті частині земельних ділянок площами відповідно 0,0035 га, 0,0005 га, 0,0003 га, гр.[PERSON] продовжує використовувати без документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою, без рішення органів місцевого самоврядування чи цивільно-правових угод, укладених згідно чинного законодавства. Умови приписів №01-01.29/1/1, №02-01.29/2/1, №02-01.29/3/1 від 23.03.2016 року не виконано, порушення не усунуто. Зобовязано гр.[PERSON] у десятиденний термін усунути виявлене порушення земельного законодавства (а.с. 125-127). Згідно висновку №156/157 судової земельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 11.08.2017 року на місцевості межі земельної ділянки [PERSON] з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого товариства «Бистриця- Надвірянська» у м. Івано-Франківську, не відповідають межам зазначених у Державному акті на право приватної власності на землю (серії ІФ № 15/02-008380), виданого [PERSON] Невідповідність полягає у тому, що у фактичному користуванні [PERSON] відповідно до проведених обмірів земельна ділянка становить 0.0475 га, що на 40,0 кв.м. більше наданої (див. додаток №2, таблиця №1 до висновку). Відповідність (невідповідність) на місцевості межі земельної ділянки загальною площею 0,0505 га, кадастровий номер 2610100000:12:001:0931, яка розташована на території садівничого товариства «Бистриця-Надвірянська» у м. Івано-Франківську, і межам, зазначеним у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення садівництва в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірянська» у м. Івано-Франківську, не надається можливим. Згідно фактичних обмірів, які були проведені експертом, у фактичному користуванні [PERSON] земельна ділянка має наступні розміри по периметру за годинниковою стрілкою: 19.79 мп; 4.78 мп; 1.23 мп; 3.95 мп; 1.10 мп; по будинку; 2.49 мп; 30.79 мп; 10.24 мп; 39.00 мп - загальною площею 0,0475 га, що на 40,0 кв.м. більше наданої (див. додаток №2, таблиця №1 до висновку). Дійсна площа земельної ділянки [PERSON], належній на праві власності, що розташована у садівничому товаристві «Бистриця-Надвірянська» у м. Івано-Франківську, не відповідає площі, зазначеній у державному акті. Згідно фактичних обмірів, які були проведені експертом, у фактичному користуванні [PERSON] земельна ділянка має наступні розміри по периметру за годинниковою стрілкою: 5.50 мп; 38.00 мп; 14.06 мп; 30.80 мп; 2.49 мп; по будинку; 1.10 мп; 3.95 мп; 1.23 мп; 4.78 мп - загальною площею 0,0465 га (див. додаток №2, таблиця №2 до висновку). Щодо земельної ділянки гр. [PERSON] в дійсності відповідність (невідповідність) площі та розміри зазначені у технічній документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON], виготовленої ДП «Івано- Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 2016 року, не надається можливим у звязку із розбіжностями щодо загальної площі земельної ділянки в межах одного документу. Встановлена шлакоблокова огорожа розташовується за межами земельній ділянки, належній [PERSON] відповідно до державного акту, а також сітчаста огорожа, яка розташована вздовж двох спірних земельних ділянок, також розташована за межами земельної ділянки [PERSON] Факт накладки (самозахоплення) земельної ділянки наявний, зі сторони земельної ділянки [PERSON] в сторону земельної ділянки [PERSON] (а.с. 179-184). Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Статтею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно п.Г ч.1 ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст. 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ зазначено, що Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК). Разом з цим суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0505 га, кадастровий номер 2610100000:12:001:0931, для ведення садівництва у садівничому товаристві Бистриця-Надвірнянська на території Івано-Франківської міської ради, шляхом знесення огорожі, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0035 га та приведення вказаної земельної ділянки в придатний для використання стан; стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 3 грн. 46 коп., є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Враховуючи вік та стан здоровя позивачки, оскільки в ході судового розгляду було доведено протиправність діяння відповідачки, яке виразилось у самовільному захопленні частини земельної ділянки, яка є приватною власністю позивачки, так як протиправними діями відповідачки завдано позивачці значних душевних страждань, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності суд прийшов до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення з відповідачки завданої моральної шкоди слід задоволити частково, стягнувши з останньої в користь позивачки 1 000 грн. спричиненої їй моральної шкоди. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачки сплаченого судового збору, витрат по оплаті за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та витрат за надання правової допомоги, то вона підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно копії Договору про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.03.2016 року №291-2016, Державне підприємство Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою на замовлення [PERSON] зобовязувалось виконати з дотриманням вимог чинного законодавства технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0505 га, для ведення садівництва, яка знаходиться с/т Бистриця-Надвірнянська м.Івано-Франківськ. Загальна вартість робіт за цим договором становить 1 290,00 грн. (а.с. 214-215). Як вбачається з оригіналу квитанції №0.0.529220587.1 від 31.03.2016 року ДП Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою сплачено [PERSON] 1290,00 грн. за технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (а.с. 213). А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 1 290,00 грн. сплачених витрат по оплаті за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з оригіналу квитанції №0297353 від 17.08.2016 року, проведено оплату за надання правової допомоги в розмірі 2 000 грн. (а.с. 212). А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 2 000 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги. На підставі наведеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст. 78, 79, 90, 91, 125, 152, 153, 189 Земельного кодексу України, ст.ст.23, 280, 391 Цивільного кодексу України, ст.5 Закону України Про судовий збір,

Outcome: approved