Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про зняття з реєстрації місця проживання в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що у 1993 році вона разом зі своїм чоловіком - [PERSON], разом з донькою - відповідачем [PERSON] та сином - [PERSON] набула право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Син відповідача після його народження також був зареєстрований у вищевказаній квартирі. У 2006 році відповідач [PERSON] разом зі своїм чоловіком - [PERSON] і сином - відповідачем [PERSON] виїхала на роботу до РФ, а де вони фактично проживають та працюють до теперішнього часу, а їх син навчається в школі. У 2007 році відповідачі отримали громадянство Російської Федерації. Таким чином відповідачі з 2006 року не проживають на території України в квартирі [ADDRESS]. У зв'язку з неможливістю відповідачів особисто звернутись до компетентного органу державної влади з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання, враховуючи їх згоду на зняття з реєстрації місця проживання в Україні, з метою захисту своїх прав та свобод, які пов'язані з додатковою оплатою відшкодування за житлово-комунальні послуги у зв'язку з реєстрацією проживання у квартирі відповідачів, та неможливості отримання в належному обсязі субсидії з оплати за житлово-комунальні послуги, позивач маючи як і її чоловік статус непрацездатних осіб - пенсіонерів, змушена звернутись до суду для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів в зазначеній вище квартирі. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача [PERSON], який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити. Треті особи до суду не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання відповідач [PERSON], яка діє також і у інтересах [PERSON], не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, на адресу суду надала письмові заяви, одна з яких завірена нотаріально, про розгляд справи у її відсутність, де також зазначила, що вона позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, також визнала позов як представник свого неповнолітнього сина [PERSON], тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд перевірив матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.7) від 28 жовтня 1993 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась (а.с.10) [INFO] року, її батьками є: батько - [PERSON], матір - [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] 28 квітня 2001 року вийшла заміж за [PERSON] та після одруження у неї прізвище «Гамалій», що також підтверджується копією паспорту (а.с.8-9). Згідно копії довідки від 17 жовтня 2015 року (а.с.14) [PERSON] працює у ТОВ «Секвойя» на посаді заступника директора магазину з 01 жовтня 2015 року по теперішній час, магазин знаходиться у Російській Федерації. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року і його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], також [PERSON] має паспорт громадянина Російської Федерації як і його мати (а.с.11-13, 16). Відповідно до копії довідки від 01 грудня 2014 року (а.с.15) [PERSON] навчається у школі, яка знаходиться на території РФ. Згідно копії акту від 04 травня 2016 року (а.с.18) [PERSON] та її син - [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2006 року. Згідно зі ст. 64 ЖК України член сім'ї наймача має такі ж права у тому числі - право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно до ст.ст. 71 Житлового кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад 6 місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Згідно з частино 2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1ст. 319 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 Житлового кодексу(далі -ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, для оформлення позивачем субсидії з оплати за житлово-комунальні послуги, з урахуванням того, що зняття особи з реєстраційного обліку не позбавляє право приватної спільної (сумісної) власності відповідачів вищевказаної квартири з позивачем, окрім того відповідачі самі не заперечують проти зняття їх з реєстрації. Крім того позивач вимушена нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг, вона не може оформити державну компенсацію (субсидію) із-за того, що відповідачі прописані у квартирі, також вони не сплачують комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], в особі законного представника його матері - [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], про зняття з реєстрації місця проживання, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved