Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом про скасування арешту з майна [PERSON], [INFO], померлої [INFO], накладеного постановою державного виконавця ВДВС м. Нова Каховка в процесі примусового виконання виконавчого листа №1-290, виданого Новокаховським міським судом Херсонської області від 28.02.2007 р., внесеного до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна . В обґрунтування вимог зазначивши, що обвинувальним вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.10.2006 р., який набрав чинності, його матір - [PERSON] було визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного на праві власності майна. За життя [PERSON] вирок в частині конфіскації майна виконаний не був, а він як спадкоємець, фактично прийняв спадщину на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], яка залишилась після смерті матері, проте державним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено на підставі накладення арешту на вказане майно. Враховуючи зазначене, а також те що виконавче провадження закінчене, позивач просить суд, позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні доводи заяви підтримав із наведених у позові підстав. Представники відповідачів ВДВС НК МУЮ та Новокаховської ОДПІ у судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову. Представник третьої особи у судове засіданні не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивачу та його матері - [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1994 р. належить по 1\\2 частині квартири [ADDRESS]. Вказана обставина також підтверджується рішенням Новокаховського міського суду від 28.12.2007 р. про визначення частки [PERSON] у спільному майні. Відносно [PERSON] Новокаховським міським судом Херсонської області від 20.10.2006 р. було постановлено обвинувальний вирок, який набрав чинності та відповідно до якого [PERSON] було визнано винною у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного на праві власності майна. 28.02.2007 р. Новокаховським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист №1-290, за яким державним виконавцем відкрито виконавче провадження, в процесі виконання якого винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Вказані відомості були внесені до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби НК МУЮ складено відповідний актовий запис №687. За життя засудженої [PERSON] вирок в частині конфіскації майна виконаний не був, що підтверджується копією довідки КП «Каховське БТІ» від 23.03.2015 р. та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до листа ВДВС НК МУЮ від 27.08.2015 р., виконавчий лист №1-290 від 28.02.2007 р. про конфіскацію всього належного на праві власності майна [PERSON] на користь держави, станом на 27.08.2015 р. згідно ЄДРВП на виконанні не перебуває. З письмових заперечень до позову відповідача ВДВС встановлено, що згідно відмітки Книги обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві за 2008 рік встановлено, що вищевказане виконавче провадження було завершене відповідно до ст. 40 п. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (старої редакції). П. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року встановлено, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не проводилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, зокрема, у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, або не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій, якщо авансування передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Згідно інструкції «Про затвердження Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби» зберігання архіву завершених виконавчих проваджень складає 3 роки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1\\2 частини квартири [ADDRESS]. Позивач як спадкоємець за законом при зверненні до державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори з заявою про її прийняття отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки на вказане майно накладено арешт, у зв'язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Статтею 38 названого Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повернення виконавчого документу стягувачеві згідно із статтею 40 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійсненні державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Дана норма кореспондується у статтю 50 Закону України "Про виконавче провадження " із змінами в редакції 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» із змінами в редакції 2011 року особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі викладеного, враховуючи, що за життя засудженої [PERSON] вирок в частині конфіскації майна виконаний не був, виконавче провадження є закінченим, внаслідок чого припиняється чинність арешту майна боржника та скасовуються інші здійсненні державним виконавцем заходи, вказані правовідносини являються такими, що не передбачають правонаступництва, наявний арешт на майно [PERSON] перешкоджають позивачеві у виконанні значущих для нього дій, тому суд вважає позовні вимоги доведеними в судовому засіданні, які являються законними та обґрунтованими.

Outcome: approved