overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, письмово повідомила суд про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів на заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка проживала з відповідачем у фактичному шлюбі. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 грудня 2012 року, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На утримання дитини відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги у необхідному обсязі не надає, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно. Аналізуючи зібрані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, у межах платежів за один місяць, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, письмово повідомила суд про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів на заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №182. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.10.2013 року шлюб між сторонами був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На утримання дитини відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги у необхідному обсязі не надає, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно. Аналізуючи зібрані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, у межах платежів за один місяць, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, письмово повідомила суд про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно допитаний судовим дорученням, письмово повідомив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів на заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року, шлюб було зареєстровано Виконкомом Дмитро - Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №03. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. На утримання дітей відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги у необхідному обсязі не надає, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на утримання неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно. Аналізуючи зібрані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), на утримання неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, у межах платежів за один місяць, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 05.06.2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних поглядів на шлюб та сім'ю, між ними часто виникають сварки та скандали, що призводить до неможливості спільного проживання. Вказує позивачка також і на те, що примирення між ними неможливе. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, а також залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, із наданого свідоцтва про одруження вбачається, що сторони одружилися 05.06.2004 року. Шлюб зареєстровано Шепарівцівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 (а.с.6). Згідно копій свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд вважає, що цей шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 07.08.1998 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося троє дітей: син- [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що відповідач погано до неї відноситься, принижує її честь та гідність, наносить побої, а також зраджує в подружній вірності. Вона вказує і на те, що відповідач не дбає належним чином про матеріальне забезпечення сім'ї та утримання дітей. Крім того, вона зазначає, що вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак, в інтересах дітей та на прохання відповідача позов було залишено без розгляду. Проте, відповідач своєї поведінки не змінив. Позивачка переконана, що збереження шлюбу суперечить інтересам їх дітей. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, двох малолітніх дітей залишити проживати з нею, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про одруження вбачається, що сторони одружилися 07.08.1998 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №229 (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, шлюб носить формальний характер, обидві сторони вважають за необхідне їх шлюб розірвати. Тому подальше збереження останнього суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин шлюб слід розірвати. Двох малолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 10.10.2000 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Також вона зазначає, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, між ними часто виникають сварки та скандали, які негативно впливають на її та неповнолітнього сина стан здоров'я. Сторони втратили почуття любові один до одного та з листопада 2005 року проживають окремо, припинивши шлюбні відносини, примирення між ними неможливе. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, а також залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про одруження вбачається, що сторони одружилися 10.10.2000 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Коломийської міськради Івано-Франківської області, актовий запис №282 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони, починаючи з листопада 2005 року, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, з того часу проживають окремо, не вживають заходів для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. Тому цей шлюб слід розірвати. Неповнолітнього сина сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 16.03.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Також вона зазначає, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, між ними часто виникають сварки та скандали, які негативно впливають на її та неповнолітнього сина стан здоров'я. Сторони втратили почуття любові один до одного та впродовж останнього року проживають окремо, припинивши шлюбні відносини, примирення між ними неможливе. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, а також залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 16.03.2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №61 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони впродовж останнього року фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, з того часу проживають окремо, не вживають заходів для примирення, наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. Тому цей шлюб слід розірвати. Неповнолітнього сина сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 20.05.1989 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей, які повнолітні. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що їх з відповідачем одруження виявилось невдалим, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, через несумісність характерів між сторонами виникали сварки, скандали, які призвели до втрати поваги один до одного та неможливості спільного проживання. Позивачка вказує на те, що на протязі останніх трьох років відповідач систематично зловживає спиртними напоями, на її прохання змінити свою поведінку не реагує, надії на збереження сім'ї немає. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, із наданого свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони одружилися 20.05.1989 року. Шлюб зареєстровано Підгайчиківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №6 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд вважає, що цей шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved