Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на їхню користь у зв'язку із навчанням. Свій позов обґрунтовують тим, що відповідач є їх батьком, в той час як позивач [PERSON] навчається на факультеті автоматизації і комп'ютерних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, а [PERSON] є студентом Івано-Франківського факультету Національного університету «Одеська юридична академія». Позивачі на даний час проживають з матір'ю, однак її доходу не вистачає навіть на проживання. Надавати матеріальну допомогу відповідач в змозі, однак добровільно цього не робить. Тому позивачі просять суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно в користь [PERSON] та 300 грн. щомісячно на користь [PERSON] до досягнення ними 23-х років або закінчення навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю з мотивів наведених в ньому. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивачів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, які містяться в матеріалах справи (а.с.5,6). Позивач [PERSON] навчається у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу, на факультеті автоматизації і комп'ютерних технологій, форма навчання денна, що підтверджується копією довідки № 115 від 22.10.2013 року (а.с.4) [PERSON] є студентом денної форми навчання (на умовах оплати) Івано-Франківського факультету Національного університету «Одеська юридична академія» за програмою підготовки бакалавра строком на 4 роки. Дана обставина підтверджується копією довідки № 48 від 17.09.2013 року (а.с.3). Будучи повнолітніми позивачі потребують матеріальної допомоги зі сторони їх батька - [PERSON], так як обоє продовжують навчання. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте він є особою працездатного віку, позивачам на даний час виповнилось 18 років, вони навчаються, тому з відповідача слід стягувати аліменти в їх користь на час навчання. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно в користь [PERSON] та 300 гривень щомісячно в користь [PERSON] на час їх навчання, але не пізніше досягнення ними 23-х річного віку. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved