Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні та пояснив, що 26.12.1972 року [PERSON], в особі [PERSON] подарувала йому 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS]. 17 серпня 2006 року позивачу - [PERSON] та [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 743, 14 кв.м. в [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 743, 14 кв.м. в [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] її спадкоємцями за законом є відповідачі - [PERSON] та [PERSON] Оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку не зазначено даних про розмір належної позивачу частки земельної ділянки, а в добровільному порядку вирішити питання щодо виділення частки в натурі відповідачі не погоджуються, просить суд визначити частку у праві спільної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.0743 га, яка знаходиться в [ADDRESS] в розмірі 1/2 частини відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, та розділити в натурі 1/2 частку земельної ділянки згідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 25.02.2015 року проведеного експертом Костюком О.М. Згідно даної експертизи йому відомо, що його частина 1/2 земельної ділянки становить 42,25%, а відповідачів відповідно 57,75%. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що погоджується щодо визначення частки в праві спільної часткової власності та виділ земельної ділянки згідно першого варіанту зазначеного в експертизі, та проведення грошової компенсації позивачу. Додатково вказала, що її мати [PERSON] тривалий час доглядала та обробляла земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно до ч.3 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а разі неможливості виділення такої частки - вимагати відповідної компенсації. Статтею 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що згідно договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 10308 від 26 грудня 1972 року [PERSON], в особі [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з належними господарськими будівлями в [ADDRESS]. 17 серпня 2006 року позивачу [PERSON] та [PERSON] було видано Державний акт № 010629700515 зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 743, 14 кв.м. в [ADDRESS] . Витягом № НВ-2600879642014 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджено, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 743, 14 кв.м. за вищезазначеною адресою належить позивачу [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], її спадщину прийняли дочки, [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що земельна ділянка, що є у спільній частковій власності позивача [PERSON] та відповідачів не може бути поділена в натурі між ними за домовленістю, та існує спір про частки кожного, в ході судового розгляду було призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку від № 01/12-14 від 25 лютого 2015 року експертом запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Оглянувши запропоновані варіанти, в судовому засіданні позивач та відповідач [PERSON], виходячи з ситуації, що склалась на земельній ділянці та існуючої забудови земельної ділянки, погодились на застосування першого варіанту для визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме провести розподіл згідно з реального користування земельною ділянкою, а різницю компенсувати позивачу. Для забепечення співвласникам будинковолодіння можливості спільного користування криницею, розподіл ділянок необхідно провести за такими розмірами по периметру (див. зелений колір таблиці № 1 додатку № 3 до висновку): 2,1 мп; 3,0 мп; 2,0 мп; 3,77 мп. - загальною прощею 6,7 мп. Позивачу повинна належати земельна ділянка - загальною площею 311, 2 кв.м., що становить 42, 25 %, а відповідачам - загальною площею 425, 24 кв.м., що становить 57, 75 %. Грошова компенсація при такому розподілі повинання належати позивачу, та вираховуватись згідно наданого у матеріалах справи Висновку експерта про експертну грошову вартість земельної ділянки. Тобто грошова вартість земельної ділянки площею 743, 14 кв.м. становить - 55735, 5 грн; у розрахунку на один квадратний метр земельної ділянки - 75, 00 грн/кв.м. Різниця між частинами позивача та відповідачів становить 57, 02 кв.м., то грошова компенсація [PERSON] становить - 4277, 00 грн. Встановлене судом підтверджується копією договору дарування 1/2 частини жилого будинку від 26.12.1972 року, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копією виноску експерта про експертно грошову вартість земельної ділянки, висновком експерта № 01/12-14 від 25.02.2015 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 317,319,364, 370 ЦК України, ст.ст. 86,87,88 ЗК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " та

Outcome: approved