Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про поновлення трудових прав, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, покликаючись на те, що 28 травня 2015 року його було прийнято в ДП ЛДЗ «Лорта» на посаду механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040). 18 червня 2015 року на нього було покладено тимчасове виконання службових обов'язків начальника механічного цеху з увільненням від виконання основних обов'язків, терміном на 1 місяць, а також 23 липня 2015 року терміном на 1 місяць. А 01 вересня 2015 року він був звільнений у зв'язку з незадовільним результатом випробування. Просить визнати дії ДП ЛДЗ «Лорта» щодо винесення наказу №473-к від 01 вересня 2015 року про звільнення його з 01 вересня 2015 року з посади механіка цеху 2-ї групи інструментального цеху (040) в порядку ст. 28 КЗпП України неправомірними, скасувати наказ ДП ЛДЗ «Лорта» №473-к від 01 вересня 2015 року про звільнення його з 01 вересня 2015 року з посади механіка цеху 2-ї групи інструментального цеху (040) в порядку ст. 28 КЗпП України, визнати недійсним запис №59 внесений 01 вересня 2015 року в його трудову книжку на підставі наказу №473-к від 01 вересня 2015 року за ст. 28 КЗпП України, поновити його з 01 вересня 2015 року на посаді механіка цеху 2-ї групи інструментального цеху (040) ДП ЛДЗ «Лорта», стягнути з ДП ЛДЗ «Лорта» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач позов підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача позов заперечила пояснивши, що [PERSON] був звільнений з посади механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) у відповідності до закону, оскільки відповідно до наказу ДП ЛДЗ «Лорта» №473к від 01 вересня 2015 року, акту від 01 вересня 2015 року, висновку за результатами випробування від 01 вересня 2015 року не пройшов випробування. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що наказом ДП ЛДЗ «Лорта» №473к від 01 вересня 2015 року [PERSON] механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) звільнено з 01 вересня 2015 року у зв'язку з незадовільним результатом випробування. /а.с. 15/ У відповідності до наказу ДП ЛДЗ «Лорта» №279к від 28 травня 2015 року [PERSON] прийнято механіком цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) з 02 червня 2015 року із встановленням випробувального терміну три місяці. /а.с. 24/ Відповідно до ч. 1 ст. 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. Однак, як вбачається із наказу ДП ЛДЗ «Лорта» №279к від 28 травня 2015 року та пояснень самого позивача [PERSON] наданих у судовому засіданні, його не було ознайомлено із даним наказом та відповідно не було повідомлено про встановлення випробувального терміну строком на 3 місяці. У відповідності до завдання ДП ЛДЗ «Лорта» на період випробування від 02 червня 2015 року [PERSON], механік цеху отримав завдання: ремонт токарно-гвинторізного верстата 1К62, знайомство з обслуговуванням метало оброблювальних верстатів, з терміном виконання з 02 червня 2015 року по 01 вересня 2015 року. /а.с. 28/ Відповідно до наказу ДП ЛДЗ «Лорта» №323к від 18 червня 2015 року та наказу №390к від 23 липня 2015 року [PERSON], механік цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) тимчасово виконував службові обов'язки начальника механічного цеху (001) з 23 червня 2015 року терміном на 1 місяць, з 23 липня 2015 року терміном на 1 місяць, з увільненням від виконання основних обов'язків, з виплатою різниці в посадових окладах. /а.с. 11, 13/ Як вбачається із вищенаведеного, [PERSON] з 02 червня 2015 року по 01 вересня 2015 року працював 58 робочих днів на посаді начальника механічного цеху (001) ДП ЛДЗ «Лорта» та лише 21 день на посаді механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) ДП ЛДЗ «Лорта». Внаслідок наведеного, а також у відповідності до наказів №323к від 18 червня 2015 року, №390к від 23 липня 2015 року, позивач [PERSON] виконуючи обов'язки начальника механічного цеху (001) ДП ЛДЗ «Лорта» та будучи увільненим від виконання обов'язків механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) ДП ЛДЗ «Лорта», не міг протягом 58 робочих днів виконувати службові обов'язки механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) та безпосередньо завдання, яке було поставлено [PERSON] як механіку цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) завданням ДП ЛДЗ «Лорта» на період випробування від 02 червня 2015 року, чим також ДП ЛДЗ «Лорта» порушено наданий [PERSON] термін для виконання поставленого йому завдання. Окрім того, згідно п. 3 ст. 27 КЗпП України якщо працівник в період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або з інших поважних причин, строк випробування може бути продовжено на відповідну кількість днів, протягом яких він був відсутній. Однак, [PERSON] виконував службові обов'язки механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) ДП ЛДЗ «Лорта» лише 21 день та відповідно ДП ЛДЗ «Лорта» не було дотримано трьох місячного строку випробування та не було вирішено питання про продовження випробування на відповідну кількість днів, протягом яких позивач не мав змоги виконувати свої безпосередні обов'язки як механік цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) та поставлені йому завдання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Однак, відповідно до аркушу ознайомлення з посадовою інструкцією, [PERSON] ознайомився із посадовою інструкцією механіка інструментального цеху 27 серпня 2015 року, а відтак повноцінно та у повному обсязі знав про свої службові обов'язки та міг їх виконувати лише 3 дні. Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] будучи прийнятим 02 червня 2015 року ДП ЛДЗ «Лорта» на посаду механіка цеху 2-ї групи в інструментальний цех (040) з терміном випробування 3 місяці та терміном виконання завдання з 02 червня 2015 року по 01 вересня 2015 року, виконував обов'язки механіка цеху лише 21 день та був звільнений у зв'язку з неякісним виконанням завдання та незадовільним результатом випробування, тобто [PERSON] не пройшов випробування на роботу на посаду механіка цеху у зв'язку з неякісним виконанням завдання, однак 1 місяць з 23 червня 2015 року позивач виконував службові обов'язки, які відповідали значно вищій посаді - начальника механічного цеху та згодом був повторно призначений виконувати такі обов'язки, що свідчить про належне виконання ним таких обов'язків, а тому суд переконаний, що при звільненні позивача [PERSON] відповідач ДП ЛДЗ «Лорта» формально, без належного обґрунтовання, не врахувавши всіх обставин прийняв рішення про незадовільний стан випробування. Згідно ст. 235 ч. 2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Враховуючи положення розділу 4 "Порядку обчислення середньої заробітної плати" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року із наступними змінами, виходячи з розрахунку 99,00 грн. середнього (годинного) заробітку помноженого на 105 робочих днів за період 01 вересня 2015 року по 28 січня 2015 року, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10395,00 грн. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved