Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. ПАТ «УкрСиббанк» просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11193162000 у розмірі 8351,57 дол. США (вісім тисяч триста пятдесят один долар США 57 центів), що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року 12.95122 грн. за 1 долар США еквівалентно 108163,02 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру №19, що знаходиться за адресою - місто Кременчук, вулиця 60 років Жовтня, будинок №140, загальною площею 48,12 кв.м., житловою площею 32,66 кв.м., та належить на праві власності [PERSON], з метою погашення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору №11193162000 у розмірі 8351,57 дол. США. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначає, що 02.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), надалі Позивач та [PERSON] (надалі Відповідач - 1) укладено договір про надання споживчого кредиту №11193162000 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 21000,00 дол. США. За користування кредитними коштами, відповідач 1 зобовязався сплачувати кожного місяця проценти в розмірі 13, 5% річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідача 1 відповідно до договору іпотеки від 02.08.2007 року передано в іпотеку позивачу нерухоме майно - двокімнатну квартиру №19, що знаходиться за адресою: місто Кременчук, вулиця 60 років Жовтня, будинок №140, загальною площею 48,12 кв.м., житловою площею 32,66 кв.м., та належить на праві власності [PERSON] (надалі відповідач 2) на підставі договору міни квартир (АВН №319531) від 21.10.2000 року. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 156550,00 грн. (п. 1.1, договору іпотеки). Договором іпотеки, а саме п.п. 1.2. іпотекою забезпечуються в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань відповідача 1 за кредитним договором. У випадку невиконання позичальником положень кредитного договору іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (п.2.1.1, п.4.1 договору іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого надпису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем (відповідачем 2) у 30 денний строк вимоги, згідно до повідомлення, надісланого у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», (п.4.2- 4.5. договору іпотеки). Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав суду відповідну заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. За наведених обставин у відповідності до\~ст. 224 ЦПК України\~суд розглядає справу у відсутність учасників процесу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2\~ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 02.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11193162000, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 21000,00 дол. США. Відповідно до умов договору [PERSON] зобовязався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 01.08.2017 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, (п. 1.2.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач 1 повинен з 01 по 25 число кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 13,5 % річних в порядку, встановленому п.1.3. кредитного договору. Сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінений, (п.1.3.1., п. 1.3.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику, і які ще не повернуті останнім у власність банку.( п. 1.3.3. кредитного договору). За порушення термінів сплати процентів та повернення кредиту відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, за кожний день прострочення, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення терміну виконання грошового зобовязання, (п.7.1. кредитного договору). 02.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого взабезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] передано в іпотеку позивачу нерухоме майно - двокімнатну квартиру №19, що знаходиться за адресою - місто Кременчук, вулиця 60 років Жовтня, будинок №140, загальною площею 48,12 кв.м., житловою площею 32,66 кв.м., та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору міни квартир (АВН №319531) від 21.10.2000 року. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 156550,00 грн. (п. 1.1, договору іпотеки). Відповідно до п.п. 1.2. договору іпотеки, іпотекою забезпечуються в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань відповідача 1 за кредитним договором. У випадку невиконання позичальником положень кредитного договору іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (п.2.1.1, п.4.1 договору іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем (відповідачем 2) у 30 денний строк вимоги, згідно до повідомлення, надісланого у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», (п.4.2- 4.5. договору іпотеки). Таким чином, відповідачем порушено вимоги\~ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги\~ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 589 ЦК України\~визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки. Відповідно до Постанови № 5 пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно з ч. 1 ст.\~33, ч. 1 ст.\~12 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач 1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з лютого 2012 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до умов п. 11.1. кредитного договору, та ст.35 Закону України «Про іпотеку» позивач направив відповідачам вимоги від 05.08.2014 року про необхідність усунення порушень умов кредитного договору, а у разі їх невиконання - про зміну терміну повернення всієї суми кредиту та дострокове повернення кредиту та процентів у повному обсязі та звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, відповідачі вимоги банку не виконали у повному обсязі. Таким чином, строк повернення кредиту вважається таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення відповідачу 1 повідомлення про дострокове повернення кредиту. Станом на 20.10.2014 року заборгованість за кредитним договором №11193162000 складає 8351,57 дол. США (вісім тисяч триста пятдесят один долар США 57 центів), що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року 12.95122 грн. за 1 долар США еквівалентно 108163,02 грн., з яких: 7967, 28 дол. США (що еквівалентно 103186.00 грн.) - заборгованість за кредитом, у тому числі1842, 28 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом за строк з 25.12.2013 року по20.10.2014 року, 112,59 дол. США (що еквівалентно 1458.18 грн.) - заборгованість за процентами, за строк з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року, 271,43 дол. США (що еквівалентно 3515.35 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 20.10.2013 року по 20.10.2014 року, 0,27 дол. США (що еквівалентно 3.49 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 29.03.2014 року по 06.05.2014 року. Відповідно до\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1\~ст. 38 цього Закону. Пунктом 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», № 1304-VII від 03.06.2014 року, передбачено, що протягом дії цього Закону: - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~ст.4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку Проте даним Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних відносин, в тому числі і тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на предмети забезпечення, тобто за своїм змістом Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмет іпотеки та застави, а саме визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться, отже чинність на час вирішення спору даного Закону сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215\~ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1081,63 грн., тому, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved