Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано 03 квітня 2014 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області. Із відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 18 вересня 2013 року. На даний час донька [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку із чим збільшуються потреби на навчання, розвиток та інше. Донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищезазначені обставини позивач не має можливості в повній мірі забезпечувати доньку матеріально. Просить суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась та надала заяву вхід. №85 від 09 січня 2018 року про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду відзив на позовну заяву зі змісту якого встановлено, що [PERSON] має на утриманні малолітню дитину 09 квітня 217 року народження та дружину. Рухомого і нерухомого майна немає, а тому заперечує щодо заявленої суми аліментів. Просить суд стягувати із нього на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 930 гривень. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відносно них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що 15 березня 2009 року в селі Петрашівка, Ямпільського району Вінницької області народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії 1-АМ №135725(а.с.9)). Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 березня 2014 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.10). Із виконавчого листа по справі № 153/1888/13-ц від 09 жовтня 2013 року встановлено, що із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття(а.с.6). Із довідки виданої виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 04 січня 2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.11). Із копії свідоцтва про народження серії І-БК №545587 встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO](а.с.24). Із копії свідоцтва про шлюб серії І-БК № 269311 встановлено, що [PERSON] з 04 жовтня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с.25). Із довідки виданої виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає [INFO]. На території Петрашівської сільської ради немає у власності та користуванні земельної ділянки, в тому числі земельної частки (паю)(а.с.26). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надавав коштів позивачеві на утримання їх спільної дитини, тому рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2013 року із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України у разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує щодо збільшення розміру аліментів, однак просить суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі 930 гривень. При вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту ухвалення рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2013 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Таким чином 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років становитиме 930 гривень. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, має на утриманні малолітнього сина та дружину, не є інвалідом. При цьому розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає помірним та адекватним, але дещо завищеним, і тому визначає розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача у сумі по 930 гривень щомісячно, так як обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Суд приходить до висновку, що й мати має нести певні витрати на утримання та розвиток своєї неповнолітньої дитини. І тому, саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну неповнолітню дитину. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі в сумі 1300 гривень позивач суду не надала. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9\~ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 гривень на 930 гривень. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved