Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] та [PERSON] 22 серпня 2018 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. \~ \~ \~ \~В своїй позовній заяві посилалися на те, що в вересні 2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], від шлюбу 21 квітня 2016 року народилася донька [PERSON]. \~ \~ \~ \~Вказували, що в 2017 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, малолітня [PERSON] залишилася проживати з матірю за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Позивачі зазначали, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з дочкою, у звязку з чим останній звертався до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві рад, є рішення органу опіки та піклування, але таке рішення щодо участі батька у спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO], [PERSON] порушується. \~ \~ \~ \~В своїй позовній заяві просили суд зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON], [INFO]. Просили також визначити [PERSON] як спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною наступним чином: кожного понеділка з 11.00 до 13.30 без присутності матері; кожного четверга з 18.00 до 20.30 без присутності матері; кожної суботи з 18.00 до 20.30 без присутності матері; дні народження 6 годин в день. \~ \~ \~ \~Просили також визначити [PERSON] як спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою кожної неділі з 12.00 до 18.00 без присутності матері. Просили визначити місце передання дитини за місцем її проживання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та [PERSON] за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 13 вересня 2018 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] 12 вересня 2018 року подано до суду зустрічний позов про встановлення порядку часті батька у вихованні малолітньої дитини. В своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] вказувала, що рішення органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні дитини [PERSON] до серпня 2018 року нею виконувалися постійно та неухильно, але 02 серпня 2018 року [PERSON] не повернув дитину у встановлений рішенням час, повіз у невідомому напрямку та вимкнув телефон. Дитина отримала психологічну травму, з даного приводу зверталася з заявами до органів поліції. Вважає, що перебування дитини з батьком без присутності матері може зашкодити її законним інтересам. В своїй зустрічній позовній заяві просила суд визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO], батька [PERSON] наступним чином: кожної середи з 18,30 до 20.30 в присутності матері; кожної суботи з 11.00 до 13.00 в присутності матері; дні народження 3 години в світлий час доби за домовленістю про точний час з матірю. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] обєднано в одне провадження з первісним позовом. 21 вересня 2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON], [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON], призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник повністю підтримали вимоги своєї позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. В задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник просили суд визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], виключно за участі матері, задовольнити зустрічні позовні вимоги, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Третя особа надала до суду свій висновок щодо участі батька та баби у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 12 вересня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2017 року в справі № 552/4396/17, яке вступило в законну силу. Також встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу між батьками залишилася проживати з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], не оспорюється позивачем [PERSON], як батьком дитини. Позивач [PERSON] є матірю позивача [PERSON] та бабою малолітньої [PERSON], [INFO]. Статтями 150, 151 СК України передбачені обов'язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обовязок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обовязок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 153 СК України гарантовано права матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ст. 150 СК України). Дослідженими в справі доказами встановлено, що між сторонами по справі не досягнуто згоди щодо участі батька [PERSON] у спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO], участі у її вихованні. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13 лютого 2018 року № 32 встановлено батькові [PERSON] час для спілкування з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], наступним чином: кожного понеділка з 11.00 до 13.30 без присутності матері; кожного четверга з 18.00 до 20.30 без присутності матері; кожної суботи з 18.00 до 20.30 без присутності матері; дні народження 2 години в день за домовленістю батьків. Одночасно зазначеним рішенням виконавчий комітет як орган опіки та піклування попередив батьків про коректність поведінки при вирішенні даного питання. Як встановлено судом та не заперечувалося [PERSON] в судовому засіданні, відповідач починаючи з серпня 2018 року свідомо ухилялася від виконання рішення органу опіки та піклування щодо участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON], вважаючи, що таке спілкування має проходити виключно за її участі. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Оскільки відповідач [PERSON], як мати малолітньої [PERSON], [INFO], чинить перешкоди позивачу [PERSON], який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, в тому числі і ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо усунення йому цих перешкод. При визначенні способів участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою суд виходить з наступного. За змістом ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] постійно проживає за адресою: [INFO]. Згідно з актом обстеження умов проживання, що затверджений 28 вересня 2018 року (а.с. 223), умови проживання за вказаною адресою задовільні, в квартирі придбано, охайно, санітарно-гігієнічні умови задовільні, є ліжко, гардеробна кімната, санвузол. Для дитини є ліжечко, що відповідає віку, іграшки, одяг для дитини, дитина забезпечена всіма необхідними речами для її розвитку. Згідно з висновком органу опіки та піклування, що затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 23 жовтня 2018 року № 259, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити батькові [PERSON] наступні способи участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO]: середа з 18.30 до 20.30 в присутності матері; кожна друга та четверта пятниця місяці з 18.30 до 20.30 в присутності матері; кожна перша та третя субота місяця з 11.00 до 18.00 без присутності матері, день народження дитини з 10.00 до 13.00 без присутності матері. Таким чином орган опіки та піклування визначив способи участі батька у вихованні дитини шляхом зустрічей як в присутності матері, так і без її участі. \~ \~ \~ \~В силу норм сімейного законодавства суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Як встановлено дослідженими в справі доказами, в тому числі оглянутими відеозаписами та заслуханими в судовому засіданні аудіо записами, між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] склалися недоброзичливі, напружені стосунки. Рідкі зустрічі, які відбуваються між [PERSON] та [PERSON], які є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], супроводжуються конфліктами та сварками. Поведінка сторін по відношенню один до одного є некоректною, кожен із сторін не критичний до своєї поведінки та саме свої дії вважає правомірними, не йдучи на поступки іншому. Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитині можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі N 6-1945цс17). Суд приходить до висновку, що поведінка батьків малолітньої [PERSON], які мають нести відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, є такою, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що визначення способів участі батька [PERSON] з малолітньою [PERSON], [INFO], за участі матері [PERSON] може завдати шкоди вихованню та розвитку малолітньої, оскільки за встановлених судом обставин є достатні обґрунтовані підстави вважати, що таке спілкування буде проходити в умовах конфлікту батьків та їх некоректної поведінки. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, фактичних взаємин сторін по справі, враховуючи вік дитини, ставлення позивача [PERSON] до малолітньої, наявність висновку органу опіки та піклування, з метою забезпечення розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі позивача [PERSON] з урахуванням відповідного висновку, але без присутності матері, а саме: середа з 18.30 год. до 20.30 год. без присутності матері; кожна друга та четверта пятниця місяця з 18.30 год. до 20.30 год. без присутності матері; кожна перша та третя субота місяця з 11.00 год. до 18.00 год. без присутності матері; день народження дитини 21 квітня з 10.00 год. до 13.00 год. без присутності матері. Тому позовні вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки виключно за її участі з урахуванням інтересів дитини суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд вважає необґрунтованими посилання відповідача [PERSON] на ті обставини, що [PERSON] 02 серпня 2018 року в порушення рішення органу опіки та піклування не повернув її матері. Натомість, як встановлено судом та не оспорювалося відповідачем, 02 серпня 2018 року позивач [PERSON] у визначений органом опіки та піклування час зявився разом з малолітньою [PERSON], [INFO], за адресою місця проживання відповідача: [ADDRESS], але остання за місцем проживання була відсутня. Тому дії позивача [PERSON], в результаті яких його малолітня донька [PERSON], [INFO], залишилася з батьком за місцем його проживання, жодним чином не виходять за межі прав, якими користується позивач як батько малолітньої доньки. Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом подій, які відбувалися в ніч з 02 на 03 серпня 2018 року за місцем проживання позивача [PERSON], встановлено обставину некоректної поведінки безпосередньо [PERSON] при вирішенні даного конфлікту. Тому посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що в результаті подій, які відбувалися 02 серпня 2018 року, малолітня [PERSON] отримала психологічну травму, жодним чином не спростовує обґрунтованості позовних вимог [PERSON] При вирішенні позовних вимог [PERSON] суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 257 СК України баба має право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Судом враховується, що відповідач фактично не заперечує проти спілкування позивача [PERSON] з онукою [PERSON], [INFO], але за місцем проживання матері та в її присутності. Разом з тим, малолітній вік [PERSON], [INFO], не може бути перешкодою для спілкування баби з онукою за відсутності матері. Тому суд, з урахуванням відповідного висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 23 жовтня 2018 року № 259, враховуючи взаємовідносини сторін, вважає за доцільне встановити бабі [PERSON] наступні способи участі у вихованні малолітньої онуки [PERSON], [INFO]: кожна перша та третя субота місяця з 11.00 год. до 18.00 год. без присутності матері. \~ \~ \~ \~З цих підстав позовні вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Такий час спілкування баби з онукою співпадає з визначеним часом для спілкування з малолітньою [PERSON] і її батька, що надасть можливість дитині одночасно проводити час з батьком та бабою. \~ \~ \~ \~Твердження відповідача про те, що в такому малолітньому віці дитина не може розлучатися з матір'ю та тривалий час (визначених 7 годин) спростовується дослідженими в справі доказами, наданими до суду безпосередньо відповідачем [PERSON], яка посилалася на ту обставину, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. При визначенні способу участі батька та баби у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне покласти на [PERSON] та [PERSON] обовязок забирати і приводити дитину до її постійного місця проживання, а місцем передачі дитини [PERSON], [INFO], визначити її фактичне місце проживання, яким станом на час вирішення даної справи судом є [ADDRESS]. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь кожного із позивачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачами судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 704 грн. 80 коп. Понесені відповідачем [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу не підлягають їй відшкодуванню.

Outcome: approved