Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним посилаючись на ту обставину, що позивачу на праві власності належить 5/6 однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. 1/3 вказаної квартири належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1999 року, та 1/2 квартири на підставі Договору дарування від 27 березня 2014 року. При цьому дарувальником за вказаним договором є мати позивача [PERSON], яка також проживає та зареєстрована у вказаній квартирі. При цьому 1/3 квартири належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1999 року, а 1/6 частину вона отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 26.03.2014 року після смерті батька позивача [PERSON] Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту є відповідач по справі [PERSON], яка належним чином подала відповідну заяву про прийняття Спадщини до Другої Херсонської державної нотаріальної контори, але по сьогоднішній день не оформила свого права власності, не оплатила та не отримала свідоцтво про право на спадщину. Відповідно відповідач має право на 1/6 частину вказаної квартири, але відсутність оформлення такого права дозволяє їй не приймати участі в утриманні майна, нести спільні з іншим власником витрати та не сплачувати встановлені законом платежі/податки. Відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі та не використовує її іншим чином, її спільне проживання в однокімнатній квартирі разом з позивачем та її матір'ю не можливе, виділення в натурі 1/6 частки з однокімнатної квартири також неможливе, т.я. загальна площа квартири всього 29,7 кв.м., а житлова лише 18,2 кв.м., що є меньшим за норму житлової площі (13,65 кв.м.), встановлену ст. 47 ЖК України на одну особу. У зв'язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/6 частину однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в підготовче засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, зазначила, що згодна на отримання компенсації за 1/6 частину спірної квартири у сумі 18760,00 гривень. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1999 року Відділу приватизації Херсонського відділення Одеської залізної дороги квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про смерть №882, зробленого 26.04.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер 25.04.2011 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2014 року [PERSON] прийняла у спадщину після смерті [PERSON] 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 27.03.2014 року [PERSON], від імені якої діяв [PERSON], подарувала [PERSON], від імені якої діяв [PERSON], 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору 1/3 частина зазначеної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1999 року, інша 1/6 частина зазначеної квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2014 року. З [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права лваності від 27.03.2014 року судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS]. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних заперечень щодо заявлених позовних вимог, не здобуто таких і в ході судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Згідно із ст. 155 ЖК УРСР власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1ст.365 ЦК України. Відповідно абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір грошової компенсації за частку у майні визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Згідно висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки ТОВ ВКФ "Ізумруд" ринкова варість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 112560,00 гривень, в тому числі вартість 1/6 частки зазначеної квартири становить 18760,00 гривень. Згідно квитанції №5327217 від 17.09.2018 року [PERSON] внесено на депозит Херсонського міського суду Херсонської області 18760,00 гривень. З викладених вище підстав, суд виходить з того, що частка відповідача у майні не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, на виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК України позивачем внесена на депозит суду вартість 1/6 частки спірної квартири, що становить 18760,00 гривень, враховуючи згоду відповідача на отримання компенсації вартості 1/6 частки спірної квартири, яка їй належить, суд вважає, що таке припинення не завдасть істотної шкоди [PERSON]. Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], то дана вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідач втратила своє право власності на 1/6 частку вказаної квартири. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved