Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] (кожному по 1/2 частині), на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу часток квартири та витягом про Державну реєстрацію прав №27992579 від 15.11.2010. Відповідач фактично в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. [PERSON] втратив право користування квартирою оскільки його право власності припинено згідно договору купівлі-продажу. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачам у реалізації їх права власності. Тому позивачі просять суд усунути перешкоди в здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. 05 липня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. (а.с.26, 27) Відповідач [PERSON] , також був повідомлений про відкриття провадження у вказаній справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. (а.с.28, 29) Станом на 30 вересня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу часток квартири від 04.11.2010 та витягом про Державну реєстрацію прав №27992579 від 15.11.2010. Крім того, із цього Договору вбачається, що продавцями є [PERSON] , [PERSON] , діюча від свого імені, а також від імені [PERSON] . (а.с.10-11) Відповідно до довідки Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Імпульс» від 05.06.2019, в квартирі [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] та брат [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується також довідкою з Сектору реєстрації місця проживання/перебування\~ фізичних осіб Шосткинської міської ради №2162 від 26.06.2019. (а.с.15) З акту затвердженого начальником ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» 06.06.2019 вбачається, що [PERSON] , 1973 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з березня 1997 року і по теперішній час не мешкає за даною адресою. (а.с.16) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням того, що позивач просить залишити судовий збір за собою, суд вважає що судовий збір слід залишити за позивачами.

Outcome: approved