Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 10 листопада 2015 року у виконкомі Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ", неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати біля неї . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] . З відповідачем вони познайомилися в 2013 році. Між ними склалися щирі, теплі відносини, вони почали дружити, а в подальшому вирішили створити сім`ю. Впродовж останніх років відносини між ними погіршилися. Відповідач змінив своє відношення до сімї, зокрема до позивачки як дружини: систематично вчиняв сварки, під час яких принижував її, безпідставно звинувачував в подружній зраді, ображав нецензурними словами. Внаслідок наведених обставин, восени 2019 року позивачка з дитиною переїхали на проживання до її батьків в с. дубки. Тобто, близько 5-ти місяців позивачка з відповідачем живуть окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту. За вказаний час вони віддалилися одне від одного та втратили взаємоповагу, взаєморозуміння, як між подружжям. Звернення позивачки до суду є обдуманим кроком. подальше збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Враховуючи вказане, позивачка просить строк для примирення не надавати. Позивачка в судові засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання якого згідно повідомлення Семаківської сільської ради № 02.2-24/31 від 11.02.2020, - [ADDRESS] , в судові засідання призначені на 06.04.2020, 13.05.2020 та 30.06.2020 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями при матеріалах справи. Крім того, [PERSON] про розгляд справи 30.06.2020 повідомлявся через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Клопотання про відкладення розгляду справи 30.06.2020 від [PERSON] не надходило. Також, відповідачем не було подано відзив на позовну заяву. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10 листопада 2015 року у виконкомі Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.11.2015 виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 119 від 12.10.2016, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України та на підставі вищенаведеного, також беручи до уваги вік дитини, суд вважає за доцільне сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved