Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із указаним позовом в якому вказала, що 28.01.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Згідно змісту позовної заяви, за життя [PERSON] являвся членом ЖБК «Полісся» і одержав в ньому квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що як єдиний спадкоємець за законом звернулась до Другої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену вище квартиру позивач отримала від державного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи так само не зявилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник міськради надав заяву в якій просив проводити розгляд даної справи у відсутність представника Житомирської міської ради, позовні вимоги не визнав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи №265/2015, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Судом встановлено, що 28 січня 2015 року помер [PERSON], який приходився чоловіком позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ТП №255196 від 29.01.2015, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №290493 від 18.11.1972 та паспорта позивача (а.с. 6, 7, 15). Із копії довідки ЖБК «Полісся» №29 від 06.10.2015 року вбачається, що за померлим [PERSON] рахується трикімнатна квартира [ADDRESS], пай за яку був внесений в повному обсязі, останній внесок був здійснений у 1993 році (а.с. 8). Як вбачається з копії спадкової справи №265/2015, що була заведена Другою житомирською державною нотаріальною конторою, позивач [PERSON] 10.06.2015 року звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого 28 січня 2015 року чоловіка [PERSON] Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 24.09.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №91, що знаходиться за адресою: місто Житомир, вул. Крошенська, 26, у зв'язку із тим, що заявник не надала правовстановлюючого документу на зазначену квартиру (а.с. 10). Інших спадкоємців майна померлого [PERSON] з матеріалів спадкової справи №265/2015 не вбачається. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1297, 1261 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дружина спадкодавця належить до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року № 9, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Про це ж саме йдеться і у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування", відповідно до якої у разі смерті члена житлово-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із довідки КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської облради від 10.07.2015 року №4240 вбачається, що право власності на квартиру №91, розташовану в м. Житомирі по вул. Крошенській, 26 ні за ким не зареєстроване (а.с. 11). За тих обставин, коли достовірно встановлено, що за померлим [PERSON] рахується квартира по вул. Крошенській в м. Житомирі, пай за яку внесений в повному обсязі, відсутні інші спадкоємці на спадкове майно померлої особи окрім позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved