Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій також з 13.12.2010 року зареєстрований її племінник відповідач [PERSON] . Зазначає, що відповідач з 2015 року по даний час в квартирі не проживає, будь-яких особистих речей відповідача у квартирі немає, комунальні послуги останнім не сплачуються. Реєстрація [PERSON] у квартирі порушує її права, як власника квартири, створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, а також призводить до необхідності нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. У зв`язку з неможливістю в інший спосіб вирішити даний спір, просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1543465 від 23.09.2003 року (а.с.7-8). Після реєстрації шлюбу 11.05.2004 року позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9-12). З будинкової книги А № 28760 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , зокрема, відповідач [PERSON] (а.с. 13-15). Судом також встановлено, що відповідач залишив місце своєї реєстрації (проживання) у 2015 році, та з того часу, жодного разу не повертався. Вищевказана обставина підтверджується актом №20 від 22.08.2019 року, відповідно до якого було опитано сусідів та встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2015 року (а.с.16). Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. сплачених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved