Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина: 1/2 частина жилого будинку з надвірними будовами та приватизована земельна ділянка площею 0,0484 га по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] право на спадщину мали позивач, її мати [PERSON] та рідна сестра [PERSON] Спадщину після батька позивач прийняла шляхом подачі заяви до нотконтори. Її мати за життя не бажала отримувати спадкове майно та не подавала заяви до нотаріуса. [INFO] мати позивача померла, після смерті якої залишилася спадщина: 1/2 частина жилого будинку з надвірними побудовами приватизована земельна ділянка площею 0,0485 га по [ADDRESS]. На випадок своєї смерті померла заповіту не складала. Спадкоємцями спадкового майна після смерті матері є позивач та її рідна сестра [PERSON], яка на протязі 6-ти місяців відмовилася від отримання спадщини на користь позивача, але дану заяву нотаріус не приймає. Відповідач не бажає отримувати в спадщину належну їй долю, тому позивач має право на успадкування всього майна після батьків. В даний час вона бажає вступити в права спадкоємця, але це можливо тільки на підставі рішення суду, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як житловий будинок належав померлим на праві сумісної власності, земельна ділянка приватизована на кожного спадкодавця окремо, але державні акти не отримано, тому не можливо встановити частку кожного із померлих співвласників. З цих підстав позивач і звернулася до суду з даним позовом, в якому просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будовами, що розташований в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці; визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будовами за зазначеною адресою на приватизованій земельній ділянці. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву (а.с.43) про розгляд справи без її участі, позов визнає, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних доказів у справі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що [INFO] в м.Тростянець Сумської області народилася [PERSON], батьками якої були [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8), які перебували в шлюбі. [INFO] в м.Тростянець Сумської області народилася сестра позивача - [PERSON] (а.с.11-13). [INFO] помер батько сторін - [PERSON] (а.с.9), а [INFO] померла мати - [PERSON] (а.с.10). Заповіту померлі не складали. За життя, на підставі договору дарування, посвідченого Краснопільською держнотконторою 18.11.1974 року та зареєстрованого за №1735, померлим [PERSON] та [PERSON] належав будинок з надвірним будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.15). Згідно реєстраційної відмітки від 10.09.1979 року (а.с.16), за кожним з померлих належало по 1/2 частині в домоволодінні по [ADDRESS], що також підтверджується довідкою КП "Охтирського МБТІ" за №869 від 01.10.2014 року (а.с.20). Земельна ділянка, на якій розташоване вищезазначене домоволодіння, на підставі рішення міськвиконкому за №46 від 21.02.1996 року була передана у приватну власність [PERSON] площею 484 кв.м. та [PERSON] площею 485 кв.м. (а.с.18,19), на яку державні акти померлі за життя не отримали. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадщину у першу чергу після смерті [PERSON] мали: дружина - [PERSON] та доньки - [PERSON], [PERSON] За життя померла [PERSON] не бажала отримувати спадкове майно після смерті чоловіка та не подавала заяви до нотаріуса. [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини в 6-ти місячний строк подали до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину їм не видавалися (а.с.36-37). На даний час [PERSON] не бажає оформляти на себе спадщину після смерті батька та не заперечує, щоб цю частину спадщини отримала [PERSON] (а.с.43), внаслідок чого позивач має право на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будовами, розташованого на 1/2 частині приватизованої земельної ділянки площею 0,0484 га за вищезазначеною адресою, які належали на праві власності померлому [PERSON] Після смерті [PERSON] право на спадщину мали: [PERSON], яка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та її сестра [PERSON], яка на протязі 6-ти місяців відмовилася від спадщини на користь [PERSON]; свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.34-35). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків сторони звернулися до нотаріуса, подавши пакет документів, але у видачі свідоцтва їм було відмовлено, з тих підстав, що згідно договору дарування від 18.11.1974 року житловий будинок по [ADDRESS] знаходився у спільній сумісній власності спадкодавців, в якому не зазначено частки кожного з померлих батьків. Крім того, земельна ділянка приватизована на кожного спадкодавця, але державні акти не отримано, тому на даний час не можливо встановити в нотаріальній конторі частку кожного зі співвласників, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.27). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене,а також в зв'язку з визнанням відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved