Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своєї дитини, не піклується про фізичний та психічний стан здоров'я доньки, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги їй не надає, з донькою не проживає. На даний час неповнолітня [PERSON], 2002 року народження, залишилась без батьківського піклування та проживає з бабусею [PERSON] та дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника служби у справах дітей на підставі наявних в справі доказів та задовольнити позов. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що сторони до суду не з'явилися, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 551 від 31.08.2016 виконкому Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Як вбачається з акту обстеження матеріально - побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] від 30.03.2002 батько дитини [PERSON] проживає окремо від доньки з січня 2014 року, зі слів [PERSON] проживає в м. Києві, матеріальної допомоги неповнолітній дитині не надає, вихованням доньки не займається. Неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які є пенсіонерами за віком, що підтверджується довідкою № 606 від 23.09.2016 виконкому Заайдарівської сільської ради. Умови для проживання неповнолітньої хороші (забезпечена одягом, продуктами харчування, в наявності є кімната для дівчинки, необхідні меблі). Актом обстеження проживання (не проживання) [PERSON] від 20.09.2016 встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON] проживає окремо від доньки з січня 2014 року, зі слів [PERSON] він проживає і працює в м. Києві, батьківські обов'язки протягом двох років не виконує, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, навчальний заклад не відвідує, вихованням доньки не займається. Відповідно до побутової характеристики № 610 від 20.09.2016 [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає з січня 2014 року за адресою: [ADDRESS]. Має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], мати якої померла [INFO]. Батько участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї доньки не приймає. Згідно повідомлення адміністрації КЗ «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» № 927 від 26.09.2016 про стан здоров'я дитини [PERSON], [INFO], за медичною допомогою неповнолітня [PERSON] звертається зі своєю бабусею [PERSON] Відповідно до листа № 309 від 03.10.2016 Новопсковського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сім'я [PERSON] на соціальному супроводі не перебуває. В травні 2016 року [PERSON] було запропоновано взяти сім'ю під соціальне супроводження, від якого вона відмовилась. Відповідач на обліку центрі зайнятості не перебуває (лист Новопсковського районного центру зайнятості від 20.09.2016 № 22/2-1983). Відповідно до листа № 5579/08-33 від 22.09.2016 на обліку в УПФУ в Новопсковському районі не перебуває і пенсію не отримує. Згідно довідки № 586 від 20.09.2016 УСЗН Новопсковської РДА [PERSON] не перебуває на обліку в Управління, допомогу не отримує. Відповідно до повідомлення Новопсковського відділу поліції ГУНП в Луганській області № 8570/111/40-2016 від 23.09.2016, [PERSON] раніше був притягнутий до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжки, крім того [PERSON] перебував на автоматизованому обліку Новопсковського ВП ГУНП категорії «Сімейний насильник», на даний час на автоматизованому обліку не перебуває. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новопсковської РДА № 21-7/8/356 від 07.02.2017 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON]. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок служби у справах дітей та сім'ї про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідач до суду не з'явився, всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України жодних доказів на спростування доводів позовної заяви до суду не надав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає позов достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. За приписами ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі, що підлягає сплаті за звернення з позовом до суду юридичної особи.

Outcome: approved