Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання доньки, яка проживає зі своєю матір`ю, позивачем по справі. Відповідач проживає в іншому місці, не цікавиться життям дитини та не підтримує з нею зв`язок, матеріально не допомагає. А тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо її дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 \\ 4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання дитини; стягнути судові витрати. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Представник 3-ї особи - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, Махаринський Г.В., згідно доручення в справі, підтримав позовні вимоги. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.06.2014 року Серія [NUMBER] (а.с.6). Шлюб між батьками дитини розірвано, згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/489/17, 2/362/1046/17 від 29.03.2017 року (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, пояснення позивача, показів свідків, [PERSON] , [INFO] , фактично, проживає разом з мамою, позивачем по справі, та її чоловіком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики на [PERSON] наданої ТОВ «Еколл» від 05.02.2020 року вбачається, що [PERSON] , 1995 р.н. працює в ТОВ «Еколл» з 12.11.2019 року на посаді молодшого фахівця відділу обслуговування вхідних викликів. Зарекомендувала себе як старанний, дисциплінований працівник. Встановлено, що батько дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва №755/5928/16-ц від 29.06.2016 року, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.18). Згідно довідки закладу дошкільної освіти «Сонечко» Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області №193 від 17.01.2020 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , відвідувала ЗДО «Сонечко» Дослідницької селищної ради, її батько не відвідував заклад та не цікавився умовами перебування дочки в закладі та питаннями її навчання й виховання (а.с.16). Відповідно до інформації наданої ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №35 «Вербиченька» БМР Київської області від 28.01.2020р., який відвідувала малолітня [PERSON] , батько дитини не приймав участі у її вихованні (а.с.15). Позивач суду пояснила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дочки, проживає окремо в іншому місті. Після досягнення дитиною 1 року, відповідач бачив дитину 1 раз, в 2016 році, при цьому був в нетверезому стані. З того часу, життям та здоров`ям дитини відповідач не цікавиться, участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не допомагає. Дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON] , який повністю замінив батька дитині. Відповідач не приймає жодної участі в житті дитини, навіть не намагається спілкуватися з дочкою, не пам`ятає дня її народження. З останньої розмови в телефонному режимі відповідач повідомив, що навіть не знає скільки дитині років. Переглядаючи сімейні фото, донька не пам`ятає та не сприймає [PERSON] , як батька. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка приходиться мамою позивачу, суду показала, що відповідач зловживав спиртними напоями, постійно ображав свою дружину, дитиною не займався, залишив сім`ю, коли дитині був один рік. Після розлучення бачив доньку [PERSON] , лише, один раз в 2016 році. На даний час дитина проживає з позивачем і її чоловіком, який повністю замінив дитині батька. Свідок [PERSON] , який христив дитину по Православним звичаям, суду показав, що відповідач розлучився з [PERSON] , та не цікавиться дитиною, не приймає участі в її вихованні. Востаннє свідок бачив відповідача в м.Києві, 4 роки тому, про дитину [PERSON] не запитував. Свідку відомо, що дитину утримує позивач разом з своїм чоловіком. Свідку відомо, що у відповідача є син від першого шлюбу, відносно якого відповідач позбавлений батьківських прав. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своєї дитини [PERSON] , судом не виялено обставин, які б спричинили перешкоди відповідачу, як батьку дитини, виховувати дитину, спілкуватися з донькою. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведенного, оцінюючи подані докази по справі в їх сукупності, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача по справі, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів, також, підлягає до задоволення. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору, що понесла позивач в зв`язку з розглядом даного спору та які підтверджені належними доказами на суму 840,80 грн., а також, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави розмір судових витрат /судовий збір/ в сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved