Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З 2006 року у вказаному будинку зареєстрований - [PERSON], колишній зять позивачки. З 2015 року, після розірвання шлюбу із дочкою позивачки, відповідач не проживає за місцем реєстрації, а саме: у житловому будинку, що належить [PERSON] Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку перешкоджає позивачу у реалізації її права на користування та розпорядження належним їй майном та остання змушена нести додаткові фінансові витрати у зв'язку з оплатою комунальних послуг за відповідача. Тому представник позивача просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS] належить [PERSON], що стверджується договором купівлі-продажу від 23.02.1977 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Згідно будинкової книги для прописки та акту обстеження від 04.10.2018 року, [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, що розташований по [ADDRESS], але з 2015 року по даний час не проживає в даному будинку. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18 серпня 2015 року, що стверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.08.2015 року. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] з 2015 року без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратив право на користування житловим приміщенням - будинком, що розташований по [ADDRESS].

Outcome: approved