Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, поділ спадщини та виділ частки в натурі, про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 березня 2010 року померла їхня мати, [PERSON]. [PERSON] на праві особистої приватної власності мала: - 2/3 частини квартири №1, що знаходиться в смт.Іванків, провулок Київський,1 Київської області; - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Прибірськ, по вул.Вишневій (стара назва вулиці Жовтнева),246 Іванківського району Київської області; - земельна ділянка, розміром 0,250 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в с.Прибірськ, вул.Вишнева (стара назва вулиці Жовтнева),246А; - земельну ділянку, розміром 0,2647 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с.Прибірськ, вул.Вишнева (стара назва вулиці Жовтнева),246А; - земельну ділянку, розміром 4,6685 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області; - земельну ділянку, розміром 0,7406 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області; - грошових вкладів. Після смерті [PERSON] її спадкове майно успадкувала позивачі та відповідачі шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №363/2010). Інших осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON], немає. 14 квітня 2016 року між спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поділу спадкового майна, який посвідчений Іванківською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №1032. За вищевказаним договором у приватну власність позивачів перейшло майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Прибірськ, по вул.Вишневій (стара назва вулиці Жовтнева),246 Іванківського району Київської області в рівних частинах кожній; земельна ділянка, розміром 0,250 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в с.Прибірськ, вул.Вишнева (стара назва вулиці Жовтнева),246А в рівних частинах кожній; земельна ділянка, розміром 0,2647 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с.Прибірськ, вул.Вишнева (стара назва вулиці Жовтнева),246А в рівних частинах кожній. За життя [PERSON] побудувала у 1959 році житловий будинок, однак свого часу ніяких правовстановлюючих документів на нього не оформила. На сьогоднішній день вказане домоволодіння по даним місцевої, Прибірської сільської ради рахується власністю [PERSON] При зверненні позивачів до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право власності на спадкове майно, [PERSON] та [PERSON] отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельні ділянки. У звязку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивачі звертаються з даним позовом до суду та просять визнати за ними право приватної власності на спадкове майно їх матері, [PERSON], а саме: на житловий будинок та земельні ділянки, одна з яких розміром 0,250 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, друга розміром 0,2647 га, призначена для ведення особистого селянського господарства та встановити факт неправильності запису в [PERSON] актах на право приватної власності на вказані земельні ділянки. У судове засідання сторони не зявилися. Позивачі звернулися до суду із заявами, в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі подали суду заяви в яких позов визнають та просять розглянути справу у їх відсутність. Третя особа, Прибірська сільська рада, звернулися до суду з листом, в якому позов [PERSON] та [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову відповідачами, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Позивачі надали суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавці [PERSON], копію договору про поділ спадкового майна, з якого вбачається, що у власність позивачів, [PERSON] та [PERSON] перейшов житловий будинок, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в рівних частинах кожній. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори від 14 квітня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки у звязку з відсутністю на них правовстановлюючих документів. \~02 серпня 2016 року Прибірською сільської радою прийнято рішення №15-83 від 30 листопада 2007 року «Про затвердження технічної документації з видачі громадянам [PERSON] актів на право власності на землю с.Прибірськ», яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації зі складання державного акту на право власності на: - земельну ділянку площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в с.Прибірськ Іванківського району Київської області, вул.Жовтнева,246. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку цій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222083901:01:004:0018; - земельну ділянку площею 0,2647 га, надану для ведення особистого селянського господарства в с.Прибірськ Іванківського району Київської області, вул.Жовтнева,246. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку цій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222083901:01:004:0020. За життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на земельні ділянки кадастровий номер 3222083901:01:004:0018 та кадастровий номер 3222083901:01:004:0020. В [PERSON] актах на право власності на земельну ділянку та витягах Державного земельного кадастру з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником цих ділянок досі зазначена їх мати [PERSON]. У звязку з тим, що земельні ділянки Спадкодавця незареєстровані, нотаріус не змогла видати свідоцтво про право на спадщину на це майно. Враховуючи те, що Спадкодавець набула майнове право на земельну ділянку, оскільки за життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки їй у власність, однак не набула права власності, оскільки не встигла отримати державний акт та не здійснила його державної реєстрації, то, відповідно, і спадкоємці - позивачі у справі - набули лише майнове право в порядку спадкування на дані земельні ділянки: вони набули право на отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки на їх імена та проведення державної реєстрації права власності по 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: Київська область Іванківський район село Прибірськ, вулиця Вишнева,246, кадастровий номер 3222083901:01:004:0018 та 1/2 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,2647 га, яка розташована за адресою: Київська область Іванківський район село Прибірськ, вулиця Вишнева,246, кадастровий номер 3222083901:01:004:0020. Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи слідує, що позивачі, [PERSON] та [PERSON] здійснили дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно після смерті їх матері, [PERSON]: житловий будинок та земельні ділянки. Щодо позовних вимог в частині неправильності запису в [PERSON] акті на право приватної власності на земельну ділянку суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, розташованої в с.Прибірськ, по вул.Жовтневій,246А Іванківського району Київської області, що підтверджується [PERSON] актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ №400047 виданим 03 серпня 2011 року Прибірською сільською радою Іванківського району Київської області на підставі рішення Прибірської сільської ради від 30 листопада 2007 року №83-15-V з присвоєнням кадастрового номеру 3222083901:01:004:0018. Крім того, [PERSON] також на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2647 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Прибірськ, по вул.Жовтневій,246А Іванківського району Київської області, що підтверджується [PERSON] актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ №400048 виданим 03 серпня 2011 року Прибірською сільською радою Іванківського району Київської області на підставі рішення Прибірської сільської ради від 30 листопада 2007 року №83-15-V з присвоєнням кадастрового номеру 3222083901:01:004:0020. Як вбачається з рішення Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області п'ятнадцятої сесії п'ятого скликання №15-83 від 30 листопада 2007 року [PERSON] було надано дозвіл про затвердження технічної документації з видачі Державного акту на право власності на землю: площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в с.Прибірськ Іванківського району Київської області, вул.Жовтнева,246 та площею 0,2647 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с.Прибірськ Іванківського району Київської області, вул.Жовтнева,246. Судом достовірно встановлено, що при виготовленні [PERSON] актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ №400047 та серії ЯИ №400048 виданих 03 серпня 2011 року Прибірською сільською радою Іванківського району Київської області на підставі рішення Прибірської сільської ради від 30 листопада 2007 року №83-15-V з присвоєнням кадастрових номерів 3222083901:01:004:0018 та 3222083901:01:004:0020, було допущено помилку, а саме - неправильно вказано адресу земельної ділянки: село Прибірськ вулиця Жовтнева,246А замість правильного: село Прибірськ, вулиця Жовтнева,246. Оскільки заявниці позбавлені можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що їх право підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту неправильності запису в [PERSON] актах на право приватної власності на земельні ділянки має для заявників юридичне значення, а саме: необхідне для оформлення ними своїх спадкових прав. Крім того, відповідно до рішення Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області VII скликання №4-30 від 29 січня 2016 року «Про зміну назв вулиць на території Прибірської сільської ради» змінено назву вулиці «Жовтнева» на нову назву вулиці «Вишнева». За таких обставин, враховуючи, що факт неправильності запису в [PERSON] актах на право приватної власності на землю серії ЯИ №400047 та серії ЯИ №400048 виданих 03 серпня 2011 року Прибірською сільською радою Іванківського району Київської області на підставі рішення Прибірської сільської ради від 30 листопада 2007 року №83-15-V з присвоєнням кадастрових номерів 3222083901:01:004:0018 та 3222083901:01:004:0020 на ім'я [PERSON] відповідно, знайшов своє підтвердження в суді, а тому необхідно встановити цей факт за рішенням суду. Оцінюючи всі докази в сукупності, в суду маються всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved