Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що на замовлення колгоспу «Поділля» АТ «Облміжколгоспбуд» був збудований будинок за № 2 по вулиці Лесі Українки ( колишня Польова) в смт. Велика Березовиця. У відповідності до постанови [PERSON] Міністрів СРСР від 10 січня 1967 р. № 405 при будівництві житлового будинку замовник, незалежно від його відомчої приналежності, передавав будівельникам 10 % титлової площі, яка вводилась в експлуатацію. [PERSON] в грудні 1984 року був прийнятий на роботу в Учбово-курсовий комбінат Тернопільського Облміжколгоспбуду, правонаступником якого став «Облагробуд», та йому була надана квартира [ADDRESS], яка була власністю Спеціалізованої пересувної механізованої колони №9. Згідно із записами погосподарської книги позивачі були прописані з 1986 року та проживають там по теперішній час. 15 березня 1994 року акціонерним підприємством «Тернопільагроспецмонтаж» була видана довідка про те, що СПМК-9 тресту «Тернопільагроспецмонтаж» не заперечує проти приватизації [PERSON], квартири [ADDRESS]. Однак у звязку з розпадом колгоспу «Поділля» на балансі якого знаходиться будинок по вул. Л.Українки, 2 в смт. В.Березовиця приватизувати дану квартиру є неможливим. Зважаючи, що позивачі добросовісно заволоділи та відкрито користуються спірною квартирою більше 10 років просять визнати за ними право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] району тернопільської області в рівних частках, а саме по ? її частині. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Позивачі [PERSON]Д, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав: [PERSON] в грудні 1984 року був прийнятий на роботу в Учбово-курсовий комбінат Тернопільського Облміжколгоспбуду, правонаступником якого став «Облагробуд», що підтверджується записом в трудовій книжці [PERSON] У відповідності до постанови [PERSON] Міністрів СРСР від 10 січня 1967 р. № 405 при будівництві житлового будинку замовник, незалежно від його відомчої приналежності, передає будівельникам 10 % житлової площі, яка вводилась в експлуатацію. Як вбачається з довідки, виданої 17 серпня 1993 року Тернопільською обласною державною асоціацією по агропромисловому будівництву «Облагробуд», будинок №2 по вулиці Лесі Українки в смт. Велика Березовиця будувався «Облміжколгоспбуд» на замовлення колгоспу «Поділля». Квартира [ADDRESS] передана Спеціалізованій пересувній механізованій колоні №9 та була надана її працівнику [PERSON]. СПМК №9 не заперечує проти приватизації [PERSON] квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою №23/12 від 15.03.1994 року. Згідно із записами Погосподарської книги за 1986-1996 роки виданої [PERSON] селищною радою [PERSON] разом з членами сімї: дружиною [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], були прописані в квартирі [ADDRESS] ([PERSON]) в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області 01.06.1986 року. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ИД №002097 виданого 23.03.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON], 09.01.1950 р.н перемінила прізвище, ім'я на [PERSON]. [PERSON], 04.02.2011 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Виконавчим комітетом Нечаянської сільської рали Миколаївського району, Миколаївської області. Згідно довідки виданої 22.10.2015 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO]. В даній довідці також зазначено, що будинок № 2 по вул. Л.Українки знаходиться на балансі колишнього ТВ «Поділля». В судовому засіданні встановлено, що рішенням установчих зборів учасників за №1 від 28 січня 2000 року, особами, які вийшли з своїми майновими та земельними паями" з ТВ «Поділля» засновано ТзОВ „Поділля", яке у відповідності до статуту зареєстрованого 15 лютого 2000 року Тернопільською РДА не було правонаступником ТВ «Поділля». В квітні 2001 року на зборах уповноважених ТВ «Поділля» було прийнято рішення про ліквідацію ТВ «Поділля» та вихід усіх членів товариства із своїми майновими та земельними паями. Згідно довідки виданої 30.10.2015 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] в бюро не проведена. Відповідно технічного паспорту виготовленого 16.10.2015 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] має загальну площу 53,7 кв.м., житлову 30,3 кв.м. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, суд враховує наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та не звернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Для набуття права власності на нерухоме майно перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, питання про набуття права власності на нерухоме майно застосовується з 01 січня 2011 року. Частиною 3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] більше 10 років фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіли, користувалися та утримували житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], а тому позов слід задовольнити, та визнати за позивачами право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] в рівних частках, а саме по ? її частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved