Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач самоусунувся від виконання обов'язку щодо виховання та матеріального утримання сина, матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає і ухиляється від виконання своїх обов'язків. А тому позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян відповідно до віку дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ним повноліття, а також просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, на даний час проживають окремо. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та іншими матеріалами справи. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання сина. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати сина. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, і має можливість сплачувати аліменти. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved