Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва («рілля»), площею 2,4729 га, розташовану на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом баби [PERSON] від 23.11.2001, зареєстрованим за № 28 в реєстрі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це майно він не може в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на нього, що і стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на зазначене, просив позов задовольнити, при цьому судові витрати покласти на нього. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разівизнаннявідповідачем позову, суд за наявності для того законнихпідставухвалюєрішення про задоволення позову. Підтверджено матеріалами справи те, що [INFO] в с. Білогалиця Путивльського району Сумської області померла [PERSON], баба позивача. Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої, посвідченим 23.11.2001 секретарем виконавчого комітету Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області, за № 28 в реєстрі, який не змінювався та не скасовувався, прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 270/2015. До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 3,39 га, яка складається з трьох земельних ділянок, площею 2,4729 га, 0,5758 га та 0,3431 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.10.1999. При цьому, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно позивач не може, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на нього. Вказаний державний акт на право приватної власності на землю втрачений, про що мається об'ява до газети «Путивльські відомості» від 15.01.2011. Пунктами 9-10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. При цьому видача нового державного актазамість втраченого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою в зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула права власності на вище вказану земельну ділянку, але правовстановлюючий документ на неї втрачено, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати судом не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved