Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до смерті постійно проживав в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлому на підставі витягу з погосподарської книги №3 за 2011-2015 роки, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] на підставі рішення Мостівської сільської ради від 22.12.1993 №21. Державних актів на вказані земельні ділянки [PERSON] не виготовив. За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Мостівської сільської ради, відповідно до положень якого спадкодавець заповів все належне йому на день смерті майно [PERSON] . Інших спадкоємців немає. При цьому, у визначений вимогами ст.1270 ЦК України строк позивач [PERSON] звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] , та частково реалізував свої спадкові права шляхом отримання 21 травня 2018 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Однак, позивач не в змозі в позасудовому порядку в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON] , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на зазначене спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за ним, [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судовий збір з відповідача просить не стягувати. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача Мостівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.21). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , і разом з ним був зареєстрований син - [PERSON] , з 01.01.1976 і по даний час, що підтверджується довідкою виданою Мостівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 03 березня 2020 року №49 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки загальною площею 0,50 га, з яких: 0,25 га - площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та 0,25 га - площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконкому Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 22 грудня 1993 року №21 "Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам" (а.с.7). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактичні площі становлять: 0,25 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,25 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується кадастровими планами земельних ділянок (а.с.9-10). За життя, а саме 09 листопада 2011 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Яковчук В.І., відповідно до положень якого спадкодавець [PERSON] заповів все належне йому на день смерті майно своєму сину [PERSON] (а.с.30). Відповідно до повідомлення, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області, та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] за заповітом прийняв син померлого [PERSON] , та на ім`я останнього держнотконторою 15 липня 2013 року за реєстровим №487 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,6876 га, що розташована на території Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та 21 травня 2018 року за реєстровим №403 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.12, 28-29). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] оформив право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). В позасудовому порядку позивач [PERSON] не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON] , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом державного нотаріуса Фещука В.А. (а.с.22). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна після смерті спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved