Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 17.01.2011 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІЯР» було укладено генеральну кредитну угоду №01/14/663 про надання позичальнику кредитних коштів в порядку і на умовах, визначених угодою та кредитних договорах, укладених в її рамках. Крім того 17.01.2011 між кредитором та позичальником в рамках генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір №010/14/664 про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 500 000 грн., строком до 10.01.2012 року зі сплатою 19 % річних. 22.12.2011 року додатковою угодою №1 позичальнику збільшено відсоткову ставку до 23 % річних, строком до 10.10.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за кредитним договором 20.01.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є належне відповідачу на праві власності нерухоме майно, а саме: магазин-кафетерій, загальною площею 283,1 кв. м, та земельну ділянку на якій знаходиться визначені будівлі, загальною площею 0,0933 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Про необхідність виконання зобов'язання позивач повідомляв і відповідача і третю особу, проте вимога виконана не була. Просять в рахунок погашення заборгованості в сумі 502 919, 50 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 17.01.2011 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІЯР» було укладено генеральну кредитну угоду №01/14/663 про надання позичальнику кредитних коштів в порядку і на умовах, визначених угодою та кредитних договорах, укладених в її рамках. 17.01.2011 між позивачем та третьою особою в рамках генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір №010/14/664 про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 500 000 грн., строком до 10.01.2012 року зі сплатою 19 % річних. 22.12.2011 року укладено додаткову угоду №1, якою збільшено відсоткову ставку до 23 % річних, строком до 10.10.2012 року. Як свідчить п. 1.1 кредитного договору ТОВ «ДІЯР» зобов'язувалося забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені договором. Згідно з п. 1.5 кредитного договору кредит наданий позичальникові на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та оплати за користування. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню, штрафи та інші платежі відповідно до договору. Згідно з п.13.4 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «ДШР» сплачує кредитору пеню в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. 20.01.2011 року для забезпечення виконання зобов'язань позичальника, які виникають з кредитного договору, між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований за N20, за умовами якого (п.п.1.2-1.3) іпотекодавець передав в іпотеку належне йому нерухоме майно: магазин-кафетерій, загальною площею 283,1 кв. м, та земельну ділянку на якій знаходиться визначені будівлі, загальною площею 0,0933 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.1.4 вказаного іпотечного договору, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або боржником за Генеральною кредитною угодою, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, включаючи сплату процентів, неустойки та інших витрат. Згідно з п. 6.2. договору іпотеки від 20.01.2011 іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у томі числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісіями, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за ГКУ, вони не будуть виконання. Позичальник порушив умови вищевказаних кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитами, внаслідок чого за ним рахується прострочена заборгованість, в зв'язку з чим банк має право вимагати виконання позичальником своїх зобов'язань за укладеними договорами. Останнє погашення боргу відбулося 31.07.13р. Станом на 20.02.2015 року сума загальної заборгованості позичальника за кредитним договором №010/14/664 від 17.01.2011 становить 502 919,50 грн. (п'ятсот дві тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять грн.,50 коп)., в тому числі: 329610,00 грн. - заборгованість за кредитом; 125633,21 грн. - заборгованість за процентами; 37107,21 грн. - пеня за прострочення кредиту; 10569,08 грн. - пеня за прострочення процентів. Вживаючи заходів досудового врегулювання спору, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», позивачем на адресу відповідача та ТОВ «ДІЯР» направлено вимогу за вих. № СІ 1-120-1/09/5154 від 18.10.2012 про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. На даний час вимоги позивача відповідачем не задоволені. Таким чином, відповідачем не виконано зобов'язання за договором іпотеки від 20.01.2011 р., чим завдано матеріальних збитків позивачу. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Ст.ст. 572, 575, 589, 591 ЦК України встановлюють, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. В силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідачем та третьою особою зобов'язання за укладеними ними договорами не виконані, враховуючи норми цивільного законодавства, суд вважає, що є підстави для звернення стягнення з відповідача предмету іпотеки та визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Крім того враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп., що підтверджено платіжними дорученнями.

Outcome: approved