overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі ордеру № 30856 серії Б, виданого 13.02.1980 р. виконкомом Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва на підставі рішення № 1284 від 25.12.1979 р. є членом сім'ї померлого наймача [ADDRESS] Наймач квартири [PERSON] був знятий з реєстрації 29.07.2010 р., а [INFO] р. помер. Як вказує позивач, разом із нею у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], онука [PERSON], син - [PERSON] та відповідач - [PERSON] з 04.03.1999 р. При цьому з 2006 р. по теперішній час відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] та постійно проживає без реєстрації з 2007 р. у [ADDRESS]. Як вказує позивач, рахунки для оплати за комунальні послуги ЖЕКу № 511 виписуються на ім'я позивача та ще 5 осіб. Тому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив на користування житлом - [ADDRESS] та стягнути з відповідача на свою користь 243,60 грн. судового збору. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги та просила не стягувати із відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному об'ємі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, на підставі ордеру № 30856 серії Б, виданого 13.02.1980 р. виконкомом Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва на підставі рішення № 1284 від 25.12.1979 р. є членом сім'ї померлого наймача [ADDRESS] Наймач квартири [PERSON] був знятий з реєстрації 29.07.2010 р., а [INFO] р. помер. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. Як з'ясовано судом, з 2006 р. по теперішній час відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] та постійно проживає без реєстрації з 2007 р. у [ADDRESS]. У відповідності до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Таким чином суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про визнання відповідача [PERSON] підлягає задоволенню, як обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. Згідно договору купівлі-продажу 13.10.2015 р. позивачу належить на праві приватної власності [ADDRESS]. В спірній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] Зі слів позивача, відповідач [PERSON] з початку 2016 р. не мешкає у спірній квартирі, і його місце їй не відомо. Тому просить суд зняти із реєстрації відповідача [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення, дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як з'ясував суд, Згідно договору купівлі-продажу 13.10.2015 р. позивачу належить на праві приватної власності [ADDRESS]. В спірній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оцінюючі встановлені в судовому засіданні факти та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач за зареєстрованим місцем проживання понад 6 міс. без поважних причин відсутній. Судовий збір підлягає стягненню із позивача [PERSON] на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про виселення (як вказано у шапці позову), свої вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивач з 16.12.2000 р. до 2014 р. перебувала із відповідачем у шлюбі, і рішенням Оболонського р/с м. Києва від 14.06.2014 р. даний шлюб було розірвано. При цьому позивач із 1999 р. є власником [ADDRESS], а відповідач із травня 2014 р. не проживає у спрій квартирі. Тому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала даний позов, але чітких пояснень суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Суд дослідивши матеріали справи, суд вражає, що позов підлягає задоволенню, але з інших підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, позивач та відповідач з 16.12.2000 р. до 2014 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. У відповідності до форми № 3 у [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: позивач - власник та відповідач (а.с. 11). Як з'ясував суд, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 14.06.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. Як з'ясовано судом, з травня 2014 р. відповідач виїхав із спірної квартири, про що складено довідку ЖЕКу № 514 КП «Житлосервіс «Куренівка» (а.с. 13). У відповідності до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживає із травня 2014 р., суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 23 серпня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнає. Заперечує щодо надання строку на примирення.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився Просить проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 23 серпня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] ( дошлюбне прізвище Борщ ) [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 805. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 12 січня .[INFO], яка проживає з матр"ю. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень подружжя. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень відповідача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх малолітньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором "Ринковий-Готівковий" від 19.12.2012 року №2012-1887 в розмірі 3901 грн. 02 коп., що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 1115 грн. 71 коп., відсотків за користування кредитом в розмірі 607 грн. 79 коп., додаткових відсотків за протермінування по сплаті кредиту в розмірі 1096 грн. 69 коп., трьох відсотків річних в розмірі 41 грн. 44 коп., упущеної вигоди в розмірі 898 грн. 07 коп.; стягнення судових витрат. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. 03.06.2011 р. позивач отримав у власність [ADDRESS] на підставі договору дарування від [PERSON] Як вказує позивач, відповідач [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та зареєстрований у спірній квартирі з 13.09.2015 р., але фактично не проживає у ній з 27.03.2015 р., що підтверджується актами про не проживання. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивач підтримав даний позов, а представник відповідача визнав даний позов у повному об'ємі. Суд на підставі вищевикладеного вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, 03.06.2011 р. позивач [PERSON] отримав у власність [ADDRESS] на підставі договору дарування від [PERSON] - своєї доньки. Відповідно до ст. 191 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як з'ясував суд, відповідач [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та онуком позивача та є зареєстрованим у спірній квартирі з 13.09.2015 р., але фактично не проживає у ній з 27.03.2015 р., що підтверджується актами про не проживання. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 6 міс. без поважних причин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позову, зважаючи також на те, що сам відповідач через свого представника погодився на визнання його втратившим право користування [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

позивач звернувся із позовом до свого онука [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 65 в будинку № 112-а по вул. Шевченка в м. Чернігові. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не проживає в цій квартирі більше ніж рік без поважних причин. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця реєстрації, у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. Крім того про час і місце розгляду справи відповідач сповіщався відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. За згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.05.2002 року (а.с. 7) та довідкою КП "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 02.08.2018 року № 7518/567. Відповідач зареєстрований в [INFO], що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4334 та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області. \~ \~ \~ \~Той факт, що відповідач не проживає в [INFO] з 2012 року, підтверджується довідкою Деснянської районної у м. Чернігові ради № 2/162 від 04.06.2018 (а.с.9) та актом від 04.06.2018. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. повідомила суду, що [PERSON] з 2012 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2012 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1), відповідно до Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з тим, що позовні вимоги підлягають задовленню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся із позовом і в обґрунтовування заявлених вимог пояснив, що ТОВ „Луганське енергетичне об'єднання" відповідно до діючого законодавства України здійснює свою діяльність з постачання електричної енергії на території Луганської області. Згідно до ст. 1 Закону України „Про електроенергетику", енергія електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. У відповідності до п. 1.2. Правил користування електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕ 31.07.1996 р. № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. № 910) - засоби обліку, це засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правил), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 - розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п. 37 Правил енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; Згідно до п. 42. Споживач електричної енергії зобов'язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. 20 жовтня 2011 р. відносно [PERSON] було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 805110. який було підписано зі сторони [PERSON] та надані пояснення, щодо наявності та згоди з виявленим порушенням Правил користування електричної енергії для населення. На підставі акту № 805110 від 20 жовтня 2011 р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, на його утримання в зв'язку із продовженням ним навчання у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності на бюджетній основі на денному відділенні. Термін навчання до 30 червня 2019 року. Йому потрібна матеріальна допомога з боку батька, який може надавати таку допомогу, оскільки працює, до закінчення ним навчання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] не була присутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім , подав заяву про розгляд справи без його участі, позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх його доходів до закінчення сином навчання визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і з у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть наживати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином відповідача, який продовжує навчання у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності на бюджетній основі на денному відділенні. Термін навчання до 30 червня 2019 року. Відповідач не заперечує надавати сину допомогу на період його навчання, тому суд вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з відповідача на утримання сина до закінчення ним навчання. Строк закінчення навчання [PERSON] в учбовому закладі по червень 2019 року. На підставі ст.88 України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551грн.20 коп. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved