Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач - це її дочка, яка є матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], відповідач щодо цих дітей вважається одинокою матір'ю, вона не займається вихованням дітей, не здійснює про них турботу, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, допомогу, яку отримує на дітей, витрачає на спиртні напої, позивач добровільно взяла на себе турботу про своїх внуків, займається їх вихованням, утриманням. А тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо її 2-х дітей, призначити позивача опікуном над дітьми, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання 2-х малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги і просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо її 2-х дітей та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання 2-х малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до досягнення повноліття, оскільки питання щодо призначення її опікуном дітей вирішується Білоцерківською міською радою, про що буде прийнято відповідне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Представник 3-ї особи просить суд позов задовольнити, оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітніх дітей, діти постійно проживають з бабусею - позивачем по справі, яка взяла на себе турботу про дітей, займається їх вихованням та утриманням, службою у справах дітей Білоцерківської міської ради подані необхідні документи до міської ради для прийняття рішення про призначення позивача опікуном над дітьми. Прокурор прокуратури м. Білої Церкви Хахлюк Н.М., яка приймала участь у розгляді справи з метою захисту прав неповнолітніх дітей, просить також суд позов задовольнити, оскільки є всі передбачені законом підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її малолітніх дітей. Заслухавши пояснення всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, покази свідків, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьком дітей значиться [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до приписів ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В судовому засіданні також встановлено, що позивач, її син [PERSON] [INFO], відповідач та її діти -[PERSON] і [PERSON] зареєстровані [ADDRESS], ця квартира належить всім членам сім'ї на праві спільної часткової власності - по 1/5 частині кожному, що слідує з довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 та копії свідоцтва про право власності від 09.03.2010 року № 43101, яке видано згідно з розпорядженням начальника КП Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду від 09.03.2010 року № 1-2-3. Як вбачається з акту обстеження умов проживання, у вказаній квартирі проживають позивач з внуками, відповідач приходить сюди періодично, належної уваги вихованню дітей вона не приділяє, не забезпечує їх матеріально, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, турботу про внуків взяла на себе позивач, у трикімнатній квартирі для дітей виділено окрему кімнату, створено умови для їхнього навчання та розвитку. Наведені обставини підтвердили в суді свідки - [PERSON] - син позивача; [PERSON] - двоюрідна сестра позивача, яка допомагає у вихованні дітей; [PERSON] -сусідка позивача, яка добре знає її сім'ю. Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать поясненням позивача та доказам по справі. У висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] від 26.02.2014 року № 366 вказується на те, що згідно з інформацією Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді відповідач перебуває під соціальним супроводом центру соціальних служб з метою подолання алкогольної залежності, протягом соціального супроводу їй надавалися консультації фахівцями для проходження курсу лікування від алкогольної залежності, відвідування групи анонімних алкоголіків, неодноразово проводилися співбесіди, але умов договору соціального супроводу відповідач не виконує, її поведінка не змінилася. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено в п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання /крім хронічного алкоголізму чи наркоманії/ або з інших незалежних від неї причин. При вирішенні цього питання судом приймається до уваги також висновок служби у справах дітей Білоцерківської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її обох дітей. А тому суд з врахуванням викладеного вище, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей -[PERSON] та [PERSON] виходячи в першу чергу з інтересів дітей, оскільки відповідач дійсно ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків. За ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають , за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. В даному випадку службою у справах дітей прийнято рішення про залишення дітей з їхньою бабою- позивачем по справі. Неповнолітні діти відповідача [PERSON] та [PERSON] не викликалися в судове засідання для з'ясування їхньої думки щодо позбавлення батьківських прав відповідача згідно положень ст.171 СК України, з метою уникнення їх психологічного травмування, про що просили суд позивач та представник Служби у справах дітей, які повідомили суд про те, що працівники центру соціальних служб проводили бесіду з дітьми щодо позбавлення батьківських прав їхньої матері, діти щодо цього не заперечували. Позивач просить також суд вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання 2-х дітей. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно норм ст.183 СК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини її заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.ч.2,3 цієї статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За ст.258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. А тому суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання дітей на користь позивача, в сім'ї якої проживають і виховуються діти. Відповідно до ст.367 ЦК України рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved