overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинилися, через зловживання відповідача алкогольними напоями, окрім того, відповідач не приділяє уваги сім'ї, не надає матеріальної допомоги, не займається вихованням сина. Ведення спільного господарства припинено, проживають окремо вже три місяці. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без ведення технічного запису, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність без ведення технічного запису. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 23.10.2004 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 883. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинені, сторони проживають окремо. Позивач вважає примирення неможливим, майновий спір про поділ спільного сумісного майна подружжя відсутній. За спільною домовленістю після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 25 квітня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, так само як і ведення спільного господарства, кожен живе власним життям та своїми інтересами. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25 квітня 2009 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 193. /а.с. 4/ Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серія [NUMBER]. /а.с. 6/ Шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинені з квітня 2013 року, сторони проживають окремо. Позивач вважає примирення неможливим, майновий спір про поділ спільного сумісного майна подружжя відсутній. За спільною домовленістю після розірвання шлюбу донька буде проживати з позивачем. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] натолійовичем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 26.08.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинилися з безпідставною підозрою позивача в подружній невірності, вважає, що вона йому зраджує. Ведення спільного господарства припинено, проживають окремо. Позивач вважає примирення неможливим, майновий спір про поділ спільного сумісного майна подружжя відсутній. За спільною домовленістю після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без ведення технічного запису, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладено в позові та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність без ведення технічного запису. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 26.08.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 633/а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з безпідставною підозрою відповідачем позивача в подружній невірності. Ведення спільного господарства припинено, проживають окремо. Позивач вважає примирення неможливим, майновий спір про поділ спільного сумісного майна подружжя відсутній. За спільною домовленістю після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, 07.08.2010 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя у подружжя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, з квітня 2013 року відповідач працював в інших містах і позивач мешкала з матір'ю відповідача у м. Києві, яка вигнала з дому позивача, коли та була на 7 місяці вагітності. З листопада 2013 року сторони по справі проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, дитина проживає разом з матірю. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 07 серпня 2010 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 574. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з листопада 2013 року, спільне господарство не ведуть. Розлучення є спільним бажанням сторін. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно вимог позовної заяви після розірвання шлюбу позивачу необхідно повернути дошлюбне прізвище "Гордієнко". Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09.08.1997 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині відсутності взаєморозуміння та любові. Відповідач постійно влаштовував скандали та сварки в присутності дітей та сторонніх осіб, що змусило її переїхати до батьків. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2009 року, спільне господарство не ведеться з квітня 2013 року. Діти проживають з матір'ю. Шлюбні відносини остаточно припинені, сім'я розпалась остаточно та її подальше збереження неможливе. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 09 серпня 1997 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 569 /а.с.8/. Від шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], актовий запис №851 /а.с.6/ та [PERSON], [INFO], актовий запис №136 /а.с. 7/. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині відсутності взаєморозуміння та любові. Відповідач постійно влаштовував скандали та сварки в присутності дітей та сторонніх осіб, що змусило її переїхати до батьків. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2009 року, спільне господарство не ведеться з квітня 2013 року. Діти проживають з матір'ю. Шлюбні відносини остаточно припинені, сім'я розпалась остаточно та її подальше збереження неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дітей, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09.09.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, подружжя втратило почуття любові та поваги. З січня 2014 шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 09 вересня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 743 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №71 /а.с.5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з січня 2014 року, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя. та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, в наданий сторонам строк на примирення сторони не примирилися, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, 11.07.2009 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Подружжя втратило почуття любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Живага". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 11 липня 2009 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 383 /а.с.7/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис №289 /а.с.8/ Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені, подальше їх збереження неможливе. Сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 червня 2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини остаточно припинені з листопада 2014 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без технічної фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 19 липня 2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції в м. Дніпропетровську, актовий запис № 460 /а.с.4/. Від шлюбу сторони по справі дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалося внаслідок втрати почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з листопада 2014 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27.09.1997 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, подружжя втратило почуття любові та поваги. Що призвело до повного припинення шлюбних відносин між подружжям ще сім років тому. На даний час шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Примирення вважає неможливим. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 27 вересня 1997 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 933 /а.с.4/. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №691 /а.с.5/. Відносини у подружжя поступово погіршувалось. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені 7 років тому, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя. та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved