Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із\~ позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилалася на те, що\~ вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя у них [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Вона самостійно не в змозі матеріально утримувати дитину. Також вказувала на те, що відповідач [PERSON] працює у Заставнівському районному військовому комісаріаті та отримує офіційний стабільний дохід у вигляді заробітної плати.\~ Їй відомо, що з відповідача за рішенням суду вже стягуються аліментів на двох неповнолітніх дітей.\~ Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється, а тому вважає, що аліменти повинні бути стягнуті у частці від його доходу. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до її повноліття. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позов підтримала, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним\~ чином\~ був\~\~ повідомлений\~ про час і місце\~ слухання\~ справи за\~ останнім\~ місцем\~ проживання, про причини\~ неявки\~ суд\~ не\~ повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані\~\~ неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі\~ згоди позивач суд ухвалює\~ рішення\~ при заочному розгляді\~ справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторонами перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у сторін є одна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження\~ дитини, запис про батьківство\~ не оспорював. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом із позивачем. Зазначену обставину відповідач не заперечував, а тому суд на підставі ст.61 ЦПК України визнає такою, що не підлягає доказуванню. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України,\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, відповідач працює та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини. З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у частці від доходу відповідача. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий\~ мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1355 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1689 гривень. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача є на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити,\~ стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини\~ від\~ всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30%\~ від прожиткового мінімуму\~ щомісячно, оскільки\~ саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних\~ інтересів.

Outcome: approved