Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивачі звернулися до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. В обґрунтування заявленого позову зазначають, що [PERSON] та її син [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] належить 2/3 частки цієї квартири, а її синові -1/3. Квартира знаходиться на 5 поверсі 9-поверхового будинку. Загальна площа квартири 53,2 кв.м., житлова площа 31,2 кв. м. Квартира складається з двох житлових кімнат та лоджії. 17.12.2019 р. відбулось залиття квартири мешканцем/власником квартири, що знаходиться вище, а саме власником квартири [ADDRESS] - відповідачем [PERSON] . Факт залиття квартири підтверджується актом від 20.12.2019 року, що складений за участі представників ЛКП «Вулецьке». Окрім того, позивачі звернулися до ТОВ «Експерт ІН» для оцінки збитків, заподіяних залиттям квартири. Відповідно до вказаного висновку вартість збитків становить 9114 грн. Вказану суму позивачі просять стягнути з відповідача, а окрім того, 3000 грн. витрат на проведення експертизи, 1500 грн. витрат на професійну правову допомогу, 908 грн. витрат на сплату судового збору. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачів наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча неодноразово, належним чином повідомлялася про час та місце такого, відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляла. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 254200580 квартира за адресою: [ADDRESS] , належить позивачам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] 19.12.2019 року звернулася до директора ЛКП «Вулецьке» із заявою про складення акту затоплення квартири за адресою: [ADDRESS] , яке було зафіксоване аварійною службою « [INFO] ». Із акту від 20.12.2019 року, який затверджено директором ЛКП «Вулецьке», вбачається, що при обстежені квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, що з вище- розташованої квартири [ADDRESS] даного будинку, де проживає [PERSON] , відбулося залиття квартири [ADDRESS] , а саме, житлової кімнати 14.70 м2, коридору 6,40 м2. Відповідно до звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщень квартири [ADDRESS] , вартість завданого матеріального збитку становить 9\~114 грн. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. За змістом ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за статтями\~1166,\~1167 ЦК України\~необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 26 травня 2021 року в справі № 607/17348/19 (провадження № 61-12072св20). За таких обставин, зважаючи на те, що суд вважає доведеною ту обставину, що затоплення квартири позивача сталося з вини відповідача, а також враховуючи обов`язок відповідача відшкодувати позивачу завдані збитки, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 9114 грн. (на користь позивачів пропорційно їх часткам у праві власності на квартиру, в якій відбулось залиття) та витрат на проведену оцінку збитків (експертизи) у розмірі 3000,00 грн. в межах заявлених позовних вимог. Що стосується стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved