Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивачі звернулися\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що на\~підставі свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 04.08.2017\~р.\~позивачам на\~праві власності\~належить по\~1/4 частці кожній\~у майні\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яким є\~житловий будинок\~загальною площею\~69.8\~кв.м,\~житловою площею\~31.9\~кв.м,\~сарай під\~літ.\~«Б»,\~літня кухня\~під літ.\~«В»,\~прибудова до\~літньої кухні\~під літ.\~«Г»,\~сарай під\~літ.\~«Д»,\~сарай під\~літ.\~«Ж»,\~огорожа під\~літ.\~«О»,\~криниця під\~літ.\~«К»,\~земельна ділянка\~площею 0,25\~га,\~кадастровий номер\~3221488601:02:012:0012,\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~земельна ділянка\~площею 0,54\~га,\~кадастровий номер\~3221488601:02:012:0011,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства. За інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідачам кожному належить по 1/6 частці в спірному майні. З моменту набуття позивачами та відповідачами у спільну часткову власність спірного майна, між ними немає порозуміння щодо порядку користування та розпорядження ним, а тому позивачі вимушені звернутись до суду з вказаним позовом. 16.12.2019 р. від представника позивачів до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, виходячи із результатів проведених в справі судових експертиз. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримує уточнену позовну заяву просить її задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. На підставі\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності\~до\~ч.1\~ст.11\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право особи на судовий захист гарантовано\~статтею 55 Конституції України. Так, згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки. У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст. ст.\~317,\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно положень\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено також\~ст. 41 Конституції України, відповідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. \~ \~ \~ \~ Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Відповідні роз`яснення щодо порядку проведення поділу містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок". Зокрема, в п. 7 зауважено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 03.04.2013 р. у справі № 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком чого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об`єкт самостійної власності кожного з них. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Положенням ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України закріплено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, визначено, що справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель,споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Судом достовірно\~встановлено,\~що на\~підставі свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 04.08.2017\~р.\~позивачам на\~праві власності\~належить по\~1/4 частці кожній у майні за адресою: [ADDRESS] , яким є житловий будинок загальною площею 69.8 кв.м, житловою площею 31.9 кв.м, сарай під літ. «Б», літня кухня під літ. «В», прибудова до літньої кухні під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Ж», огорожа під літ. «О», криниця під літ. «К», земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0012, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка площею 0,54 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0011, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав та відповідачам кожному належить по 1/6 частці в спірному майні (а.с. 12-22). 01.08.2020 р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено оціночно-будівельну, будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи щодо можливого розподілу спільного майна сторін, відповідно до яких існує технічна можливість розподілу вказаного спірного майна. Виходячи із результатів проведених в справі судових експертиз, представником позивача до суду подано уточнену позовну заяву, в якій остання просить: 1.Виділити в\~натурі [PERSON] \~1/4 частку житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами в складі: існуюче приміщення 1-4 житлова кімната площею 16.2 кв.м, нове приміщення 2-1 кухня площею 10, 0 кв.м, нове приміщення 2-2 санвузол площею 3,8 кв.м, існуючий сарай під літерою «Ж», ј частину існуючого колодязя під літерою «К» за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право приватної власності на окреме будинковолодіння загальною площею 16,2 кв.м, житловою площею 16,2 кв.м, допоміжні приміщення - сарай під літерою «Ж»,1/4 частину колодязя під літерою «К» за вказаною адресою. 2.Виділити в\~натурі [PERSON] \~1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0012, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , площею 0.0625 га (625 кв.м) згідно схеми розподілу № 2 до висновку експертизи та визнати за [PERSON] право приватної власності на вказану земельну ділянку. 3.Виділити в\~натурі [PERSON] \~1/4 частку земельної ділянки площею 0,5400 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0011, для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , площею 0.1350 га (1350 кв.м) згідно схеми розподілу № 3 до висновку експертизи та визнати за [PERSON] право приватної власності на вказану земельну ділянку. 4.Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на об`єкти нерухомості за адресою: [ADDRESS] , а саме, житловий будинок загальною площею 69.8 м.кв., житловою площею 31.9 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0012, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0,54 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0011, для ведення особистого селянського господарства. 5.Виділити в натурі [PERSON] 1/4 частку житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами в складі:\~існуюче приміщення\~1-5\~житлова кімната\~площею 15.7\~кв.м,\~нове приміщення\~3-1\~кухня площею\~10,\~5\~кв.м,\~нове приміщення\~3-2\~санвузол площею\~3,8\~кв.м,\~існуючу літню\~кухню під\~літерою «В»,\~існуючу прибудову\~до «В»\~під літерою\~«Г»,\~існуючий сарай\~під літерою\~«Д»,\~1/4 частину існуючого колодязя під літерою «К» за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право приватної власності на окреме будинковолодіння за вказаною адресою загальною площею 15.7 кв.м, житловою площею 15.7 кв.м, допоміжні приміщення - літню кухню під літерою «В», прибудову до «В» під літерою «Г», сарай під літерою «Д», 1/4 частину колодязя під літерою «К» за вказаною адресою. 6.Виділити в натурі [PERSON] 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0012 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , площею 0.0625 га (625 кв.м) згідно схеми розподілу № 2 до висновку експертизи та визнати за [PERSON] право приватної власності на вказану земельну ділянку. 7. Виділити в натурі [PERSON] 1/4 частку земельної ділянки площею 0,5400 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0011 для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1359 га (1350 кв.м) згідно схеми розподілу № 3 до висновку експертизи та визнати за [PERSON] право приватної власності на вказану земельну ділянку 8.Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на об`єкти нерухомості за адресою: [ADDRESS] , а саме, житловий будинок загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 31,9 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0.25 га. кадастровий номер 3221488601:02:012:0012 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0,54 га, кадастровий номер 3221488601:02:012:0011, для ведення особистого селянського господарства. 9.В якості компенсації відхилення від розміру ідеальних часток, стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 23\~111 грн. 50 коп. 10.В якості компенсації відхилення від розміру ідеальних часток, стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 5739 грн. 50 коп. Верховний Суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. \~В\~абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Оскільки, після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України,\~право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 р. № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Згідно з вимогами\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог статті\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із частиною другою\~статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved