Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

позивач звернувся із позовом до Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначає те, що між ним- Баранецьким [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики, згідно умов якого Позичальник в порядку та на умовах, визначених даним договором передав у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 150\~997,00 (сто пятдесят тисяч девятсот девяносто сім) гривень, пізніше були внесені зміни та доповнення до Договору в частині збільшення суми предмету позики до 178\~997,00 (ста сімдесяти восьми тисяч девятсот девяноста семи) гривень. В якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 24.06.2011 року між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальник) було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №34, площею 22,7 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2 та нежитлове приміщення торговий павільйон №94, площею 8,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2. Відповідно до п. 4.4 Іпотечного Договору у разі виникнення у Іпотекодержателя права на звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель має право звернутися до уповноважених органів з метою реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі цього Договору (цього пункту, який є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя). Таким чином, ставши на підставі п.4.4 Іпотечного договору власником нежитлового приміщення №34, площею 22,7 кв. м., яке знаходяться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2 та нежитлового приміщення торговий павільйон №94, площею 8,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2, позивач не може зареєструвати своє право власності, оскільки здійснити реєстрацію права власності на предмет іпотеки заважає накладений на відповідне майно арешт. Позивач направив до суду заяву, у якій просить задоволити позов у повному обсязі та розглядати справу у його відсутності. Представник Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та щодо вирішення спору поклався на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2011 року між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики, згідно умов якого Позичальник в порядку та на умовах, визначених даним договором передав у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 150\~997,00 (сто пятдесят тисяч девятсот девяносто сім) гривень, що на момент укладення цього договору становило згідно курсу Національного банку України еквівалент 18\~946,00 (вісімнадцять тисяч девятсот сорок шість) доларів США. 1 липня 2011 року були внесені зміни та доповнення до Договору в частині збільшення суми предмету позики до 178\~997,00 (ста сімдесяти восьми тисяч девятсот девяноста семи) гривень, що на момент укладення цього договору становило згідно офіційним курсом НБУ еквівалент 22\~459,00 доларів США. В якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 24.06.2011 року між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальник) було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №34, площею 22,7 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2 та нежитлове приміщення торговий павільйон №94, площею 8,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2. Відповідно до п. 4.4 Іпотечного Договору у разі виникнення у Іпотекодержателя права на звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель має право звернутися до уповноважених органів з метою реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі цього Договору (цього пункту, який є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя). [PERSON] заборгованість за договором позики не погасила, а тому позивач 31 березня 2015 року для проведення державної реєстрації права власності звернувся у Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень на нежитлове приміщення №94, що знаходиться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2. Позивач 05 травня 2015 року отримав відповідь про те, що на підставі п. 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором [PERSON] було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації права власності, оскільки на вказані обєкти нерухомості накладено арешт. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження: №47936523; №47936457; №48201280; №36988094 щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь юридичних осіб та держави. Згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.03.2013 року, від 13.07.2015 року, від 13.07.2015 року та від 23.09.2015 року на все майно боржника [PERSON], в тому числі спірні нежитлові приміщення, накладено арешт. У відповідності до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що Позивач став власником нежитлового приміщення №34, площею 22,7 кв. м., яке знаходяться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2 та нежитлового приміщення торговий павільйон №94, площею 8,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів вул. [PERSON], будинок №2, на підставі п.4.4 Іпотечного договору від 24.06.2011 року. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved