Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на землю у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 33,13 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] , яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, свої спадкові права у нотаріальному порядку не оформила у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). 21.12.2005 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті [INFO] [PERSON] позивач прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. У зв`язку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у відсутності сторони позивача, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, від відповідача надійшла заява, у якій він позов визнав, просив справу розглядати у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 33,13 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності на вказаний земельний пай підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 01.12.2000 р., однак, оригінал правовстановлюючого документу відсутній. Після смерті [INFO] . [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, однак спадкові права у нотаріальному порядку не оформила, право власності на земельну частку (пай) не зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті [INFO] . [PERSON] позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 21.12.2005 р. секретарем виконкому Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач 07.08.2019 р. отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше майно. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . На підставі наведеного, відповідно до ст. 1223, 1268 ЦК України, ст. 81 ч.1 п."г" ЗК України,

Outcome: approved