Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та час проведення повідомлена належним чином, просила справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання даної справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду даної справи до суду не звертався. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.04.2014 року розірвано (а.с.20-21). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.5), [PERSON], [INFO] (а.с.6). На даний час неповнолітні діти проживають разом з позивачем (а.с.3), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дітей. Відповідач мешкає окремо. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобов'язань, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дітей та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2014 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved