Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що вона з відповідачем з 16.02.2008 року по 15.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, станом на 01.10.2016 року за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 74873,25 грн. Висновком комісії захисту прав дитини Таращанської РДА № 05-21/3349 від 16.11.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні його малолітньої доньки. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо його малолітньої дочки, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору та витрат на надання правової допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позбавити батьківських прав відповідача. Свідок [PERSON] суду показав, що знає сім'ю позивача з 2008 року, він є хрещеним батьком малолітньої [PERSON]. За цей період, відповідач жодного разу не з'являвся на день народження до дитини. Не цікавився її життям та здоров'ям, не надавав матеріальної допомоги. Свідок [PERSON] суду показала, що знає позивачку та її дочку [PERSON] з 2011 року. За цей період відповідач не відвідував дитину, не бував на святах в дитячому садочку та школі. Про дитину дбає чоловік позивача [PERSON], в якого дуже добрі та теплі стосунки з [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 165 Сімейного Кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо, вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 16.02.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 11. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 124. 15.12.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 84 від 15.12.2009 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]). Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до довідки № 18 від 28.10.2016, виданої Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) компенсуючого типу «Барвінок», батько [PERSON] - [PERSON] протягом перебування дитини в дошкільному закладі в період з 01.09.2010 року по 01.09.2015 року не приймав участі в навчанні та вихованні дитини, жодного разу в закладі не був. Згідно довідки № 96 від 28.10.2016, виданої Таращанським НВК «Гімназія «Ерудит» - ЗОШ І ступеня» вбачається, що [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON], 2008 року народження, яка навчається у 2-А класі Таращанського НВК «Гімназія «Ерудит» - ЗОШ І ступеня» Таращанської районної ради Київської області. Батько [PERSON] участі у вихованні доньки не бере. З характеристики [PERSON], виданої класним керівником 2-А класу вбачається, що вихованням та доглядом за дівчинкою займається мама. Вона приділяє належну увагу своїй доньці, цікавиться її шкільним життям, відвідує батьківські збори, приходить на індивідуальні консультації до вчителів, допомагає їй у навчанні та у підготовці до загальношкільних заходів. Згідно постанови ЛКК від 31.12.2016 КЗ ТРР «Таращанський ЦПМСД», дитина з дня народження і по даний час знаходиться під наглядом сімейного лікаря. Дитина на прийом до лікаря зверталася тільки в присутності матері [PERSON] ( позивач в справі). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах № 290/2 від 28.10.2016, виданої Таращанським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, вбачається, що станом на 01.10.2016 року заборгованість по аліментах по виконавчому листу 2-101, виданого Таращанським районним судом становить 74873,25 грн. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Таращанської РДА Київської області від 16.11.2016 року № 05-21/3349 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] та відповідність його інтересам дитини, Таращанська РДА, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], жителя м. Тараща Київської області у відношенні його дочки. Таким чином з вищевказаного вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. В ст. 155 СК України, вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved