Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень до позову, просить визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями: житловий будинок літ. «А», тамбур літ. «а», літня кухня «Б», сарай «В», сарай «В1», сарай «Г», сарай «Г1», літня кухня «Д», погріб «Ж», погріб «З», сарай «И», водопровід «К», вбиральня «У», вбиральня «У1», вбиральня «У2», огорожа №1, які розташовані за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Михайлівка, вул. Миру, буд. 46, що належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 1992 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 серпня 2005 року в селі Михайлівка Чугуївського району Харківської області; визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 6,07 гектарів, розташовану на території Іванівської сільської ради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 012212, виданого 15 грудня 2000 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 серпня 2005 року в селі Михайлівка Чугуївського району Харківської області; визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 0,8 гектарів, кадастровий номер №6325483400:03:000:0363, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області та призначену для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №141041, виданого 26 березня 2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 серпня 2005 року в селі Михайлівка Чугуївського району Харківської області; визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на майновий пай, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва ХА №059310 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого 23 серпня 2001 року Іванівською сільською радою, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 серпня 2005 року в селі Михайлівка Чугуївського району Харківської області. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. [PERSON] з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, 11 серпня 2005 року помер батько Позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №024449, виданим 16 серпня 2005 року, місце реєстрації Іванівська сільська рада Чугуївського району Харківської області, актовий запис №17. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 1992 року, посвідченого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №297; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~з земельної ділянки площею 6,07 гектарів, розташованої на території Іванівської сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 012212, виданого 15 грудня 2000 року на підставі рішення ІХ сесії ХХІІІ скликання Іванівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9174; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~з земельної ділянки площею 0,8 гектарів, кадастровий номер №6325483400:03:000:0363, розташованої на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №141041, виданого 26 березня 2003 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 23 січня 2003 року за №38 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №528; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ майнового паю, що належав йому на підставі свідоцтва ХА №059310 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого 23 серпня 2001 року Іванівською сільською радою. [PERSON] статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. [PERSON] статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є Позивач, [PERSON]. Позивач, [PERSON], є сином померлому [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІІ-ВЛ № 343352, виданим 16 вересня 1982 року, місце реєстрації Іванівський ЗАГС Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 18. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON]. Відповідачі на спадщину не претендують, заяву про прийняття спадщини не подавали до нотаріальної контори, фактично спадщину не приймали. Інші спадкоємці померлого [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (дочка померлого), [PERSON] (дочка померлого) звернулися в нотаріальну контору з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь сина померлого [PERSON], що підтверджується листом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області за №6478/02-17 від 25 грудня 2013 року. Інших спадкоємців не має. В передбачений законом строк Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №79/2006. [PERSON] ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. [PERSON] з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя у будинку побудував тамбур, не оформивши після цього на своє ім'я технічно-правову документацію та у зв'язку з тим, що відсутній кадастровий номер на земельну ділянку площею 6,07 гектарів, розташованої на території Іванівської сільської ради. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого 02 лютого 2012 року КП «Чугуївське міжміське БТІ», [PERSON] був власником ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Михайлівка, вул. Миру, буд. 46. [PERSON] даних КП «Чугуївське МБТІ» власник житлового будинку батько позивача, за життя побудував тамбур розміром 1,45 м на 2,7 м, не оформивши після цього на своє ім'я технічно-правову документацію. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно згідно до ст.376 ЦК України вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї цілі або мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. [PERSON] Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК. [PERSON] із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків та на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. 02.02.2012 рік КП «Чугуївське МБТІ» на замовлення позивача виготовило технічний паспорт в якому зафіксоване самовільне будівництво тамбуру, позначеного літерою «а», в зв'язку з чим площа будинку збільшилася на 2,8 кв. метри. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що [PERSON], самочинно здійснив будівництво тамбуру, однак за життя не встиг оформити в встановленому законом порядку технічно-правову документацію на таке будівництво. Збудований тамбур не суперечить основним вимогам функціонально-планувальної структури території села, визначеної генеральним планом села Михайлівка, не суперечить суспільним інтересам, не порушує права та інтереси інших осіб, не має істотних порушень будівельних норм і правил Окрім цього, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 Земельного кодексу України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. [PERSON] ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. [PERSON] ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved