Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] відповідно до договору дарування квартири посвідченого Г.М. Галян, приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу, 20.12.2001 р. і зареєстрованого в реєстрі за № Д-1029 є одноособовим власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На час укладення договору прізвище позивача було «[PERSON]», однак після укладення шлюбу з відповідачем змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до довідки виданої ТзОВ «Коломия 911» № 257 від 12.06.2018 у квартирі зареєстровані: [PERSON] з 16.02.2002 р. по даний час; [PERSON] з 31.07.2017 р. по даний час; [PERSON] з 20.11.2009 р. по даний час; [PERSON] з 05.02.2010 р. по даний час; [PERSON] з 02.07.2013 р. по даний час. Між позивачем та відповідачем 27.07.2000р. було зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 177. Однак, з часом сімейне життя не склалося і рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.03.2016 (вступило в законну силу 25.04.2016) у справі № 346/841/16-ц шлюб між ними розірвано. Відповідач протягом п'яти років не проживає у вищевказаній квартирі, участі в її утриманні та благоустрої не бере, не сплачує комунальні платежі, особисті речі відсутні. Домовленості між сторонами про відсутність відповідача немає. В добровільному порядку зняти відповідача з місця реєстрації неможливо, оскільки його місцезнаходження не відоме. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу Україниської РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається лише приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Посилаючись на норми ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 150,156 ЖК України, позивач, як власник має право вимагати від особи, яка не є членом її сім'ї, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь який час, а тому вважає, що вправі звернутися до суду за захистом порушеного права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі вищенаведеного просить визнати [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], таким, що втратив право на користування житлом - квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак позивач подала заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, відзиву на позов не подав, а тому суд вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: копії паспорта та картки фізичної особи- платника податків позивача; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера відповідача; копію договору дарування квартири посвідченого Галян Г.М., приватним нотаріусом Коломийськогор міського нотаріального округу за реєстровим номером Д-1029 20 грудня 2001 року; довідку видану ТзОВ «Коломия 911» 12 червня 2018 року №257 про те, що у квартирі зареєстровані: [PERSON] з 16.02.2002 р. по даний час; [PERSON] з 31.07.2017 р. по даний час; [PERSON] з 20.11.2009 р. по даний час; [PERSON] з 05.02.2010 р. по даний час; [PERSON] з 02.07.2013 р. по даний час; копію заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2018 року яким шлюб між [PERSON] (д.п. [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] розірвано, - суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з урахуванням вищевказаних доказів не спростовано доводи позивача, про те, що відповідач протягом 5 років не проживав в будинку позивача без поважних причин, хоча залишається зареєстрованим, що створює перешкоди позивачу в користуванні належним їй майном, а тому з метою усунення перешкод у здійсненні права власності, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом -квартирою за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved