Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач звернувся 17.05.2018 року до суду з позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Одеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.12.2016 року, актовий запис № 11253, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини. При цьому позивач посилався на те, що відповідач доводиться батьком малолітньому, проте участі у вихованні і утриманні не приймає, його життям, розвитком і здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, дитина проживає разом з хрещеним батьком померлої матері дитини, позивач виконує обов`язки опікуна та піклувальника дитини. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини, про що підготовили відповідний висновок. Позивач звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог та проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. Представник органу опіки і піклування у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять їх висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та клопотання щодо розгляду справи за відсутності їх представника. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народився [PERSON] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] , [INFO] , був визнаний батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 р. по справі № 521/20909/16ц. Мати дитини - [PERSON] , померла [INFO] (а/з про смерть від 03.12.2016 № 12235 зроблений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). У серпні 2017 року хлопчик, з родини хрещеного батька померлої матері дитини, [PERSON] , був переданий на виховання батькові. 23.11.2017 року малолітній [PERSON] , [INFO] , був доставлений до відділення поліції Малиновського району, як такий, що залишився без батьківського піклування, про що був складений відповідний Акт, після чого дитина була доставлена до КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня». Відповідно до направлення Департаменту охорони здоров`я від 28.11.2017 року № 179/03, дитина влаштована до КУ «СПБД №3 «Сонечко», де перебуває по теперішній час. Відповідно до листа Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції міста Одеси Головного управління національної поліції в Одеській області від 06.12.2017 року №38/1-2596, працівниками поліції була проведена ретельна перевірка, на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КпАП України. Згідно пояснень сусідів, за час перебування дитини в сім`ї [PERSON] , [PERSON] постійно вів розгульний спосіб життя, приводив в дім покійної матері дитини сумнівні компанії, що постійно супроводжувалось п`яними розбірками та сварками. На виконання Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 року по справі №521/20909/16-ц про визнання батьком [PERSON] , дитина була передана батьку та його співмешканці [PERSON] , яка також має власну дочку Ковальчук Емму 2014 р.н. Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває в службі у справах дітей Одеської міської ради на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах від 27.11.2017 року наказ №182. За час перебування дитини в Будинку дитини батько, [PERSON] , [INFO] , жодного разу не відвідав сина, не телефонував, долею та здоров`ям малолітнього не цікавився, участі у вихованні не приймав, моральної та матеріальної допомоги не надавав. Дитина фактично залишилась без батьківського піклування. Батько самоусунувся від виховання дитини та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, за увесь час не зробив жодної спроби повернути дитину в сім`ю. Згідно висновку №0953/01-20 від 24.04.2018 року, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, вважає за доцільне позбавити [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо утримання і виховання малолітнього сина, не проявляє відносно нього батьківської турботи, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \Частина третя статті 181 в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017\. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \Частина перша статті 191 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.ст.182, 184 СК України, суд вважає, що заявлений позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів аліментів у розмірі по ј частки з усіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1409 гривень 60 копійок (по 704 гривень 80 копійок за кожну вимогу) із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved