Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 115, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вулиця Каштанова, буд. 4/2 і в обґрунтування якої зазначають, що вини є власниками вищезазначеної еквартири в рівних частина та в 2005 році [PERSON] зареєструвала відповідача, в їхній квартирі, на правах члена сімї, оскільки вони з відповідачем раніше були одружені, а на той час мали намір помиритися та відновити стосунки. Відповідач деякий час проживав в квартирі позивачів, але оскільки взаємопорозуміння між колишнім подружжям не було, то стосунки відновити не вдалося, то відповідач пішов від них з сином і з того часу в квартирі не проживає. Зважаючи, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації в належному позивачам на праві власності житловому приміщенні, будучи зареєстрованим в ньому без поважних причин, та в добровільному порядку з реєстрації не знімається, участі у витратах на утримання житла не приймає і будь-яких домовленостей позивачі з відповідачем щодо збереження за останнім права на проживання у належному позивачу будинку при відсутності понад один рік не встановлювалось, а тому у звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивачі не зявились. Подали до суду заяви про розгляд справи без них, позовні вимоги підтримали, не заперечили проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлявся, заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути даний спір зі згоди позивачів за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам\~ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № 115, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вулиця Каштанова, буд. 4/2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 02.02.2002 року, виданим Виконавчим комітетом Обухівської міської ради, право власності зареєстровано за № 44 Р № 3040/85 в Обухівському бюро технічної інвентаризації. Згідно з довідкою наданої відділом адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області від 03.05.2017 року в квартирі № 115, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вулиця Каштанова, буд. 4/2 зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, 09.09.1998 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено з матеріалів справи, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували певний час проживати однією сімєю в в квартирі № 115, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вулиця Каштанова, буд. 4/2, а тому остання 2005 року зареєструвала відповідача в належній позивачам квартирі на правах члена сімї. Відповідач через кілька місяців після реєстрації в вищезазначеній квартирі пішов від них з сином [PERSON] та не проживає у спірному житловому приміщенні з 2006 року, що підтверджується актами про його не проживання, починаючи з листопада 2016 року, що складені за підписом депутата Обухівської міської ради в присутності свідків (сусідів) та за їх підписами. Ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позивач як власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає, що вимоги позивачів правомірні, оскільки як власники майна вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм\~\~майном, і позовні вимоги в\~\~порядку\~ст. 391 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 405 ч. 2 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Яких-небудь доказів в спростування позову матеріали справи не містять. Оскільки відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні понад десять років без поважних причин, що порушує права та інтереси позивачів, оскільки останні повинні нести витрати по сплаті комунальних послуг в повному обсязі та немають можливості оформити субсидію від держави по сплаті комунальних послуг, а тому згідно\~із ст. 405 ЦК України\~відповідач втратив право користування спірною житловою площею. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні доведений належними і допустимими доказами. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~ судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору, слід покласти на відповідача, стягнувши на користь [PERSON].

Outcome: approved