Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, покликаючись на те, що з 10 січня 2015 року вони перебувають у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них є син - [PERSON] , [INFO] . Нормальні сімейні відносини у них не склалися, оскільки відповідач часто був відсутній вдома, у них виникали конфлікти, а також, вони спільного господарства не ведуть, відповідач не надає фінансової допомоги дитині, хоча отримує заробітну плату близько 2000,00 доларів США. Просить шлюб розірвати, призначити аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 8500,00 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач додатково зазначила, що не проживає з відповідачем з квітня 2018 року, шлюбні та сімейні відносини між ними повністю припинені. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які отримані відповідачем особисто, про що свідчить його власноручний підпис, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено що, сторони уклали шлюб 10 січня 2015 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 11. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сім`ї виник стійкий конфлікт, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають, не проживають разом з квітня 2018 року. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Під час фактичних шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи матеріальне становище позивача та платника аліментів, який є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дитини, з метою забезпечення сину [PERSON] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача [PERSON] , як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 8500,00 грн. щомісячно на дитину, до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідачем не надано суду жодних обгунтованих заперечень щодо позовної заяви, ним не подано відзиву на позовну заяву чи інших належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved