Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулась в Верховинський районний суд з позовом до Верховинського районного споживчого товариства, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Голівська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на приміщення магазину [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 січня 2014 року придбала у Верховинському райспоживтоваристві вищевказане приміщення магазину на підставі письмового договору купівлі-продажу та виготовила на нього технічний паспорт, однак можливість нотаріально посвідчити цей договір та зареєструвати право власності на магазин в установленому порядку відсутня, оскільки він побудований ще в 1965 році і документи на нього не збереглися. Магазин фактично перебуває у її власності, однак із-за відсутності документа про право власності, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися ним, а тому змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Євчук М.М. позов визнав, суду пояснив, що Верховинське райспоживтовариство протягом грудня 2013 року- січня 2014 року здійснювало продаж через аукціон приміщень магазинів в селах Верховинського району. Магазин в с. Голови було продано через аукціон, згідно письмового доовору купівлі-продажу [PERSON] за 30300,00 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Довідками Верховинського районного споживчого товариства за вих. № 011а від 31.01.2014 року, за вих.№ 044 від 23.04.2014 року, стверджується, що магазин №5 в с.Голови Верховинського району знаходився на балансі Верховинського районного споживчого товариства з 1965 року, в заставі не перебуває (а.с.14,28). Копією договору купівлі - продажу основних засобів, який нотаріально не посвідчено та копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру від 16.01.2014 року, 17.01.2014 року, 20.01.2014 року підтверджено, що позивач [PERSON] 16.01.2014 року придбала у Верховинському районному споживчому товаристві приміщення магазину №5 в с.Голови за 30300,00 грн.(а.с. 4-6 ). Із технічного паспорта від 14.07.2010 року видно, що площа нежитлового приміщення магазину в [ADDRESS] становить 52,0 м.кв.(а.с.7-10). Відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки ТзОВ "Буковина -Експерт" ринкова вартість нежитлового приміщення магазину в [ADDRESS] загальною площею 52,0 кв.м., що згідно договору купівлі-продажу від 16.01.2014 року належить [PERSON], станом на 31.01.2014 року становить 26730,00 грн.(а.с. 11-13). Відповідно до договору оренди земельної ділянки, який укладено на підставі рішення сесії Голівської сільської ради від 05.02.2014 року позивачу надано в оренду на термін 49 років земельну ділянку площею 0,01 га в с.Голови для обслуговування нежитлового приіщення магазину (а.с.24-27). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності досліджені по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення при визнанні їх представником відповідача. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.328, 392 ЦК України,

Outcome: approved