Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить надати йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №552673 виданого 15 вересня 2005 року на підставі розпорядження Тарутинської районної держадміністрації №170/А-2005 від 08 липня 2005 року належала земельна ділянка площею 3.600 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області масив 15,34 ділянка 691. 29 квітня 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №38, яким належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №552673 земельну ділянку площею 3.6000 га заповів [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилось належне йому спадкове майно. 24 грудня 2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 грудня 2019 року. Строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений, у зв`язку з тим, що він не знав про смерть [PERSON] та перебував за межами України. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши йому додатковий строк в один місяць для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає. Представник відповідача Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №38, яким належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №552673 земельну ділянку площею 3.6000 га заповів [PERSON] , [INFO] . (а.с.15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №219 від 06 травня 2015 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилось належне йому спадкове майно. Спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] заведена на підставі заяви позивача [PERSON]. Більше ніхто з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Враховуючи наведене, належним відповідачем по даній справі є Олександрівська сільська рада Тарутинського району Одеської області. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , як спадкоємець майна померлого [PERSON] за заповітом, 24 грудня 2019 року звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 грудня 2019 року (а.с.16). Строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений, у зв`язку з тим, що він не знав про смерть [PERSON] та перебував за межами України. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved