Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 02.11.1999 року Добропільським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис № 201. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому позивач вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними неможливі. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач до судового засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, (а.с.20, 22). Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Відзив, або інші заяви до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.11.1999 року Добропільським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис № 201, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу, оскільки сімейних стосунків між сторонами не існує. Позивач не бачить можливості примирення. Даних, які б свідчили про те, що відповідач оспорює обставини, зазначені позивачем в заяві, судом не встановлено. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. Враховуючи встановлені судом обставини, небажання позивача підтримувати подружні відносини з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, , а також інтересам їх дитини. Що стосується вимоги позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища, суд зазначає таке. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ст.114 СК України). Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ст.115 СК України). Отже, враховуючи наведене, вимоги позивача щодо відновлення після розлучення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню і тому після набрання даним рішенням чинності, при розірванні шлюбу, позивачці слід відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно дост.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved