Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на жилу площу у квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що позивач [PERSON] є наймачем зазначеної квартири, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] - є членами сім'ї наймача. Фактично в данній квартирі проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачка [PERSON] раніше проживала в квартирі в якості члена родини наймача - дружини наймача. В 1993 році відповідачка [PERSON] забрала свої особисті речі з квартири та виїхала, пояснивши, що в неї тепер своє життя, своя сім'я та домому вона більше не повернеться. 4 листопада 1993 року позивач [PERSON] розірвав шлюб з відповідачкою [PERSON] Остання відома адреса відповідача спірна квартира, в якій вона не проживає більше двадцяти років. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 25 квітня 1994 року відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав у відношенні п'ятьох неповнолітніх дітей. З вказаного часу відповідачка в спірній квартирі не проживає без поважних причин, в зв'язку з чим позивачі вважають її такою, що втратила право на жилу площу в спірній квартирі. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали позовну заяву, та просили визнати [PERSON] на підставі ст. 71 ЖК України такою, що втратила право на жилу площу у квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується направленою за місцем реєстрації відповідача телеграмою, яка повернулася з відміткою, що адресат за телеграмою не з'явився, за даними відділу адресово-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області вона з 18 травня 1981 року до теперішнього часу зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за цією останньою відомою адресою її місця проживання вона відсутня, в зв'язку з чим відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач є належно повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки вона не повідомила, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без її участі на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька» в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 57), в зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів. Враховуючи, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши показання позивачів, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], - є членами сім'ї наймача зазначеної квартири, що підтверджується витягом з особового рахунку (а.с. 4) та довідкою, яка була видана Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради "Бюро приватизації і обміну житлового фонду" (а.с. 5) Суд встановив, що відповідач [PERSON], вселилася до квартири [ADDRESS] у встановленому законом порядку та проживала в ній з 18 травня 1981 року до 1993 року у якості члена сім'ї наймача, що крім показань позивачів, підтверджується довідкою житлового органу (а.с. 4). Суд встановив, що відповідач [PERSON] з 1993 року з власної ініціативи покинула спірне жиле приміщення і з зазначеного часу в ньому не проживає без поважних причин. Непроживання відповідача в спірному житлі з 1993 року без поважних причин підтверджується показаннями позивачів, поштовим повідомленням про відсутність її за місцем проживання. Суд встановив, що 4 листопада 1993 року позивач [PERSON] розірвав шлюб з відповідачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 14). Суд встановив, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 25 квітня 1994 року відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав у відношенні п'ятьох неповнолітніх дітей, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Донецька від 25 квітня 1994 року (а.с. 15). Зазначені докази свідчать про те, що відповідач залишила спірне житло з власної ініціативи та без поважних причин в ньому не проживає більше шести місяців, а тому відповідно до ст. 71 ЖК України втратила право на жилу площу в цій квартирі. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірній квартирі порушує законні права позивачів на житло, гарантовані ч.ч.1, 3 ст.47 Конституції України, та на приватизацію житла, гарантовані ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Тому суд вважає позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право на жилу площу в спірному житлі, законними, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved