Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 11 липня 2012 року між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №999-00023454/1 про надання кредиту, на підставі якого банком наданий позичальникові овердфарт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 22000 гривень, зі сплатою 19,0 % річних від суми заборгованості та з остаточним поверненням овердрафту до 10 липня 2015 року. Крім того, 11 липня 2012 року між банком та позичальником укладений договір №999-00023454 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до умов договору кредиту банк зобов'язався надати для власних потреб позичальника, за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку №999-00023454 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також договором кредиту передбачено отримання кредиту позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Згідно п.п.2.2 договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту не умовах овердрафту вважається момент (день) використання позичальником кредитних коштів на умовах договору, зокрема отримання позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо його видачі виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку. Згідно п.3.3.5 договору кредиту, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими відсотками за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Відповідно п. 1.4 договору кредиту встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з поверненням овердрафту здійснюється згідно додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору, та відповідно до якого погашення основної суми кредиту здійснюється щомісячно. Пунктом 2.6. договору кредиту встановлено, що сплата відсотків позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін т користування кредитом не пізніше 11 числа, починаючи з серпня 2012 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Також позичальник повинен сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Загальна сума щомісячного платежу по вищевказаним зобов'язанням визначена в додатку № 1 до договору кредиту в розмірі 1156 гривень 43 копійки. На протязі періоду кредитування, відповідач порушує умови договору кредиту щодо сплати основної заборгованості, нарахованих відсотків та комісії. П.п.4.8 договору кредиту передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань, зазначених у договорі протягом більше тридцяти днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом 30-ти днів з дати одержання повідомлення. В зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача з листом-претензією за вих. № 3135 від 22 квітня 2013 року з вимогою погасити заборгованість в повній сумі, але зазначена вимога відповідачем залишена без уваги. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом на умовах, визначених договором. Прийняті на себе зобов'язання по поверненню кредиту в обумовлені кредитним договором строки відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 19 вересня 2013 року заборгованість за зазначеним договором складає: заборгованість по кредиту - 19310 гривень 94 копійки; заборгованість за відсотками - 2908 гривень 23 копійки, заборгованість за комісіями за розрахункове обслуговування рахунку - 4550 гривень 00 копійок, штраф - 6500 гривень 00 копійок, а загальна сума заборгованості становить 33269 гривень 17 копійок. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює погашення кредиту, в зв'язку з чим банк звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності (а.с.29,34), не з?явилася, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.33,38). Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, однак поштове повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.32,37). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту - [PERSON], [INFO], уродженка м.Ананьїв Одеської області та мешканка [ADDRESS] (а.с.5-8). Також встановлено, що 11 липня 2012 року між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №999-00023454/1, згідно якого останній було надано овердфарт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 22000 гривень, зі сплатою 19,0 % річних від суми заборгованості та з остаточним поверненням овердрафту до 10 липня 2015 року (а.с.9-11). Судом з'ясовано, що 11 липня 2012 року між банком та позичальником [PERSON] був укладений договір №999-00023454 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи (а.с.12-15). Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору №999-00023454/1 від 11 липня 2012 року станом на 14 березня 2014 року заборгованість по поверненню кредиту становить: заборгованість по кредиту - 19310 гривень 94 копійки; заборгованість за відсотками - 2908 гривень 23 копійки, заборгованість за комісіями за розрахункове обслуговування рахунку - 4550 гривень 00 копійок, штраф - 6500 гривень 00 копійок, а загальна сума заборгованості становить 33269 гривень 17 копійок (а.с.18). Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довіреності ПАТ «Імексбанк» в особі Голови Правління Граматика Юрія Івановича, яка діє на підставі Статуту, уповноважує Шурман Марину Георгіївну представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління, в місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних) та в апеляційних судах (загальних, господарських, адміністративних) з усіма правами, які надані сторонам відповідними процесуальними законами, за винятком права укладення та підписання мирової угоди... включаючи наступні права: подавати, підписувати, пред'являти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю (а.с.29,34). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 11 липня 2012 року ПАТ «Імексбанк» дійсно було надано кредит [PERSON] в сумі 22000,00 гривень. Однак позичальник перестав вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved