Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права на спадкове майно посилаючись на те, що 11.12.2001 року померла їх мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Товсте, Радомишльського району по вул. Соболів,10. Ще при житті [PERSON] склала заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачам. Позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на будинок, проте отримали відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Вважають свої права порушеними, тому за їх захистом звернулися до суду. Позивачі в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги просив задовольнити. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 лютого 2001 р. [PERSON] зробила заповіт (зареєстрований в реєстрі за № 4, с. Раковичі) в якому належний їй на праві особистої власності жилий будинок і предмет домашної обстановки і вжитку заповіла на ім"я позивачів (а.с.с. 13). 11.12.2001 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Товсте, Радомишльського району по вул. Соболів, 10. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №663/2009 відносно майна померлої 11.12.2001 року [PERSON], судом встановлено, що позивачі звернулися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на будинок, проте отримали відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до довідки виконавчого комітету Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 342 від 02.10.2015 року (а.с.21) згідно по господарських книг за 2001-2005 роки головою двору по вул.. Соболів, 10 в с. Товсте Радомишльського району Житомирської області була [PERSON] Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Відповідно до положень ст.ст. 100,101 ЦК УРСР1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок , причому глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved