overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, алкогольною залежністю відповідача, постійними сварками, а також вчиненням з боку відповідача щодо позивача психологічного та фізичного насильства. Шлюбно - сімейних стосунків сторони не підтримують з 2012 року. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. За таких обставин шлюб існує формально. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на даний час немає. Позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду у 19.06.2014 року. Однак, враховуючи думку відповідача, який заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"ю необхідно зберегти, сторонам надавався строк на примирення. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги в повному обсязі, просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово стало погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має різні погляди на шлюб, сім'ю. Строк на примирення нічого не надав, відповідач та позивач продовжували проживати окремо, а тому позивач наполягає на розірванні даного шлюбу. Відповідач в судовому засіданні 28.07.2014 року, позов не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що бажає зберегти сім'ю. В судове засідання призначене на 25.09.2014 р. відповідач не з'явився, таким чином суд приходить до висновку, що за час, який було надано на примирення, згоди з позивачем вони не дійшли. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 948 (а.с.2). Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують і живуть окремо з 2012 року. Спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Спору про поділ майна на даний час не має. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім"ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя. Тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, непорозуміння. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено близько п'яти років тому. За таких обставин шлюб існує формально, сім"я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Спору про поділ майна, немає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час місце та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 липня 1997 року Бровківською сільською радою Андрушівського району, а/з 14. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують тривалий час, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Спору про поділ майна не має. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім"ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.01.2003 року, проте вони з чоловіком разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя, в результаті чого вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яку просила залишити їй на виховання. На утримання доньки просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції 11.01.2003 року, актовий запис №17 (а.с. 4). Судом встановлено, що подружжя разом не проживає протягом року, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Потапова 9" №64 від 09.10.2014 року донька проживає з матір'ю (а.с.10) Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. На теперішній час шлюбні відносини припинені. Відповідач їй матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, можливості працювати не має. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на її утримання до досягнення дочкою трьохрічного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, визнавши позовні вимоги в повному обсязі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2011 року сторони уклали шлюб у відділі РАЦС Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, запис за № 341, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER], від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], запис за № 252 (а.с. 6). Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіком - батьком дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає, позивачка знаходиться у відпустці до досягнення дитиною трьох річного віку, не має можливості працювати та матеріально утримувати дитину, тому потребує матеріальної допомоги. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з нього 1/4 частину його заробітної плати, задовольнивши позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. На теперішній час шлюбні відносини припинені. Відповідач їй матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, можливості працювати не має. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, визнавши позовні вимоги в повному обсязі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2007 року сторони уклали шлюб у відділі РАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, запис за № 267, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] (а.с. 6). Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №71; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №200 (а.с.5); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №665 (а.с.4), які проживають з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та позивача не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіком - батьком дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача не надає, позивач знаходиться у відпустці до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, не має можливості працювати та матеріально утримувати дитину, тому потребує матеріальної допомоги. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з нього 1/6 частину його заробітної плати, задовольнивши позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги за яким неодноразово уточнювала, в якому зазначила, що з 29.09.1990 року по 21.16.2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу за спільні кошти було придбано легковий автомобіль ЗАЗ, модель 110307, 2005 року випуску, червоного кольору, державний номер [NUMBER]. Згідно ст.69 ч.1, ст.70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Просить постановити рішення про поділ спільного майна подружжя за яким визнати за нею право власності на 1/2 частку легкового автомобіля ЗАЗ, модель 110307, 2005 року випуску, червоного кольору, державний номер [NUMBER] та визнати за відповідачем право власності на іншу 1/2 частку зазначеного автомобіля. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. В наданих суду заявах зазначили свою позицію з приводу пред'явлених вимог. За таких обставин фіксування судового засідання процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони з 29.09.1990 року по 21.12.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 15.11.2005 року за відповідачем було зареєстровано право власності на автомобіль ЗАЗ, модель 110307, 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. З п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" слідує, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно ст.ст.70, 71 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає за можливе прийняти позицію сторін щодо поділу транспортного засобу, виділивши у власність кожній із сторін по 1/2 частці автомобіля, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просила зобов'язати [PERSON] (відповідача) не чинити їй перешкоди в користуванні належною їй на праві власності часткою у розмірі одна третя у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] та вселити її у дане домоволодіння. Позов мотивовано тим, що позивач є власником однієї третьої частки у праві спільної часткової власності на спірне домоволодіння, а відповідач - двох третіх часток, але при цьому відповідач фактично володіє та користується даним об'єктом нерухомого майна та чинить перешкоди позивачу в користуванні, закривши на замок хвіртку та вхідні двері. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з підстав. Право власності позивача та відповідача на частки у праві спільної часткової власності підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 05 червня 2008 року у справі № 2-1954/2008 рік (а.с.7, 8), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.23-25), відомостями з комунального підприємства "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" (а.с.27-32), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.33), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.34) та сторонами не оспорюється. Доводи позивача щодо перешкод у користуванні домоволодінням підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Зокрема, свідок [PERSON] пояснив, що ключі від домоволодіння знаходяться у відповідача. Він разом із позивачем приїздив до спірного домоволодіння, але не могли у нього зайти, телефонували до відповідача, але безрезультатно. Свідок [PERSON] пояснила, що ключами від будинку володіє відповідач і не відчиняє позивачу на його вимогу. Усні заперечення відповідача проти позову суд відхиляє, оскільки вони не стосуються предмету спору, пов'язані з приводу врегулювання інших правовідносин між сторонами, а саме, з приводу виділу часток. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України (Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судовий збір слід стягнути з відповідача лише за оплату позовних вимог. Судовий збір за клопотання про виклик свідків та витребування доказів не слід стягувати з відповідача. Дане клопотання не підлягає оплаті судовим збором, оскільки не подавалось як заява (клопотання) про забезпечення доказів. З відповідача також слід стягнути витрати на правову допомогу. Позивач виконав обов'язок доказування згідно ст.60 ЦПК України в обсязі необхідному та достатньому для частково задоволення позовних вимог. На основі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Посилається на те, що сторонами 04 червня 2011 року Мереф"янською міською радою Харківського району Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 44. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди сторін на сімейне життя, побут. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено з травня 2019 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вважає, що подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 відкрито провадження по справі. Позивач, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04 червня 2011 року Мереф"янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 44 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 04.06.2011 року), під час державної реєстрації шлюбу прізвище відповідач змінила на « [PERSON] ». Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Посилається на те, що сторонами 13.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 662. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено з листопада 2019 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до наявної в матеріалах справи заяви розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 662 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 13.07.2012 року). Під час державної реєстрації шлюбу прізвище позивач змінила на " [PERSON] ". Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved