Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Львівське комунальне підприємство «Центральне», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Львів», про зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що будинок [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] перебувають у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні ЛКП «Центральне». Зазначає що відповідач здійснив реконструкцію підпірної стіни між житловими будинками на [ADDRESS] та [ADDRESS] із збільшенням висоти зазначеної стінки без погодження технічної документації, у зв'язку з чим ЛКП «Центральне» відносно [PERSON] складено протокол від 22.07.2013 року №2. 11.11.2013 року головою ГРА ЛМР прийнято розпорядження №457 «Про демонтаж фундаменту та цегляних стін між будинками [ADDRESS] та [ADDRESS]». Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (витяг з протоколу №41 від 29.10.2013 року), а саме забов'язано [PERSON] - власника квартири [ADDRESS] за власні кошти демонтувати самовільно влаштований стрічковий фундамент та цегляні стіни зі сторони подвір'я та виконати роботи по зменшенню висоти підпірної стінки між будинками [ADDRESS] та [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, з мотивів викладених у запереченні, додатково вказав, що він не здійснював жодних робіт по відновлюванню підпірної стіни між будинками [ADDRESS]-[ADDRESS] та не влаштовував стрічковий фундамент та цегляні стіни між будинками, а подані представником позивача документи жодним чином не підтверджують факту здійснення вищевказаних робіт саме ним. Просить суд відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю. Представник третьої особи ТзОВ «ДТК-Львів» - Шимборська О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити, оскільки незаконні дії відповідача перешкоджають ТзОВ «ДТК-Львів» у реалізації його прав наданих Ухвалою ЛМР №3012 від 26 грудня 2013 року на розташування земельної ділянки та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування житлових та громадських забудівель. Представники третьої особи - ЛКП «Центральне» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №6166 від 23.10.2013 року, виданою ЛКП «Центральне» (а.с.6). Відповіддю на лист [PERSON] як представника будинку на [ADDRESS] від 22.04.2013 року, адресованого начальнику ЛКП «Центральне» (а.с.7) у якому він просить відновити підпірну стіну, яка сполучає будинок [ADDRESS] з будинком [ADDRESS] за рахунок коштів інвестора [PERSON], вказано про те, що ГРА ЛМР не заперечує щодо відновлення зруйнованої підпірної стіни за рахунок [PERSON], за умови, що виконання даних робіт буде проводитися під наглядом керівництва та головного інженера ЛКП «Центральне» (а.с.8). У відповіді Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 27.09.2013 року №67/12440 (а.с.12) на запит ЛКП «Центральне» надано інформацію про те, що реконструкцію підпірної стіни між житловими будинками на вул. [ADDRESS] та [ADDRESS] із збільшенням висоти зазначеної підпірної стіни без погодженої технічної документації здійснив [PERSON]. Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 16.10.2013 року №7/13-6-6444 (а.с.13) та актом від 11.10.2013 року складеним комісією в складі представників адміністрації та ЛКП «Центральне» про встановлення факту самочинного будівництва(а.с.14), встановлено, що особою забудовника є гр.[PERSON], мешканець [ADDRESS] Однак даний громадянин уникає від проведення перевірки, що унеможливлює складання процесуальних документів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та вжиття відповідних заходів. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про істотне порушення прав ТОВ «ДТК-Львів» у зв'язку із наявністю на земельній ділянці по [ADDRESS] об'єктів самовільного будівництва. Як зазначає Верховний Суд України у Постанові Пленуму № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Згідно висловленої Верховним Судом України правової позиції у Постанові від 12 червня 2013 року, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, непередбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011 року визначено процедуру вирішення питань, пов'язаних з самочинним будівництвом на території м. Львова. Відповідно до п.2.1. даного положення відповідальність за своєчасне виявлення, попередження і вжиття заходів щодо припинення самочинного будівництва покладається на уповноважених посадових осіб та інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області; п.2.6. На особу, яка скоїла порушення, уповноважена посадова особа складає акт-попередження (додається), протокол про адміністративне правопорушення та скеровує його адміністративній комісії при районній адміністрації. Адміністративна комісія, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі. 2.7. Акт-попередження у всіх випадках самочинного будівництва складається на момент його виявлення, тобто негайно, та реєструється у журналі реєстру самочинного будівництва (форма довільна). У справах, які належать до повноважень інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, районні адміністрації скеровують акти-попередження у вказану інспекцію для прийняття відповідного рішення. 2.8. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області здійснює накладення стягнення на фізичних та юридичних осіб у порядку, визначеному Кодексом про адміністративні правопорушення, Законом України "Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування", Положенням про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Таким чином, з юридичного аналізу наведених норм закону слідує, що позов про знесення самовільного будівництва може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Про це ж йдеться у Постанові Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», в якому роз'яснено, що розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми (Закону № 3038-VI) та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Таким чином, оскільки відповідачем самовільно здійснено реконструкцію підпірної стіни між житловими будинками на [ADDRESS] та [ADDRESS] із збільшенням висоти зазначеної стінки без погодження технічної документації, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved