Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування від 19 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Коваль Н.В., [PERSON] передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла в дар 209/1000 часток квартири [ADDRESS] , загальною площею 291,8 кв.м. У вищевказаній квартирі, яка належить позивачу, зареєстрований відповідач, [PERSON] , який в квартирі не проживає тривалий час та добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Просила суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею 291,8 кв.м. та зняти з реєстрації. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали суду письмову заяву в який на задоволенні позову наполягали. Були сповіщені належним чином, просили суд розглянути справу за їх відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Був сповіщений належним чином, до суду надійшла письмова заява від 11.02.2020 року, в який він позовні вимоги визнав у порядку ч.1 ст. 206 ЦПК України та просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 19 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Коваль Н.В., [PERSON] передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла в дар 209/1000 часток квартири [ADDRESS] , загальною площею 291,8 кв.м. У вищевказаній квартирі, яка належить позивачу, зареєстрований відповідач, [PERSON] , який в квартирі не проживає тривалий час та добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Просила суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею 291,8 кв.м. та зняти з реєстрації. Відповідно до ч.І ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідач [PERSON] в квартирі позивача хоч і зареєстрований, однак не є власником 209/1000 часток квартири [ADDRESS] . Тривалий час (більше року) відповідач у зазначеній квартирі не проживає, добровільно забрав всі свої речі та виїхав з квартири. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 405 ЦК України, Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні: " Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7- ми днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином будучи зареєстрованим в квартирі, що належить позивачу на праві власності відповідач чинить йому перешкоди в користуванні цим майном, оскільки згідно діючого порядку він вимушений нести витрати за користування цією площею та інші житлово-комунальні послуги за відповідача. Таким чином, враховуючи наведені обставини та визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved