Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 31.03.2015 року уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування та просять: «Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом в рівних частках по ? за кожним на квартиру [ADDRESS]». В обґрунтування позову зазначають про те, що [PERSON] на підставі ордеру від 11 липня 1986 року № 05743, виданого виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів, отримала жиле приміщення на сім'ю з двох осіб, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS], оскільки в вересні 1992 року в повному обсязі сплатила паєнакопичення в розмірі 9895 руб. 12 коп. [INFO] року померла [PERSON]. Однак за життя покійна [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену вище квартиру. Позивачі є синами та спадкоємцями померлої матері - [PERSON] Звернувшись до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори позивачам було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності. Враховуючи, що позивачі в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє право не можуть, вважають, що позовні вимоги про визнання за ними права власності на квартиру в порядку спадкування після померлої [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав, просили його задовольнити. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, в своїх поясненнях на позовні вимоги у вирішенні заявлених вимог поклались на розсуд суду та просив слухати справу у відсутність представника. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представників позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати сторін по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області (а.с.35). 24.07.2008 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцями всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не склалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є її сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 71) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2010 року позивачі успадкували по ? земельної ділянки, яка розташована в адмінмежах Степівської сільської Ради, Монастирищенського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на земельну ділянку (а.с.29). В свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна не було включено майно, що належало померлій, а саме: квартира [ADDRESS]. На підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 18.06.1986 року №600/3, [PERSON] яка була членом ЖБК «Хімік-14» 11.07.1986 року було видано Ордер № 057437 серія Ж на право заняття житлового приміщення житловою площею 28,9 кв.м., яке складається з двох кімнат в квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до довідки ЖБК «Хімік-14» №257 від 16.1.2010 року, [PERSON] в вересні 1992 року сплатила пайовий внесок за вищевказану квартиру в розмірі 9895 руб. 12 коп. в повному обсязі, що склало суму паєнакопичення (а.с.12 Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Своє право власності на зазначену квартиру [PERSON] в БТІ за життя не зареєструвала, що підтверджується інформаційною довідкою Київського БТІ від 09.04.2010 року (а.с.23). У зв'язку з вищевикладеним постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 14.01.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їм у спадковому майні в рівних долях частку квартири [ADDRESS] після сметрі [PERSON]. (а.с.97). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 ЦК України). Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом першої черги, звернулися у встановленому законом порядку та строк з заявою на отримання спадщини, отримали відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності у них правовстановлюючих документів на спадкове майно, натомість, в матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що [PERSON] була власником квартири, суд вважає, що право позивачів на спадкування підлягає судовому захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved