Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 1/3 частини від заробітку відповідача на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення меншою дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 12.08.2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Аліменти позивач просить стягувати у частці від заробітку, оскільки відповідач має постійне місце роботи. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві просила позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 грн. 00 коп. на кожну дитину. Аліменти на дружину сплачувати не згідний, оскільки не має такої змоги матеріально. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2008 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2011 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є позивач. Діти перебувають на утриманні позивача, відповідач будучи працевлаштованим на посаді менеджера із збуту ТзОВ "Мікро-Ф", маючи постійну заробітну плату, добровільно коштів на утримання дітей не надає, матеріально їх не забезпечує. Відповідно до вимог ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працевлаштований, суд вважає, що з [PERSON], підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, [PERSON], [INFO], яка на даний час не досягла трьохрічного віку, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2011 року. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, позивачем не доведено, що матеріальне становище відповідача дозволяє останньому надавати кошти на її утримання, як дружини, а відповідач таку можливість заперечує, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимогу про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved