Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що 04.02.2004 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб, про що в книзі реєстрації атів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис № 1. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Сатанівської сільської ради від 22.01.2015 рок № 37. Вона має доходи з домашнього господарства, допомагає мати. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача немає. Просить стягнути з [PERSON], на її користь на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву від 20.02.2015 року про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю, просить його задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 20.02.2015 року про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов'язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст. 121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON], відповідач у справі, є батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.11.2004 року, актовий запис № 7, серія [NUMBER] виданого виконкомом Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 3). У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно довідки № 37 від 22.01.2015 року, виданої виконавчим комітетом Сатанівської сільської ради Монастирищенськог району, [PERSON], її син [PERSON], [INFO] проживає разом з матір»ю і перебуває на її утриманні ( а.с. 4). Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, а навпаки визнав позов повністю та не заперечував проти його задоволення. Суд з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного ст.ст. 121, 125, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved