Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 31.07.2009 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано в Турецькій Республіці міської ради Буджа Відділу реєстрації шлюбів, у зв'язку з чим в Міжнародній сімейній книзі серії L 01 № 960660 зроблено реєстраційний запис за № 2009/318. У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим спільне життя подружжя не склалося, сім`я фактично розпалась, сторони проживають окремо. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутись до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність, у разі неявки відповідача, дала свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач не з`явився за повісткою на поштове відділення, що суд розцінює як зловживання правами. В судове засідання призначене на 16.02.2017 року відповідач не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначене суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має. За таких обставин, на підставі статті 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 31.07.2009 року в Турецькій Республіці міська рада Буджа Відділу реєстрації шлюбів зареєструвала шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим в Міжнародній сімейній книзі серії L 01 №960660 зроблено реєстраційний запис за № 2009/318 (а.с. 12, 13). У відповідності до статті 58 Закону України "Про міжнародне приватне право", а також статей 22, 24-26, 38 Сімейного кодексу України (далі - СК), суд, дослідивши матеріали справи, встановив дійсність вказаного шлюбу. У шлюбі в подружжя народився син [PERSON] ([INFO], а.с. 7), який проживає разом з позивачем. Відповідно до частини першої статті 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що у зв'язку з різними поглядами на життя в подружжя постійно виникали сварки та непорозуміння, спроби налагодити відносини позитивних результатів не дали, у зв'язку з чим сім`я фактично розпалась, сторони проживають окремо. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між сторонами справи. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved