Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дитина -[PERSON] В серпні 2010 року шлюб між ними було розірвано. Також вказувала, що донька постійно проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. Протягом всього цього часу відповідач життям дитини не цікавиться, в утриманні та вихованні участі не бере. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною та не прагне цього. Таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки . Тому просила суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що органом опіки та піклування зроблено висновок про відповідність інтересам дитини позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор проти задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав не заперечила. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, тому суд приходить до висновку про можливість розгялду справи у його відсутність. Відповідач до суду заперечень проти позовної заяви не подавав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, думку прокурора, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Її матір»ю є позивач по справі - [PERSON] У 2010 році шлюб між сторонами по справі розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня - [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON] [PERSON] спільно з донькою та колишньою дружиною не проживає . Відповідно до характеристики [PERSON], виданої ПДНЗ №40 м. Полтави від 08.08.2014 року, за час перебування [PERSON] в дошкільному закладі батько не відвідував жодного свята, не був присутній на батьківських зборах, а також не приводив та не забирав дитину. Згідно довідки, наданої дитячим поліклінічним відділенням 1-ї міської клінічної лікарні, під час перебування [PERSON] на ортопедичних заняттях, батько не був присутній та не цікавився успіхами у навчанні дитини, а також не приводив її на заняття. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дослідженими в справі доказами встановлено, що вихованням неповнолітньої [PERSON], [INFO], займається позивач по справі, [PERSON] з дитиною не проживає. Крім того, з досліджених в справі доказів встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні та вихованні доньки, дитина перебуває на утриманні матері- [PERSON], відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки. Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007р. зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків підтверджено ту обставину, що дитина перебуває на утриманні матері- [PERSON]., відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки. Суд також бере до уваги висновок виконавчого комітету Київської в м. Полтаві ради, згідно якого вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON]., [INFO] та пояснення представника третьої особи - органу опіки та піклування Київської районної у м. Полтаві ради надані в судовому засіданні, що [PERSON] стосовно усунення перешкод у спілкуванні з дитиною до служби у справах дітей не звертався. Крім того, в судовому засіданні факту чинення перешкод [PERSON] в спілкуванні з дитиною з боку позивача - [PERSON] не встановлено. Таке ставлення відповідача до утримання та виховання своєї малолітньої дитини протягом тривалого часу суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов»язків. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток своєї малолітньої дитини, оскільки не спілкується з нею, не допомагає матеріально, не забезпечує належних умов проживання, лікування, одягом, харчуванням, що свідчить про те, що він нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що його необхідно позбавити батьківських прав відносно його доньки.

Outcome: approved