Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис №29756, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» грошові кошти у сумі 299\~291,04 грн. Виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні. Позивач вважає, що цей виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню та вказує, що 15.10.2008 між позивачем та ПАТ «Банк Форум» укладений кредитний договір №0284/08/20-Anewv зі строком погашення до 14.10.2015. В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, 15.10.2008 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами яких останні поручились перед ПАТ «Банк Форум» за виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2014 у справі №127/23861/13-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008 в розмірі 305091,74 грн. 05.04.2016 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС Вінницького міського управління юстиції Касяновським М. С. було відкрито виконавче провадження №50678879 по виконавчому листу №127/23861/13-ц, виданому Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 305091,74 грн. Вказана заборгованість була погашена в повному обсязі та 06.09.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50678879, якою встановлено, що вимоги виконавчого документа виконано в повному обсязі, борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження перераховані в повному обсязі. Позивач зазначає, що оскільки сума боргу по кредитному договору 0284/08/20-Anewv від 15.10.2008 сплачена повністю, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. було порушено вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Крім того, позивач вказує, що кредитний договір №0284/08/20-Anewv\~від 15.10.2008 не був нотаріально посвідчений, через що нотаріус також не мав права вчиняти виконавчий напис, так як законодавством не передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. До того ж позивач зазначає, що виконавчий напис було вчинено особою, яка не мала на це повноважень, оскільки наказом Міністерства юстиції від 24.02.2021 №727/5 «Про анулювання свідоцтва на зайняття нотаріально діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] », анульоване свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю, видане 26.12.2011 Міністерством юстиції України за №8679, а виконавчий напис було вчинено 18.03.2021. Вказане і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач просить визнати цей\~виконавчий напис\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу на суму 20000 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 18.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., за реєстраційним №29756, який перебуває на примусовому виконанні в Центральному ВДВС у місті Вінниці, виконавче провадження №65787019. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні та до участі в справі залучені як треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., старший державний виконавець Центрального ВДВС у м. Вінниці Наконечний С. С. Відповідач своїм правом на відзив не скористався. Однак, 14.09.2021 відповідач надав до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки виконавчий напис був вчинений правомірно, у межах строків звернення до нотаріуса. Крім того вказує на неспівмірність витрат на правничу допомогу та зазначає, що не може надати обґрунтованих заперечень щодо їх розміру, оскільки позивач не надав детального опису та переліку вчинених дій адвокатом. Треті особи своїм правом на надання пояснень не скористалися. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кононова Є. А. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та просила позов задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 15.10.2008 між позивачем та ПАТ «Банк Форум» укладений кредитний договір №0284/08/20-Anewv відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 48\~250,00 доларів США строком до 14.10.2015. В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, 15.10.2008 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами яких останні поручились перед ПАТ «Банк Форум» за виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2014 у справі №127/23861/13-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008 в розмірі 305091,74 грн, з яких: 32\~512,05 грн прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 226498,04 грн поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 35\~275,34 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 5109,24 грн поточна заборгованість за нарахованими процентами, 5697,07 грн пеня. 05.04.2016 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС Вінницького міського управління юстиції Касяновським М. С. було відкрито виконавче провадження №50678879 по виконавчому листу №127/23861/13-ц, виданому Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 305091,74 грн щодо боржника [PERSON] 06.09.2018 головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50678879 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання\~в повному\~обсязі рішення\~згідно з\~виконавчим документом). Вказаною постановою встановлено, що вимоги виконавчого документа виконано в повному обсязі, борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження перераховані в повному обсязі. 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис №29756, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008, укладеним з ПАТ Банк Форум», який в свою чергу відступив право вимоги за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008 згідно договору №1035-ф про відступлення права вимоги за кредитним договорами від 16.03.2018 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», в сумі 299\~291,04 грн, з яких: 259\~010,09 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 40\~280,95 грн - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.18). 14.06.2021 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Наконечним С. С. було відкрито виконавче провадження №65787019 з виконання вказаного вище виконавчого напису (а.с.17). За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови,що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами,установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 в справі № 137/1666/16 вказала, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗаконуУкраїни «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як установлено судом заборгованість за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008 у сумі 305091,74 грн стягнута з позичальника, який є позивачем в цій справі, та поручителів рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2014 в справі №127/23861/13-ц. Вказане рішення виконане, заборгованість за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.08.2008 погашена, виконавче провадження щодо нього закрите у зв`язку з виконанням. Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В той же час нотаріусом вчинений оспорюваний виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008. Крім того, слід звернути увагу, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі №826/20084/14, про визнання не чинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року№662 визнано незаконним та не чинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 18.03.2021, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі №826/20084/14. Укладений кредитний договір №0284/08/20-Anewv від 15.10.2008, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. З огляду на викладене вище наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, судом установлено, що наказом Міністерства юстиції від 24.02.2021 №727/5 «Про анулювання свідоцтва на зайняття нотаріально діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] », який набрав чинності з дня його прийняття, анульоване свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за № 8679. Виконавчий напис було вчинено 18.03.2021, тобто після анулювання свідоцтва. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом може бути громадянин України, якому присуджено ступінь вищої юридичної освіти не нижче магістра, який володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про нотаріат» анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю є підставою для припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. З наведеного слідує, що вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією, яка може вчинятися лише нотаріусом, тобто особою, яка має діюче свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. В той же час оспорюваний виконавчий напис вчинено особою, яка не мала права на зайняття нотаріальною діяльністю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1362,00 грн судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141\~ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були\~фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved