Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органи опіки та піклування Василівська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав, в якому зазначає, що між ним та відповідачем було укладено шлюб свідоцтво серія [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Рішенням Василівського районного суду від 20.11.2014 шлюб між ним. та [PERSON] було розірвано. [PERSON] після розірвання шлюбу проживає та знаходиться на повному його утриманні та піклуванні. Мати не піклується про стан здоров`я, ухиляється від матеріального забезпечення сина. На прохання приймати участь у вихованні сина, [PERSON] категорично відмовилася, спілкуватися з дитиною не бажає. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, на адресу суду повернулися поштові повідомлення. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідач є матір`ю [PERSON] [INFO] , 20.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, [PERSON] з часу розірвання шлюбу до теперішнього проживає з відповідачем, та знаходиться на повному його утриманні. Відповідач ухиляється від виховання сина, не піклується про його здоров`я, моральне психічне та фізичне виховання, духовний розвиток, ухиляється від матеріального забезпечення сина. Відповідач повністю самоусунулась від виховання дитини, та участі у його житті. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.ст.180-181СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 СК України Пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України) Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Абзац 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач є матір`ю дитини, свої батьківські обов`язки по відношенню до нього не виконує тому слід позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved