Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, вказавши: вона проживала зі своїм покійним батьком [PERSON] у м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області по проспекту Шевченка, 6. Батько у її користь склав заповіт на все майно, що належало йому на день смерті. 08.12.2014 р. позивач подала заяву до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що на день смерті батька за місцем його проживання була зареєстрована її сестра [PERSON], якій на день смерті батька виповнилося 63 роки і вона таким чином мала право на обов'язкову частку у спадщині, як повнолітня непрацездатна дитина. Разом з тим, рішенням Підволочиського райсуду від 18.12.2013 р. [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житлом по підставі непроживання за адресою м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області по проспекту Шевченка, 6, понад один рік, хоча до даного часу по ряду причин рішення до виконання не пред'явлено. Також позивач вказала, що батько був ветераном війни, інвалідом першої групи, потребував стороннього догляду. Цим доглядом, забезпеченням його ліками, продуктами, оформленням інвалідності, підтримкою його у важкому безпорадному стані протягом тривалих років займалася позивач, а відповідач, знаючи про ці обставини, жодного разу не надала батькові допомоги, хоча з 2008 року вона проживає у Італії. Посилаючись на ст.1224 ЦК України, позивач просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 15.03.2014 р. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. При цьому доповнила, що [PERSON] не проживала у будинку батька, а проживала у будинку свого чоловіка по провулку Стецька у м.Скалаті, там же була прописана. У 2008 р. її мати померла, а батько тяжко захворів і сестра [PERSON] (вона ж [PERSON], вона ж Кімін) таємно взяла будинкову книгу і без відому батька у будинку прописалася, чим дуже був обурений батько. Того ж року відповідач поїхала до Італії, до м. Скалата приїхала у 2013 році, зупинилася у свого чоловіка, грошей батькові не давала. Відповідач [PERSON] в суд не з'явилася, на день подання позову була зареєстрованою у [INFO] і тому на підставі п.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Згідно ч.4 ст.169 і ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Третя особа - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] в суд не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини: [PERSON] ([PERSON]), [INFO] являється донькою [PERSON], який 15.03.2014 р. помер у віці 90-та років, тобто був особою похилого віку. Своїм заповітом від 27.09.2010 р. [PERSON] усе своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було заповів [PERSON]. 19.02.2015 р. приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] при розгляді заяви [PERSON] щодо вказано заповіту, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3, 2701 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Подільської сільської ради після смерті [PERSON] Підставою відмови вказано те, що на день відкриття спадщини до майна померлого [PERSON], з ним була зареєстрована його дочка [PERSON], якій було 63 роки і яка має право на обов'язкову частку у спадщині. Позивачка у своєму позові щодо усунення відповідача від права на спадкування обов'язкової частки посилається на вимоги ст.1224 ЦК України, згідно якої за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі і на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині. Оцінюючи твердження [PERSON] щодо ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві, суд враховує наступне: [PERSON], окрім того що був особою похилого віку, являвся інвалідом 1-ї групи довічно, поранення отримано в боях при захисті Батьківщини. У довідці №34 Скалатської комунальної райлікарні від 27.11.2012 р. вказано, що [PERSON] хворіє рядом захворювань і згідно заключення ЛКК потребував стороннього догляду постійно. Як випливає із довідки №6 Скалатської комунальної райлікарні, станом на 16.01.2014 р. [PERSON] хворів хронічним бронхітом, стенокардією, гіпертонічною хворобою та іншими захворюваннями. Свідок [PERSON], яка надавала медичну допомогу [PERSON] як медична сестра, повідомила: останні роки [PERSON] був у тяжкому стані. Він потребував сторонньої допомоги аби підвестися з ліжка, сходити в туалет, сам не міг рухатися. Його необхідно було годувати, оскільки він мав хворобу Паркінсона. Весь час його доглядали спочатку донька [PERSON] [PERSON], а згодом і сам позивач. Відповідача у будинку вона не бачила ніколи. Свідок [PERSON] показала: при їх розмовах [PERSON] часто згадував доньку [PERSON], скучав за нею як за дитиною, шкодував що вона йому не дзвонить, не приходить. Довідкою Скалатської міської ради №257 від 04.03.2015 р. підтверджено, що [PERSON] похоронила свого батька [PERSON], до дня його смерті проживала з ним, доглядала його. Рішенням Підволочиського райсуду від 18.12.2013 р. вирішено визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №6 по проспекту Шевченка у м. Скалаті Підволочиського району. В обгрунтування рішення судом вказано, що у вказаному будинку проживає [PERSON], а [PERSON] не проживає більше одного року без поважних причин. Вимогами ст.172 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти до них турботу та надавати їм допомогу. Проаналізувавши наведені докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] через свій похилий вік, тяжку хворобу, потребував стороннього догляду, однак його донька [PERSON] ухилилася від надання йому допомоги. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 особа, яка має право на обовязкову частку у спадщині, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК України. На підставі наведеного у сукупності суд вважає, що твердження позивача і посилання її на застосування вимог ст.1224 ЦК України є підставними, а тому позов слід задовольнити. На підставі ст. 172 Сімейного кодексу України, ст. 1224 ЦК України,

Outcome: approved