Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що знаходиться на території Іванівської селищної ради. Позивачем є спадкоємицею майна померлої за заповітом. Однак, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку позивачу перешкоджає та обставина, що позивачем пропущений встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, який він пропустив у зв`язку з тим, що вважав себе таким, що спадщину прийняв, оскільки постійно проживав до дня смерті з [PERSON] , яка є його бабусею, фактично після її смерті вступив в управління спадковим майном, всі оригінали правовстановлюючих документів перебувають у нього. При звернення до нотаріуса позивач дізнався, що встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила, у зв`язку з чим просить його позовну заяву задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положенням ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом при досліджені матеріалів даної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власносіт на нерухоме майно. Відповідно до відповіді нотаріуса, спадкова справа на померлу [PERSON] не заводилися. Відповідно до довідки з селищної ради, [PERSON] проживав разом з [PERSON] без реєстрації до дня її смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії заповіту, все своє майно померла [PERSON] заповідала позивачу, заповіт чинний та не скасований що підтверджується витягом зі спадкового реєстру. Однак, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку позивачу перешкоджає та обставина, що позивачем пропущений встановлений ст.1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив через те, що вважав себе таким, що спадщину прийняв, оскільки постійно проживав до дня смерті з [PERSON] , яка є його бабусею, фактично після її смерті вступив в управління спадковим майном, всі оригінали правовстановлюючих документів перебувають у нього, що підтверджується довідкою з сільської ради та наданими завіреними копіями правовстановлюючих документів на будинок. Тому позивач вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.(ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування " від 30.05.2008 року № 7п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7«Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже ті обставини, на які посилався позивач суд вважає обґрунтованими, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи обставини на які посилався позивач при звернені до суду, беручи до уваги що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , суд вважає, що зазначені позивачем обставини являються поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк - терміном чотири місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання до органів уповноважених займатися відкриттям та веденням спадкових справ заяв про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] .

Outcome: approved