Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на праві приватної власності належить майно, а саме: будівлі та споруди, які складаються з літ А- побутове приміщення (цегла) - 49,4 кв.м., літ. Б - ангар (з/бетон) - 340,5 кв.м., літ. В - ангар (шлакобетон) - 524,1 кв.м., літ. Г - вагова (цегла) - 9,7 кв.м., літ. Д - склад (цегла) - 14,0 кв.м., літ. ТІ - навіс, літ. Е - вбиральня (цегла), літ. З - складе(тимчасовий/метал), літ І - навіс (тимчасовий/металеві стовпи), літ. Л - склад (тимчасовий/метал), літ. К-колодязь, №1-3-огорожа, І,II - замощення, Б.тр. - трансформаторна підстанція, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ) (до перейменування адреса значилась як: [ADDRESS] ), реєстраційний номер нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 43788412214, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,8 га держфонду з кадастровим номером: 1221455400:02:010:0350, вартістю 1479888,90 грн. Право власності АБ «УКРГАЗБАНК» на вказане нерухоме майно підтверджується свідоцтвом, виданим 31.10.2017 року Кудрявцевою Т.М., приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 2048 (бланк НМТ 740653). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 102100675 від 31.10.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 43788412214. Як зазначається позивачем, не зважаючи на те, що позивач є власником вказаного нежитлового приміщення, відповідач до цього часу не звільнив його та не передав позивачу. Таким чином відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні його права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, чим порушує його право власності. Предмет позову становить вимога про усунення перешкоди у здійсненні права користування ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИМ БАНКОМ «УКРГАЗБАНК» майном, а саме: будівлями та спорудами, які складаються з літ А- побутове приміщення (цегла) - 49,4 кв.м., літ. Б - ангар (з/бетон) - 340,5 кв.м., літ. В - ангар (шлакобетон) - 524,1 кв.м., літ. Г - вагова (цегла) - 9,7 кв.м., літ. Д - склад (цегла) - 14,0 кв.м., літ. ТІ - навіс, літ. Е - вбиральня (цегла), літ. З - склад (тимчасовий/метал), літ І - навіс (тимчасовий/метал еві стовпи), літ. Л - склад (тимчасовий/метал), літ. К - колодязь, №1-3 - огорожа, Щ - замощення, Б.тр. - трансформаторна підстанція, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ) (до перейменування адреса значилась як: [ADDRESS] ), реєстраційний номер нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 43788412214, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,8 га держфонду з кадастровим номером: 1221455400:02:010:0350, вартістю 1479888,90 грн., шляхом виселення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, представник позивача не з`явився, письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, а саме: будівлі та споруди, які складаються з: літ А- побутове приміщення (цегла) - 49,4 кв.м., літ. Б - ангар (з/бетон) - 340,5 кв.м., літ. В - ангар (шлакобетон) - 524,1 кв.м., літ. Г - вагова (цегла) - 9,7 кв.м., літ. Д - склад (цегла) - 14,0 кв.м., літ. ТІ - навіс, літ. Е - вбиральня (цегла), літ. З - складе(тимчасовий/метал), літ І - навіс (тимчасовий/металеві стовпи), літ. Л - склад (тимчасовий/метал), літ. К-колодязь, №1-3-огорожа, І,II - замощення, Б.тр. - трансформаторна підстанція, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ) (до перейменування адреса значилась як: [ADDRESS] ), реєстраційний номер нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 43788412214, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,8 га держфонду з кадастровим номером: 1221455400:02:010:0350, вартістю 1479888,90 грн., на підставі свідоцтва, виданого 31.10.2017 року Кудрявцевою Т.М., приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 2048 (бланк НМТ 740653). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 102100675 від 31.10.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 43788412214 (а.с.5,6). Вказане свідоцтво було видане на підставі акту старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли Віталія Едуардовича про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, при примусовому виконанні виконавчого листа №175/807/15-ц, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.10.2015, яким задоволено позовні вимоги ПАТ АКБ «Укргазбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" за кредитним договором №393/ф/М5 від 21.08.2008 року в сумі 267 979,40 доларів США та 6 813 625,17 грн., в тому числі: за тілом кредиту 130 500,00 доларів США; за процентами 137 479,40 доларів США; пеня по тілу кредиту 3 639 714,47 грн.; пеня за відсотками 3 173 910,70 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] на підставі договору дарування 1/2 частин будівель і споруд від 13.11.2013 року та договору дарування 1/2 частин будівель і споруд від 19.11.2013 року, встановивши способом реалізації - продаж з прилюдних торгів за початковою ціною, згідно оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження (а.с.11-12, 7-8). 26.07.2018 за вих. №513/217/2018 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про звільнення та передачу позивачу вказаного нерухомого майна (а.с.13,14), втім, остання залишилася поза увагою відповідача. Таким чином, матеріалами справи підтверджується перебування відповідача за відсутності правових підстав у спірному приміщенні, яке належить на праві власності позивачеві. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України зміст права власності становлять правомочності володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Під володінням слід розуміти усвідомлену юридично гарантовану можливість мати річ у своєму фактичному виключному господарському пануванні. Під користуванням слід розуміти юридично забезпечену можливість застосовувати корисні властивості речі. Під розпорядженням слід розуміти юридично забезпечену можливість визначати подальшу долю майна шляхом вчинення щодо неї юридичних актів. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом статті 391 Цивільного кодексу України та виходячи з її назви (захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння), нею встановлено речовий спосіб захисту права власника від порушень, які не пов`язані з позбавленням власника правомочності володіння, а спрямований на захист його правомочностей користування та розпорядження майном. Оскільки позбавити власника, без позбавлення самого правового титулу, правомочності володіння спірним нежитловим приміщенням як нерухомим майном в силу його специфіки неможливо. У випадку безпідставного знаходження у ньому відповідача, має місце саме створення перешкод у користуванні та розпорядженні приміщенням без позбавлення володіння. Належним способом захисту при цьому є встановлений статтею 391 Цивільного кодексу України негаторний позов про усунення перешкод у користуванні власником майном, під який підпадає вимога про виселення відповідача. Разом суд бере до уваги, що постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року касаційну скаргу [PERSON] та його представника [PERSON] задоволено частково; рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.35-40) та постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.06.2019 апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2015, яким було відмовлено в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишено без змін (а.с.71-74, 66). Втім, суд бере до уваги, що на даний час власником спірного нерухомого майна в розумінні ст. 316 ЦК України є саме позивач (доказів про скасування державної реєстрації права власності позивача на спірне нерухоме майно суду не надано), тоді як відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved