Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Траст» , та враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за грудень 2015 року в сумі 3811 грн. 75 коп. та середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3314 грн. 40 коп., посилаючись на те, що після звільнення з роботи їй не було виплачено заборгованість по заробітній платі в повному обсязі. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, місце і дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.\~ст.196, 224-226 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Як вбачається з трудової книжки позивача №3082789, [PERSON] 04.01.2016 було звільнено з ТОВ «Ренесанс Траст» за переведенням до ЗАТ «Житомирські ласощі». В день звільнення позивача з роботи відповідачем не було виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі за грудень 2015 року в сумі 3811 грн. 75 коп., що підтверджується довідкою з Пенсійного фонду України (а.с.6). Статтею 43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Реалізація зазначених конституційних прав громадян врегульована Законом України від "Про оплату праці" 24 березня 1995 р. N 108/95-ВР,\~Кодексом законів про працю України\~(далі\~КЗпП), іншими законодавчими та нормативними актами. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці»\~визначено, що заробітна плата - \~це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі за грудень 2015 року в сумі 3811 грн. 75 коп. та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.01.2016 року по день прийняття судового рішення-25.10.2016 року (165,72 грн.-середня денна заробітна плата х 202 робочих дні) 33475,44 грн. Суд вважає за можливе вийти за межі заявленої суми до стягнення, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка розраховується з наступного дня після звільнення та по день ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved