Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 березня 2000 року. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Проживаючи в одному будинку з відповідачем позивач та відповідач стали чужими людьми. Причиною стало байдуже ставлення відповідача до сумісного побуту. Він не працює, не хвилюється яким чином забезпечити дитину. Позивач втомилася самотужки забезпечувати сім'ю. Позивач вважає, що сторони по справ мають різні погляди на сімейне життя, їх сім'я розпалася остаточно та не може бути відновлена, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На теперішній час син перебуває на повному її утриманні, відповідач від утримання дитини ухиляється, коштів позивача не достатню для утримання дитини. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №03, які мають неповнолітню дитину. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювати. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Оріхів, Запорізької області, ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], уродженки м. Оріхів, Запорізької області, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. У судовому засіданні позивач на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 04 березня 2000 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 березня 2000 року (а.с. 7). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 серпня 2000 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, відповідач доказів того, що має на утриманні інших дітей, непрацездатну дружини, батьків, не надав. Тому суд вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved