Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористані дні відпустки і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 18.07.2001 року він працював у відповідача, 25.01.2017р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата з 25 жовтня 2016 року, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат, компенсація за невикористані відпустки. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату з 25 жовтня 2016 року, стягнути вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, компенсацію за невикористані дні відпустки, стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши думку сторін, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що 18.07.2001 року його було прийнято на роботу до ПАТ «СМНВО» слюсарем-ремонтником згідно наказу № 4863/оп від 17.07.2001 року. Згідно наказу по підприємству № 694/вк від 24.01.2017 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3\~ст. 38 КЗпП /а.с.8/ З довідки ПАТ «СМНВО» вбачається, що станом на січень 2017 року заборгованість підприємства перед [PERSON] становить 20206,40 грн., я яких: 7810,46 грн. -\~заборгованість по заробітній платі, 10839,84 грн. -\~вихідна допомога при звільненні, 1556,10 грн. сума нарахованої компенсації за невикористану відпустку. Стаття 43 Конституції України у відповідності зі ст. 23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникові щомісячно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ст. 47 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язаний у день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і зробити з ним розрахунок у терміни, встановлені в ст. 116 даного кодексу, тобто при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Цю саму вимогу містить і ст. 12 Конвенції № 95 Міжнародної Організації Праці про охорону заробітної плати, згідно з якою при припиненні дії трудового договору з працівником проводиться остаточний розрахунок із виплатою усієї належної йому заробітної плати. Борг по заробітній платі позивачки складав на день звільнення 7810,46 грн., вихідна допомога у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат - 10839,84 грн., компенсація за невикористану відпустку 1556,10 грн. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі та в розмірі 7810,46 грн. вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат 10839,84 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених уст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. № 13Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, якщо при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільнені, судом буде встановлено, що в день звільнення працівнику не виплачена заробітна плата, то на підставі ст. 117 КЗпП України суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення рішення. Відповідно до довідки ПАТ «СМНВО» середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні 2 календарні місяця роботи, перед звільненням, складає 164,24 грн. Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року ПАТ "СМНВО" встановлено з 26.05.2014 року всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 4805,12 грн. (з розрахунку 63 дні*164,24 грн./день = 10347,12 грн. грн.) Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовна заява [PERSON] до ПАТ «СМНВО» про стягнення не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved