Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району, про встановлення факту юридичного значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] в с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 1.80 га яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті право на спадкування за законом першої черги виникло в позивача - доньки спадкодавця та матері спадкодавця [PERSON] відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини. Спадкоємці [PERSON] а та [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини тобто вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини. [INFO] в с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частка земельна ділянка площею 1.80 гектара, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (що належала [PERSON]) та на земельну ділянку площею 1.80 га, що належала [PERSON] на праві власності. Після смерті [PERSON], в позивача виникло право на спадкування за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за спадкодавцем. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, у вирішенні справи покладається на суд. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Уланівською сільською радою Хмільницького району доведено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку площею 1.80 гектара, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] відповідно до державного акту серії [NUMBER] виданого 03.01.2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Уланівської сільської ради від 17.05.2001 року. Свідоцтвом пре смерть серії [NUMBER] доведено, що [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті постійно проживала в с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: - 1/2 частки земельної ділянки площею 1.80 гектара, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала [PERSON] відповідно державного акту серії [NUMBER] виданого 03.10.2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Уланівської сільської ради від 17.05.2001 року; - земельна ділянка площею 1.80 гектара цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала [PERSON] відповідно державного акту серії [NUMBER] виданого 3.10.2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Уланівської сільської ради від 17.05.2001 року. Як убачається з довідки Уланівської сільської ради Хмільницького району позивач на день смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала разом із спадкодавцями в с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області. Відповідно до листів державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 409/01-16 від 14.04.2017 року, № 649/01-16 від 30.06.2017 року, спадкові справи після смерті [PERSON], який помер [INFO], та після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилися і свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.37,50). Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, діючого на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Стосовно спадкового майна на яке відсутні правовстановлюючі документи, то суд вважає встановленим факт, що позивачі в силу вимог закону є такими, що прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак не можуть оформити своє право у нотаріальному порядку в зв'язку з втратою документів та неможливістю отримання їх дублікату. Таким чином судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, позаяк відсутні оригінал державних актів, що в свою чергу і зумовило її звернутися до суду з даним позовом. Про втрату сертифіката свідчить оголошення в газеті "Життєві обрії", що доводиться копією примірника. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Враховуючи те, що позивач, яка є спадкоємцями за законом, прийняла спадщину після смерті матері та батька, і на момент смерті останніх їх право власності на землю не припинилося, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за позивачем. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved