Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 47033,39 грн. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті ДТП. В позові зазначив, що 05.04.2018 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 660/18-Т/ЗП115 від 05.04.2018 року, відповідно до якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Ford Focus», д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 04.05.2018 року в м. Запоріжжя, по вул. Рекордна, сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Avia 31». д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна», є відповідач [PERSON] . Відповідно до рахунку СТО та актів виконаних робіт вартість відновлювального ремонту склала 145033,39 грн., що була сплачена позивачем. Цивільна відповідальність відповідача [PERSON] , на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової, відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 7387485. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою на виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Юнівес» в свою чергу, здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 98000 грн. в межах ліміту страхового відповідальності за вказаним полісом за вирахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. Водночас оскільки сума понесених збитків в повному обсязі позивачу відшкодована не була, різниця між сумою страхового відшкодування та фактично завданими збитками на суму 47033,39 грн., на думку позивача повинно бути стягнуто з [PERSON] , як особи винної у завданні шкоди. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат понесених у зв`язку з розглядом справи в сумі 1921 грн. Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до судового розгляду по суті на 27.03.2020 року. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, шляхом направлення судової повістки, за адресою місця проживання. Відповідач також повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не направлявся, зустрічного позову в строк наданий судом - не пред`явлено. Стаття 223 ЦПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а саме: неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи також у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних міркувань. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до положень ст. ст. 3,5,6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 05.04.2018 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 660/18-Т/ЗП115 від 05.04.2018 року, відповідно до якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Ford Focus», д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія договору (а.с. 7-12). 04.05.2018 року в м. Запоріжжя, по вул. Рекордна, сталася подія ДТП за участю автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Avia 31». д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є відповідач [PERSON] , про що свідчить постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2018 року у справі № 336/2509/18, що набрала законної сили 26.06.2018 року (а.с. 30). Стаття 82 ЦПК визначає, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Факти встановлені відносно сторін рішеннями суду приймаються судом при розгляді справи та визнаються такими, що повторному доказуванню не підлягають. 07.05.2018 року [PERSON] звернувся до позивача ПАТ «СК «Арсенал Страхування » з заявою про виплату страхового відшкодування та 18.07.2018 року щодо доплати страхового відшкодування. Згідно рахунків № СКН-К-000000000000040 від 04.05.2018 року, № СКН-К-000000000000107 від 27.06.2018 року, наданого ФОП [PERSON] та рахунку № СБВ-К-000000000000003 від 16.07.2018 року, наданого ФОП [PERSON] , було виконано роботи по ремонту автомобіля «Ford Focus», д.н. [NUMBER] вартість яких склала 145 033 грн. 39 коп. За змістом ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило на рахунок ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 135478,99 грн. та 6323,40 грн. відповідно. Виплата страхового відшкодування здійснена ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на заяви Страхувальника, що підтверджується платіжними дорученнями від 22.05.2018 № 996369, № 9724248 від 23.07.2018 року та № 9723356 від 16.07.2018 (а.с. 18-20). Цивільна відповідальність відповідача [PERSON] , на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової, відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс AК 7387485.(а.с.6). Як визначено ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Згідно норм ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як передбачено ст. 993 ЦК України До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «Юнівес» з регресною вимогою яка була задоволена та на користь позивача ПрАТ «СК «Юнівес» виплатило страхове відшкодування на суму 98000 грн. в межах ліміту страхового відповідальності за вирахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Норми Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), є спеціальними для страховика. У відповідності до п. 22.1. Закону № 1961-IV У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч. 2 п. 12.1 Закону № 1961-IV Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до змісту ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження склала 145033,39 грн. Таким чином в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] майну належному [PERSON] завдано реальну шкоду, вартість робіт необхідних для відновлення якого складала 145033,39 грн. вказана сума була сплачена позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Водночас, оскільки закон № 1961-IV є спеціальним для ПрАТ «СК «Юнівес» та не дозволяє стягнути з останнього повну вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] , а сума, яка підлягає стягненню зі страховика є недостатньою для повного відшкодування шкоди завданої діями [PERSON] , деліктні правовідносини з яким регулюються положеннями ЦК України, суд приходить до висновку, що з останнього, як з завдавача шкоди, підлягає стягненню різниця, між страховою виплатою, що була виплачена ПрАТ «СК «Юнівес» в межах ліміту відповідальності страховика та реальною вартістю відновлення транспортного засобу, в сумі 47033,39 грн. (145033,39 грн. - 98000,00 грн.) на користь позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved