Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання в порядку спадкування в першу чергу за законом після смерті їхнього батька [PERSON], який помер [INFO], права власності на спадщину, а саме : на 1/3 ч. квартири [ADDRESS], на 1/9 ч. квартири [ADDRESS] та 1/6 ч. автомобіля Hyundai Accent, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], за кожним з них, а також про стягнення на користь кожного з них з відповідача [PERSON] по 18177,00 грн. в якості грошової компенсації вартості належної кожному з них частки у вказаному автомобілі (т.1, а.с.2-4, т.2, а.с.16-17). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги до [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] вказують, що у встановлений законом строк ними були подані нотаріусу заяви про прийняття спадщини щодо майна їхнього батька [PERSON], який помер [INFO], але отримання ними свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно унеможливлюється в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON], яка зберігає усі оригінали правовстановлювальних документів на майно спадкодавця, не надає ці документи нотаріусу. Відповідач [PERSON] в свою чергу подала зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що протягом останніх днів свого життя її чоловік [PERSON] важко хворів та знаходився у лікарні, але незважаючи на це його сини від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] не навідалися до батька, не доглядали за ним, не допомагали йому матеріально та не сприяли його лікуванню. Також [PERSON] вказує, що [PERSON] взагалі не спілкувався зі своїм батьком [PERSON], який помер [INFO], протягом останніх трьох років його життя та аж до самої його смерті (т.1, а.с.96-99, 107-110). В судовому засіданні [PERSON], яка є представником позивачів [PERSON] і [PERSON], підтримала позовні вимоги своїх довірителів та не визнала зустрічний позов [PERSON], а [PERSON], яка є представником відповідача [PERSON], не визнала позов первісний позов [PERSON] і [PERSON] та підтримала зустрічний позов своєї довірительки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та допитавши свідків, суд доходить висновку, що первісні позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON], не залишивши заповіту, та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з : двокімнатної квартири під [ADDRESS], право власності на яку померлий набув на підставі договору дарування від 20.10.2006 р. за р.№ 1-4217, зареєстрованому в КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 13.11.2006 р. (номер запису : 16 в книзі : 614пр-39) ; 1/3 ч. квартири [ADDRESS], право власності на яку померлий набув на підставі свідоцтва про право власності на житло за р.№ 7-4848, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 28.12.1994 р. ; та автомобіля марки Hyundai моделі Accent, 2006 року випуску, зеленого кольору, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належав померлому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 14.12.2006 р. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] є його сини від першого шлюбу [PERSON] і [PERSON] та його дружина [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі на дату своєї смерті. Відповідно ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як слідує з листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 29.07.2013 р. за № 185/02-14, 21.12.2012 року нею була заведена спадкова справа за № 8-2012 щодо майна [PERSON], який помер [INFO], на підставі заяв [PERSON] і [PERSON] про прийняття спадщини, але видача останнім свідоцтв про право на спадщину є неможливим через ненадання правовстановлювальних документів на майно спадкодавця. Позивачі стверджують, що правовстановлюючі документи на спадкове майно їхнього померлого батька [PERSON] зберігаються у відповідача [PERSON], яка відмовляється надати ці документи нотаріусу, а відповідач [PERSON] не спростувала ці доводи позивачів як цього вимагає ст.60 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що частки у спадщині [PERSON], який помер [INFO], кожного із його спадкоємців, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рівними. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що автомобіль Hyundai моделі Accent, 2006 року випуску, зеленого кольору, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], був придбаний померлим [PERSON] за кредитні кошти, які були отримані ним згідно укладеного між ним та ВАТ КБ „Надра" кредитного договору № ОД07/12/2006/840-К/62 від 15.12.2006 р., умовами якого визначено, що датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним є 14.12.2012 року. Але померлий [PERSON] достроково виконав свої зобов'язання за цим кредитним договором щодо повернення кредиту і сплати усіх нарахувань за ним в повному обсязі. Наданий померлому [PERSON] кредит за кредитним договором № ОД07/12/2006/840-К/62 від 15.12.2006 р. був забезпечений порукою його дружини [PERSON], про що між банком і останньою був укладений договір поруки № ОД07/12/2006/840-П/62 від 15.12.2006 року. Крім того, суду не надано доказів, які б дозволяли зробити висновок про те, що померлий [PERSON] виконав свої зобов'язання за кредитним договором № ОД07/12/2006/840-К/62 від 15.12.2006 р. щодо повернення кредиту і сплати усіх нарахувань за ним за рахунок своїх особистих грошових коштів. Згідно ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина третя статті 61 СК України встановлює, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч.4 ст.65 СК України договір, укладеним одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. За приписами ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, автомобіль Hyundai моделі Accent, 2006 року випуску, зеленого кольору, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], є об'єктом права спільної сумісної власності померлого [PERSON] та відповідача [PERSON], а належні їм частки в цьому майні є рівними. Отже, згідно ч.2 ст.60 та ч.1 ст.70 СК України [PERSON] належить на праві власності ? частина автомобіля Hyundai моделі Accent, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], а інша ? частина цього транспортного засобу, яка належала померлому [INFO] [PERSON], згідно ст.1267 ЦК України підлягає розподілу між його спадкоємцями [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах. Згідно ч.2 ст.183 ЦК України вищевказаний транспортний засіб є неподільним, оскільки його не можна поділити без втрати його цільового призначення. У відповідності до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Як вбачається з висновку № 2580 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 23.06.2014 року судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість автомобіля Hyundai Accent, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням його стану на 23.06.2014 року, становить 112333,00 грн. (т.2, а.с.5-11), отже вартість частки цього спадкового майна кожного із спадкоємців померлого [INFO] [PERSON], а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], становить по 18722,17 грн. (112333,00грн.:2) :3=18722,17грн.). З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позивачі [PERSON] і [PERSON] довели в суді свої позовні вимоги. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON], суд виходить з наступного. Обгрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги, [PERSON] вказує, що протягом останніх днів свого життя її чоловік [PERSON] важко хворів та знаходився у лікарні, але незважаючи на це його сини від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] не навідалися до батька, не доглядали за ним, не допомагали йому матеріально та не сприяли його лікуванню, та більш того, його старший син [PERSON] взагалі не спілкувався з батьком протягом останніх трьох років його життя та аж до самої його смерті - [INFO]. Однак допитані судом свідок [PERSON], яка є двоюрідною сестрою померлого [PERSON], свідок [PERSON], яка є дружиною двоюрідного брата померлого [PERSON], свідок [PERSON], яка є колишньою дружиною померлого [PERSON] та матір'ю позивачів [PERSON] і [PERSON], та свідки [PERSON] і [PERSON], які є сусідами [PERSON] і померлого [PERSON], повністю спростували в суді вищевказані доводи [PERSON] та пояснили, що остання ненавиділа синів свого померлого чоловіка [PERSON], та коли до нього приходив його старший син [PERSON], то [PERSON] вчиняла скандали і навіть не впускала [PERSON] в квартиру, в зв'язку з чим померлий [PERSON] за життя приховував від [PERSON] той факт, що він спілкується зі своїм старшим сином [PERSON] по телефону та поза місцем свого проживання. Також вказані свідки підтвердили в суді, що померлий [PERSON] був матеріально забезпечений, тому не потребував матеріальної допомоги своїх синів [PERSON] і [PERSON], що останні відвідували свого померлого батька [PERSON] під час його знаходження в лікарнях в серпні та на початку грудня 2012 року, спілкувались з ним по телефону, дуже хвилювались про стан його здоров'я та були присутні на його похованні. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив суду, що з дитинства дружив з померлим [PERSON], але які були відносини між останнім та його синами [PERSON] і [PERSON] не знає. Відтак, суд критично оцінює показання допитаним судом свідків [PERSON] і [PERSON], які стверджували, що [PERSON] і [PERSON] не відвідували свого померлого батька [PERSON] під час його перебування на лікуванні в лікарнях в серпні та грудні 2012 року, та що це нібито їм відомо зі слів самого померлого [PERSON] Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що [PERSON] не довела в суді свої зустрічні позовні вимоги. На підставі викладеного і

Outcome: approved