Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Разом із позивачем у будинку зареєстрований його син - [PERSON] та його колишня дружина, відповідач по справі - [PERSON] , шлюб з якою було розірвано 23 травня 2016 року. Відповідачка вже чотири роки не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в будинку не має і, взагалі, будинком вона не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим будинком ні позивач, ні будь-хто інший відповідачці не чинили. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користуються понад один рік без поважних причин. Будь-якої домовленості про збереження за нею житлової площі за період його не проживання не існує. Реєстрація в будинку відповідачки позбавляє позивача можливості вільно користуватися своїм житлом. На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] зі зняттям з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 14:00 год. 26 листопада 2020 року . 26 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 січня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідачки [PERSON] , щодо якої відсутні відомості про належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи. В дане судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про місце, час розгляду справи повідомлена судом належним чином, відзив на позов не надала. Представник Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування належним йому будинком, підтримав та просив задовольнити. Щодо зняття її з реєстрації, то позов в цій частині не підтримав, вказуючи, що рішення, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, для відповідного органу є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Також позивач просив не стягувати з відповідачки понесені ним витрати по сплаті судового збору. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того, позивач додатково суду пояснив, що в даний час він з колишньою дружиною взагалі не спілкується, йому не відомо, де вона мешкає, добровільно з реєстрації в належному йому будинку вона не знімається, будь-яких перешкод щодо користування вказаним будинком їй позивач не чинив і не чинить, з житла не виганяв. Відповідачка не цікавиться вказаним житлом, її речі в будинку відсутні, комунальні послуги вона не сплачує, в той же час в зв`язку з її реєстрацією у будинку комунальні послуги нараховуються і на неї. Наразі позивач створив нову сім`ю, повернення колишньої дружини є неможливим. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову, виходячи з наступного. Частина 3 ст.12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 27/100 частки будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору довічного утримання (догляду) від 25 червня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Виносум М.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 70, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6,7). Згідно копії будинкової книги, довідок виданих Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР №14.03-08/68360 від 21 жовтня 2020 року, №14.03-08/126700 від 23 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка є колишньою дружиною позивача [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але як зазначає позивач, фактично за даною адресою не проживає. Факт відсутності [PERSON] в будинку [ADDRESS] ) підтверджується також письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, оскільки будинок поділений на двох власників. Згідно пояснень свідків, [PERSON] з відповідачкою мешкав у спірному будинку однією родиною до 2016 року. Влітку 2016 року вона разом зі своєю матір`ю та невідомим чоловіком вивезла свої речі, меблі з будинку, після чого в спільному дворі не з`являлась, вселитися не намагалась. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником. Згідно із п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Під час судового розгляду встановлено, що відповідачка добровільно залишила спірний будинок, на даний час в ньому не проживає. Той факт, що відповідачка не проживає близько чотирьох років у спірному будинку підтверджується дослідженими в судовому засіданні вказаними доказами. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка тривалий час ніяких витрат по утриманню спірного будинку не несе, комунальні послуги не оплачує, доказів того, що вона намагається вирішити питання про вселення до спірного будинку, суду надано не було, що свідчить про те, що будинком вона не цікавиться. Також обставин того, що позивач, або інші особи чинять відповідачці перешкоди в користуванні зазначеним житлом, під час судового розгляду встановлено не було. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved