Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 17, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Красне-1, вулиця Миру, в обґрунтування якої зазначає, що вона є власником вищезазначеного будинку та в лютому 2011 року в своєму будинку вона зареєструвала відповідача, оскільки остання не мала реєстрації і не могла влаштуватись на роботу. З відповідачкою вони домовились, що вона зареєструє її на кілька місяців, та як вона працевлаштується, то з реєстрації зніметься, але минуло більше року, а відповідачка так з реєстації в будинку належному позивачу і не знялася, під час телефонних нагадувань обіцяла з реєстрації знятись добровільно, але так і не зробила цього. Зважаючи, що відповідач не проживає за місцем реєстрації в належному позивачу на праві власності будинку, будучи зареєстрованим в ньому без поважних причин та ніколи в ньому не проживала, речей в будинку своїх не тримає, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, участі у витратах на утримання житла не приймає і будь-яких домовленостей позивач з відповідачем щодо збереження за останнім права на проживання у належному позивачу будинку при відсутності понад один рік не встановлювалось, що перешкоджає позивачеві в користуванні її власністю, а тому у звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити і проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлявся, заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав. Третя особа, Обухівський районний відділ ДМС України у Київській області, в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду лист, якому просить розглянути справу у відсутність їхнього представника та просить винести рішення згідно чинного законодавства. Суд вважає можливим розглянути даний спір зі згоди позивача у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам\~ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши позивача, свідків, перевіривши та оцінивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 17, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Красне-1, вулиця Миру, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 20.06.2002 року виданим державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори яким посвідчується право власності на ? частину будинку та Свідоцтвом про про право на спадщину за законом від 20.06.2002 року на ? частину будинку. Згідно довідки наданої відділом адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області від 01.02.2016 року в будинку № 17, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Красне-1, вулиця Миру і зареєстрований відповідач - [PERSON], зазначене також підтверджується копією домової книги, що ведеться виконкомом Красненської сільської ради Обухівського району Київської області (а.с. 10-14) та довідкою № 529 від 23.12.2015 року виданою виконкомом Красненської сільської ради. Ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позивач як власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки як власник майна вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм\~\~майном, і позовні вимоги в\~\~порядку\~ст.391 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст. 405 ч. 2 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Яких-небудь доказів в спростування позову матеріали справи не містять. Оскільки відповідач [PERSON] відсутня в спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин, згідно актів складених за участю депутата Красненської сільської ради та свідків, що порушує права та інтереси позивача, оскільки остання повинна нести витрати по сплаті комунальних послуг в повному обсязі та немає можливості оформити субсидію від держави по сплаті комунальних послуг, а тому згідно\~ст. 405 ЦК України\~відповідач втратив право користування спірною житловою площею. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні доведений належними і допустимими доказами.

Outcome: approved