Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що 16 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, згідно умов якого відповідачу була передана в оренду земельна ділянка сільськогосподарського призначення строком на 10 років, яка належить позивачу на праві власності та розташована в межах території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області , загальною площею 9,19 га зі сплатою щорічної орендної плати у розмірі 3 676 грн. Зазначений договір належним чином було зареєстровано в Баштанському реєстраційному окрузі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.09.2008 року за № 040800602058. Відповідно до п. 11 договору оренди землі було встановлено, що орендна плата за користування землею відповідачем повинна вноситися до 31 грудня поточного року. Відповідач не виконує умови договору, не сплачує орендну плату, останній платіж було проведено під час укладання вказаного договору. З 2009 по 2013 рік орендна плата не виплачена, що свідчить про неналежне виконання умов договору. Загальна сума заборгованості по виплаті орендної плати за 2009-2013 роки становить 13 782 грн., з яких за 2009-2012 роки - 11028грн., за 9 місяців 2013 року - 2 754 грн.. Крім того позивач зазначила, що відповідно до довідки № 506/05-32, виданої відділом Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області нормативно грошова оцінка орендованої земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації становить у 2010-2013 роках - 137992 грн. 51 коп.. За такого, з урахуванням положень Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року № 92/2002 року позивач вважає, що має право на збільшення розміру орендної плати до 4 139 грн. 77 коп.. 25.03.2013 року нею було направлено до відповідача листа з заявою про внесення змін до договору оренди землі в частині збільшення розміру орендної плати в сумі 3 % від вартості земельної ділянки. Станом на 01.10.2013 року жодного листа про результати розгляду заяви позивача та прийняття відповідачем пропозиції не отримано. На день звернення до суду з позовом, земельна ділянка за твердженням позивача не використовується відповідачем за цільовим призначенням, не ведеться товарного сільськогосподарського виробництва , не проводяться заходи щодо меліорації, підвищення родючості та охорони земель, їх технічної паспортизації, що призвело до забруднення та погіршення властивостей орендованої земельної ділянки, що порушує п. 15 договору оренди земельної ділянки. На підставі вищевикладеного, просить винести рішення, яким достроково розірвати договір оренди землі від 16.08.2008 року, зобов'язати відповідача повернути орендовану земельну ділянку у стані придатному для цільового використання та стягнути з відповідача судові витрати понесені при зверненні до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив достроково розірвати договір оренди землі, оскільки відповідачем не виконуються умови договору в частині виплати позивачу орендної плати в обумовлені строки та земельна ділянка відповідачем не використовується за призначенням. Відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації та на його думку фактично не здійснює підприємницької діяльності. Згоден на розгляд справи у заочному порядку. Представник відповідача до суду не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином та вчасно. За згодою представника позивача розгляд справи проведено в заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 16 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір оренди землі терміном на 10 років, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.09.2008 року за реєстраційним № 040800602058. Відповідно до умов вказаного договору позивач передав в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку розміром 9,19 га. У тому числі ріллі 9,19га. відповідачу на оплатних умовах. Орендна плата згідно умов договору повинна вноситися до 31 грудня поточного року у грошовій формі в розмірі 3676 гривень щороку. Позивач зверталася з заявами до державних природоохоронних органів з приводу порушення відповідачем вимог земельного законодавства, ініціювала проведення Державною інспекцією сільського господарство в Миколаївській області позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні ТОВ «Біоленд-Херсон» орендованої земельної ділянки. Відповідно до повідомлення від 12.09.2013 року № л-335/14-14 Державної інспекції сільського господарства у Миколаївській області, в результаті позапланової перевірки використання орендованої земельної ділянки ТОВ «Біоленд-Херсон» встановлено, що відповідно до викопіювань із кадастрового плану існуючого використання земельної ділянки проведено фактичне використання земельної ділянки в натурі - під паром. Крім того, із довідки Управління статистики у Баштанському районі № 202/02-17 від 18.03.2013 року слідує, що за 2008-2013 роки ТОВ «Біоленд-Херсон» не надавало статистичну звітність, отже інформація про сільськогосподарську діяльність підприємства про посів та збір сільськогосподарських культур відсутня. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються земельної ділянки та відповідно до ч.1 ст. 2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, - при вирішенні питання про розірвання договору оренди землі (дострокового припинення земельних відносин) слід враховувати вимоги Земельного кодексу України щодо дострокового припинення права відповідача користуватись орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі ст.32 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Частина 2 статті 651 ЦК України визначає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Закон пов'язує можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду у зв'язку з невиконанням сторонами обов'язків, передбачених укладеним між ними договором. Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Несплата відповідачем орендної плати з 2009 року по 2013 рік, вказує на те, що систематично порушуються умови договору в частині несплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою. Статтею 34 Закону України "Про оренду землі" встановлений обов'язок орендаря у разі припинення договору оренди землі повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. За такого суд вважає, що постановлення рішення про дострокове розірвання договору оренди є підставою для повернення орендодавцеві земельної ділянки на умовах, визначених договором, та не потребує постановлення з цього питання окремого рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач довів наявність передбачених договором підстав для розірвання договору оренди землі. Доводи позивача щодо порушень відповідачем умов договору, останнім не спростовано. Таким чином діями відповідача, який не виконує зобов'язання відповідно до укладеного договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, були порушені права позивача , що обумовлені в договорі на отримання орендної плати. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved