Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що під час оформлення спадщини після смерті [INFO] її матері [PERSON] , виявилося, що на спірний будинок Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 15.05.2004 р. накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 9997, підстава ухвала Васильківського міськорайонного суду Київської області від 13.05.2004 р. б/н, власник - [PERSON] (третя особа по справі). Дійсно до 20.05.2003 р. [PERSON] була співвласником спірного будинку, проте свою частку вона продала до накладення арешту на будинок, а тому арешт на весь будинок було накладено безпідставно. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти предмета позову не заперечує. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 7). Постановою №219/02-14 від 24.04.2020 р. Васильківською міською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадковий будинок накладено арешт (а.с. 11). Про що свідчить витяг з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 12). Право власності [PERSON] на спадковий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 23.03.2004 р. (а.с. 13). У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 р. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно). Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для обтяження у вигляді арешту майна немає, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, зазначене обтяження майна підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved