Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вона, [PERSON] , є власником квартири, що розташована по [ADDRESS] . Відповідач був зареєстрована у будинку з її дозволу, оскільки вони проживали у незареєстрованому шлюбі як чоловік та жінка, утім з 07.10.2015 за зазначеною адресою відповідач не проживає, у зв`язку з чим позивач вважає, що останній втратив право на користування житлом, однак у добровільному порядку не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 22.05.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що [PERSON] являється власником квартири що розташована по [ADDRESS] , на що вказує договір купівлі продажу квартири від 08.11.2005 (а.с.6). Згідно записів вчинених у Домовій книзі на вищевказану квартиру, судом встановлено, що поміж позивача зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , про що проставлено штемпель відповідної форми та змісту. Згідно із довідкою виданою Липовецькою міською радою 18.03.2019 за №802 (а.с.7), встановлено, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак та не проживає з 07.10.2015. Згідно ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною другою\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Зважаючи на те, що відповідач не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання з 2015 року, у добровільному порядку не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації із належного позивачеві житлового будинку, що створює для позивача перешкоди, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача доведена, отож вони підлягають захисту судом, у спосіб що нею обраний (ст.405, 406 ЦК України), тому позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Розподіл судових\~витрат здійснити\~відповідно до\~Глави 8\~ЦПК України. На підставі ст.ст.16,\~319,\~321, 405, 406 ЦК України,

Outcome: approved