Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до Новоархангельської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, третя особа - Новоархангельська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області, про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом та виділення земельної ділянки із земель запасу чи резерву КСП «Колос», або із земель запасу чи резерву Новоархангельської територіальної громади, пояснивши, що [PERSON] , [INFO] ранніх років працював в колгоспі ім. Кірова. З 1976р. по 1995 р. працював шофером. У 1976 р, шляхом подачі заяви [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу ім. Кірова, працюючи спочатку шофером, потім помічником комбайнера, комбайнером. До 1995 року являвся членом колгоспу ім. Кірова, щороку отримував зерно та іншу сільськогосподарську продукцію, що надавав колгосп своїм членам. 01 січня 1995 рокум був звільнений з роботи та виведений із членів колгоспу КСП «Колос». Рішенням загальних зборів, протокол №1 від 01.12.1993 року КПС «Колос» реорганізоване в СТОВ «Колос». На моє звернення щодо причин не надання земельної частки (паю), моєму батькову, як колишньому члену колгоспу, голова правління зазначив, що до що до початку розпаювання батько був виключений із списків членів КСП «Колос». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як єдиний спадкоємець фактично прийняв спадщину, та звернувся в установлений законом строк до державного нотаріуса. Постановою №15/02-31 від 30.01.2021 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на право на земельну часку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП «Колос», що знаходиться на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, було відмовлено, в зв`язку з тим, що за [PERSON] не зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай). Рекомендовано питання щодо членства [PERSON] в КСП «Колос» вирішувати згідно законодавства в судовому порядку. Ця обставина перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Оскільки вирішити спір в добровільному порядку неможливо позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом, просив виділити йому земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та зобов`язати Новоархангельську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області виділити позивачу земельну частку (пай) із земель запасу чи резерву КСП «Колос» В судове засідання позивач не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Додаткових клопотань не мав. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Судові витрати просив залишити за ним. Представник відповідача - Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, до суду не з`явився, разом з цим надіслав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, вважав позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Третя особа приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В. в судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Сторони скористалися своїм правом, передбаченим ст. 211 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Із заяв вбачається, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність, тому підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування, які регулюються нормами ЗК України та ЦК Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивач одержав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №15/02-31 від 30.01.2021 року, згідно якої у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] на право на земельну часку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП «Колос», що знаходиться на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, було відмовлено, в зв`язку з тим, що за [PERSON] не зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с. 20). Отже, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, через неможливість визначення складу спадкового майна та відсутності правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Кальниболотською сільською радою Новоарханегльського району Кіровоградської області, за актовим записом №19, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 10). З огляду на копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, єдиним спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1948 року народження, який помер [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , податковий номер [NUMBER] (а.с. 13-14). До матеріалів справи долучена копія трудової книжки колгоспника № 79, дослідивши яку видно, що [PERSON] , 1948 року народження, вступив в 1976 році до членів колгоспу ім. Кірова, розташованого в с. Торговиця, Новоархангельського району, Кіровоградської області, та працював на різних роботах, шофером, помічником комбайнера, комбайнером, аж до виходу на пенсію у січні 1995 року (а.с. 12). Виходячи із змісту довідки №113 від 15.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, [PERSON] відсутній в списках у технічному звіті по передачі земельних часток (паїв) в натурі та складанню державних актів на право приватної власності на землю членам колишнього КСП «Колос» (а.с. 15). Згідно архівної довідки №Б-745/01-57 від 30.06.2020р., у документах архівного фонду «Колгосп імені Кірова Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області» у протоколах загальних зборів, уповноважених членів колгоспу за 1987 рік [PERSON] (так зазначено у документі) значиться членом колгоспу (протокол від 11 лютого 1987 року № 1) (а.с. 16). Одночасно Державний архів повідомив, що у протоколах загальних зборів уповноважених членів колгоспу та засідань правління колгоспу ім. Кірова за 1974, 1975 роки відомості про прийом у члени колгоспу [PERSON] відсутні. Документи колгоспу за 1988 -1996 роки до архіву на зберігання не надходили. Рекомендовано звернутися до архівного відділу Новоархангельської районної державної адміністрації (а.с. 17). Відповідно до довідки № 119 від 14.06.2019 року, наданої трудовим архівом Новоархангельського району Кіровоградської області, про стаж роботи [PERSON] в колективному сільськогосподарському підприємстві «Колос» Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, який складає із січня 1994 року по жовтень 1994 року 255 відпрацьованих людино-днів за 1994 рік; натомість за 1995 рік відомості про кількість відпрацьованих людино-днів відсутні; за січень 1995 року є відомості про нараховану заробітну плату (а.с.18-19). Разом з тим представником відповідача на адресу суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на час розпаювання КПС «Колос» [PERSON] був виключений із списків членів колективного сільськогосподарського підприємства; долученою до матеріалів справи довідкою № 113 від 15.03.2019 року підтверджена відсутність [PERSON] у списках у технічному звіті по передачі земельних часток (паїв) в натурі та складанню державних актів на право власності на землю членам колишнього КСП «Колос», при тому що, головним критерієм для отримання права на земельну частку (пай), на думку відповідача, є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю; відповідач піддав сумніву можливість виконання роками трудових обов`язків [PERSON] , який постійно проживав в с. Калинівка, Новоархангельського району Кіровоградської області в КПС «Колос», розташованого в с. Торговиця, Новоархангельського району Кіровоградської області; вважав доречним в справах про виділення земельної ділянки залучення до участі в справі КСП «Колос», безпідставним звернення [PERSON] до державного нотаріуса Іванової Н.К. 30 січня 2021 року, 10 років потому після смерті, [INFO] спадкодавця [PERSON] , а також вважав таким, що не відповідає дійсності факт звернень позивача до органів державної влади з питань реалізації свого права по успадкуванню земельної частки (паю), після смерті [PERSON] . На підставі вищевикладеного заявлений позов відповідачем не визнається, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. В своїй відповіді на відзив [PERSON] наголосив, що відповідно до статті 1 Закону України № 899-ІV від 05 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї, у випадках передбачених законом це може бути рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). [PERSON] , як колишній член КСП «Колос», на думку позивача мав першочергове право на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Позивач стверджував, що звернувся до державної нотаріальної контори впродовж, встановленого законом шестимісячного строку, після смерті [INFO] [PERSON] . Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину строками не обмежена. Про членство [PERSON] в КСП «Колос», позивач дізнався тільки у 2020 році, після чого і звернувся до державної нотаріальної контори, а після отримання відповідної відмови, до суду. Згідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На підставі чого, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. \~ \~ \~ \~При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. \~ \~ \~ \~Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. \~ \~ \~ \~Згідно їз статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений встатті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим). \~ \~ \~ \~Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частина другастатті 548 ЦК УРСР). \~ \~ \~ \~Статтею1216 ЦК Українипередбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] є актом переходу прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до її спадкоємця, а отже він не набуває первинного права власності на спадкове майно, воно переходить до нього від спадкодавця, тобто відбувається заміна вибулої сторони у правовідносинах з паювання землі її правонаступником (спадкоємцем). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і шляхом прийняття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) зазначено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі(на місцевості). Згідно положень п. 24 зазначеної постанови, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Не внесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до\~статті 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~право на\~земельну частку\~(пай)\~мають:\~колишні члени\~колективних сільськогосподарських\~підприємств,\~сільськогосподарських кооперативів,\~сільськогосподарських акціонерних\~товариств,\~у тому\~числі створених\~на базі\~радгоспів та\~інших державних\~сільськогосподарських підприємств,\~а також\~пенсіонери з\~їх числа,\~які отримали\~сертифікати на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у встановленому\~законодавством порядку;\~громадяни -\~спадкоємці права\~на земельну\~частку (пай),\~посвідченого сертифікатом.\~ Згідно частин першої та другої статті 2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям`право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~ \~ \~ \~За змістом статей 22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. \~ \~ \~ \~Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. \~ \~ \~ \~За життя спадкодавець [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ (сертифікат) та не провів державної реєстрації права власності на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює оформити спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. Позивач не має іншої можливості захистити своє майнове право, окрім як в судовому порядку, за положеннями ст.16 ЦК України його право підлягає захисту судом і заявлений позивачем спосіб такого захисту відповідає способу відновлення цих прав. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для про виділення земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , як колишньому члену СТОВ «Колос». Вимога щодо зобов`язання Новоархангельської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області про надання позивачу земельної частки (паю) із земель комунальної власності Новоархангельської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області є похідною від первісної вимоги і тому також підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак такі вимоги позивачем не заявлені, то понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд вважає, що понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у зв`язку з проханням в письмовій заяві. Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене та

Outcome: approved