Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зняти арешт з його майна, що накладений Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з виконання виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова у тому числі: у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12381945, дата реєстрації обтяження 10.04.2010 року; у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: тип обтяження - арешт рухомого майна, об`єкт обтяження - все рухоме майно, зареєстроване за №15645758, дата реєстрації обтяження 26.12.2015 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №32098661 з виконання виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. В межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно (тип обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 12381945) належне [PERSON] . Дане виконавче провадження (ВП №32098661) було завершено шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.05.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 18.01.2013 року. В подальшому стягувач повторно подав виконавчий документ до виконання, на підставі чого Відділом було відкрито виконавче провадження №40127506 з виконання того ж виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. В подальшому дане виконавче провадження було закінчено шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №40127506 від 29.05.2014 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на час винесення постанови, а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №44032305 із виконання того ж виконавчого документа - виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. 03.11.2014 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №47773014 з виконання виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. В межах даного виконавчого провадження було накладено обтяження - арешт рухомого майна (об`єкт обтяження - все рухоме майно) шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у ВП №47773014 від 25.12.2015 року. Дане обтяження зареєстроване 26.12.2015 року за №15645758. 21.02.2020 року [PERSON] звернувся із заявою до Відділу про надання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення. Однак, у задоволенні заяви було відмовлено, у зв`язку з тим, що матеріали вищевказаних виконавчих проваджень №32098661, №40127506, №47773014 знищені. Крім того, Відділом позивачу було повідомлено про те, що виконавче провадження №47773014 було завершено шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Не зважаючи на викладене, чинність вказаних арештів не припинена, а відомості про них надалі містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах, чим порушується право позивача, у зв`язку з чим він просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 28.05.2020 року від позивача надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача ПрАТ «БЦ «Підзамче». Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2020 року вказане клопотання задоволено та в якості співвідповідача залучено ПрАТ «БЦ «Підзамче». 09.07.2020 року від представника ПрАТ «БЦ «Підзамче» надійшли пояснення в яких він проти задоволення позову не заперечував. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №32098661 з виконання виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. В межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно (тип обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 12381945) належне [PERSON] . Дане виконавче провадження (ВП №32098661) було завершено шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.05.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 18.01.2013 року. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 18.01.2013 року виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або змінено частково, повертається стягувачу у разі якщо у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Стягувач повторно подав виконавчий документ до виконання, на підставі чого Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №40127506 з виконання того ж виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. В подальшому дане виконавче провадження було закінчено шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №40127506 від 29.05.2014 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на час винесення постанови, а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №44032305 із виконання того ж виконавчого документа - виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. 03.11.2014 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 26.10.2014 року (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби). В подальшому Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №47773014 з виконання виконавчого листа №2-374 від 05.03.012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова. В межах даного виконавчого провадження було накладено обтяження - арешт рухомого майна (об`єкт обтяження - все рухоме майно) шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у ВП №47773014 від 25.12.2015 року. Дане обтяження зареєстроване 26.12.2015 року за №15645758. 21.02.2020 року [PERSON] звернувся із заявою до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві про надання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення. Однак, у задоволенні заяви було відмовлено, у зв`язку з тим, що матеріали вищевказаних виконавчих проваджень №32098661, №40127506, №47773014 знищені. Крім того, Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві позивачу було повідомлено про те, що виконавче провадження №47773014 було завершено шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно листа ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» від 05.03.2020 року №73 у [PERSON] відсутня заборгованість перед ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» за виконавчим листом №2-374 від 05.03.2012 року, виданим Личаківським районним судом м. Львова. У ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» відсутні будь-які претензії до [PERSON] за вказаним вище виконавчим документом. Позивач просив зняти арешт з його майна, що накладений Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з виконання виконавчого листа №2-374 від 05.03.2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова у тому числі: у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12381945, дата реєстрації обтяження 10.04.2010 року; у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: тип обтяження - арешт рухомого майна, об`єкт обтяження - все рухоме майно, зареєстроване за №15645758, дата реєстрації обтяження 26.12.2015 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Ч. 1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивача, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися майном. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи те, що на виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) виконавчих проваджень не перебуває, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи те, що відповідач ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» не порушувало прав позивача, суд вважає за доцільне стягнути судовий збір в сумі 1681,60 грн. з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Outcome: approved