Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,8862 га., кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,6249 га., кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих 10 січня 2003 року, на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Паризької комуни» с. Раківщина Овруцького району Житомирської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 04 лютого 2019 року, мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в установлений законом строк прийняла спадщину, однак оформити її не може, оскільки на земельні ділянки не було надано правовстановлюючих документів, є лише тільки копії державних актів, майновий сертифікат на про право власності на майновий пай виданий після смерті спадкодавця. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, але в позові просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, але надав лист про розгляд справи без участі їх представника, щодо визнання права власності у порядку спадкування не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але надав пояснення на позовну заяву і просить відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,8862 га., кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,6249 га., кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих 10 січня 2003 року, на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Паризької комуни» с. Раківщина Овруцького району Житомирської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 04 лютого 2019 року (а.с.9,10,12,13). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому позивач фактично вступила у володіння спадковим майном, після померлої [INFO] матері [PERSON] , так як проживала та була зареєстрована разом з померлою (а.с.9,11). З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Кулініч О.Д., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2019 року №957/02-31 слідує, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , так як проживала та була зареєстрована разом з померлою, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та майновий паї, оскільки на земельні ділянки не було надано правовстановлюючих документів, є лише тільки копії державних актів, майновий сертифікат на про право власності на майновий пай виданий після смерті спадкодавця (а.с.8). З повідомлення завідувачки Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. від 10.04.2019 року за №1512/02-14 слідує, що після померлої [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа №203/2019 року у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлої [PERSON] , якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.03.2019 року на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , [NUMBER] права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані (а.с.16,17). Лист Відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 20.08.2018 року свідчить про те, що на сьогоднішній день не врегульовано порядок видачі дублікатів державних актів на право власності на землю, оскільки такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються (а.с.23). Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і його право на земельні ділянки, оригінали державних актів на які відсутні та на майновий пай члена КСП виданий після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки та майновий пай, на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року. Позивач сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved