overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1779,13 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилався на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], з яким 19.05.2003р. позивач уклав договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Стверджував, що відповідач з лютого 2014р. не в повному обсязі оплачував надані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 1738,03 грн., а з урахуванням інфляційної складової в сумі 29,02грн. та 3 % річних в сумі 12,08грн., розмір заборгованості складає 1779,13 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідач заперечень на позов не представив і в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договору (а.с.6-8,9-10,11), свідоцтва (а.с.12), відповідач є власником квартири [ADDRESS] площа якої складає 82,15кв.м., а 19.05.2003р. сторони уклали договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території строком на три роки з наступним продовженням дії договору, якщо жодна із сторін не заявить про його перегляд. За умовами цього договору оплата за надання послуг складається з фактичних витрат, а відповідач зобов'язаний щомісяця звертатись до позивача для отримання рахунків по сплаті експлуатаційних, комунальних та інших послуг. Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з розрахунку (а.с.5), відповідач не належним чином вносить поточні платежі по договору та плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.07.2014р. утворився борг в розмірі 1779,13 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 1738,03 грн., інфляційної складової в сумі 29,02грн. та 3 % річних в сумі 12,08грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 121,80 грн. судових витрат (а.с.4). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3499,41 грн. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Посилався на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], з яким 23.07.2012р. позивач уклав договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Стверджував, що відповідач з серпня 2014р. по 31.01.2015р. не оплачував надані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 3194,34 грн., а з урахуванням інфляційної складової в сумі 276,84грн. та 3 % річних в сумі 28,22грн., розмір заборгованості складає 3499,41 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень на позов не представив і в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договору (а.с.7-9), свідоцтва (а.с.10), відповідач є власником квартири [ADDRESS], а 23.07.2012р. сторони уклали договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території строком на три роки з наступним продовженням дії договору, якщо жодна із сторін не заявить про його перегляд. За умовами цього договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться Споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з розрахунку (а.с.6), відповідач в період з серпня 2014р. по 31.01.2015р. не вносив поточні платежі по договору та плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за цей період утворився борг в розмірі 3499,41 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 3194,34 грн., інфляційні нарахування в сумі 276,84 грн. та 3 % річних в сумі 28,22 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судових витрат (а.с.4,5). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6289,97 грн. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Посилався на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], з яким 27.09.2006р. позивач уклав договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Стверджував, що відповідач з 01.06.2014р. по 30.09.2015р. належним чином не оплачував спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 2508,20 грн., а з урахуванням інфляційної складової в сумі 67,19 грн., 3 % річних в сумі 67,19 грн. та пені в сумі 2780,64 грн., розмір заборгованості складає 6289,97грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень на позов не представив і в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договору (а.с.16-17), відповідач є власником квартири [ADDRESS], а 20.09.2006р. сторони уклали Договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території строком на п'ять років з наступним продовженням дії договору, якщо жодна із сторін не заявить про його перегляд або розірвання (а.с.10-15). За умовами цього договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться Споживачем не пізніше 20 числа місяця, який передує розрахунковому. Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з розрахунку (а.с.9), відповідач в період з червня 2014р. по 30.09.2015р. не вносив поточні платежі по договору та плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за цей період утворився борг в розмірі 6289,97 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 2508,20 грн., інфляційні нарахування в сумі 67,19 грн., 3 % річних в сумі 67,19 грн. та пені в сумі 2780,64грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 1218 грн. судових витрат (а.с.4-8). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] безпідставно отриманих коштів у розмірі 900,00 доларів США. В обґрунтування представник позивача посилався на те, що 05.02.2008 р. провідним спеціалістом по роздрібному обслуговуванню фізичних осіб відділення "Городское Южного ГРУ ПриватБанку - [PERSON], був прийнятий переказ готівки та здійснений прихідно-касовий ордер на суму 100,00 доларів США від громадянки [PERSON]. Проте при відправленні переказу готівки у системному комплексі PrivatMoney, отримувачем якого була [PERSON], [PERSON] помилково вказала суму в 1000,00 доларів США, замість 100,00 доларів США, та даний переказ був відправлений у сумі 1000,00 доларів США. Даний факт підтверджується копією переказу PrivatMoney. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 05.02.2008 р. провідним спеціалістом по роздрібному обслуговуванню фізичних осіб відділення "Городское Южного ГРУ ПриватБанку - [PERSON], був прийнятий переказ готівки та здійснений прихідно-касовий ордер на суму 100,00 доларів США від громадянки [PERSON]. Проте при відправленні переказу готівки у системному комплексі PrivatMoney, отримувачем якого була [PERSON], [PERSON] помилково вказала суму в 1000,00 доларів США, замість 100,00 доларів США, та даний переказ був відправлений у сумі 1000,00 доларів США. Даний факт підтверджується копією переказу PrivatMoney. На підставі витратного касового ордеру на видачу готівки відповідачка отримала у касі 1000,00 доларів США. При отриманні помилково виданої готівки у доларовому еквіваленті, відповідачка умовчала про те, що переказ вона отримала у іншій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатніх правових підстав, зобов'язана повернути це майно. ПАТ КБ «Приватбанк» вважає, що відповідач отримав 900,00 доларів США, тобто різницю між належними йому для отримання 100,00 доларами та фактично отриманими 1000,00 доларів США, безпідставно, а тому забов*язаний повернути кошти ПАТ «Приватбанку» у сумі 900,00 доларів США. Повернути, безпідставно отримані кошти, у добровільному порядку відповідач відмовляється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу за електроенергію у розмірі 1269,75 гривень посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] і користується електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим за період з 28.10.2012 року по 20.11.2013 рік виник борг. У судове засідання представник позивача не з'явилася, причину відсутності суду не повідомила, надала клопотання про слухання справи за її відсутністю, задоволення позову в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та користується електричною енергією на підставі особового рахунку № [NUMBER]. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач не дотримується розрахункового періоду та не здійснює в повному обсязі оплату за показниками приладу обліку, у зв'язку з чим за період з 28.10.2012 року по 20.11.2013 рік виник боргу у розмірі 1269,75 гривень. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за електричну енергію у сумі 1269,75 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги про стягнення з відповідача судового збору у сумі 229,40 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу за електроенергію у розмірі 606,61 гривень посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] і користується електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим за період з 03.09.2012 року по 04.02.2014 рік виник борг. У судове засідання представник позивача не з'явилася, причину відсутності суду не повідомила, надала клопотання про слухання справи за її відсутністю, задоволення позову в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та користується електричною енергією на підставі договору про користування електричною енергією № 61802213. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач не дотримується розрахункового періоду та не здійснює в повному обсязі оплату за показниками приладу обліку, у зв'язку з чим за з 03.09.2012 року по 04.02.2014 рік виник борг у розмірі 606,61 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за електричну енергію у сумі 606,61 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги про стягнення з відповідача судового збору у сумі 243,60 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 274,85 гривень посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] і користується електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим за період з 16.12.2010 року по 26.02.2012 року виник борг. У судове засідання представник позивача не з'явилася, причину відсутності суду не повідомила, надала клопотання про слухання справи за її відсутністю, задоволення позову в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та користується електричною енергією на підставі договору про користування електричною енергією № 565314066 від 02.06.2009 року. Відповідно до п. 1 Договору, Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а Споживач зобов'язується оплачувати вартість одержаної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором. Згідно з п. 14 Договору оплата спожитої електричної енергії здійснюється щомісячно на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку. Однак, відповідач в порушення зазначених умов Договору не виконує свої обов'язки належним чином, не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, у зв'язку з чим за період з 16.12.2010 року по 26.02.2012 рік виник боргу у розмірі 274,85 гривень. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію у сумі 274,85 гривень підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги про стягнення з відповідача судового збору у сумі 243,60 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 326,06 гривень посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] і користується електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим за період з 31.12.2013 року по 06.11.2014 рік виник борг. У судове засідання представник позивача не з'явилася, причину відсутності суду не повідомила, надала клопотання про слухання справи за її відсутністю, задоволення позову в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та користується електричною енергією на підставі договору про користування електричною енергією № 84400992 від 24.05.2012 року. Відповідно до п. 1 Договору, Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а Споживач зобов'язується оплачувати вартість одержаної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором. Згідно з п. 14 Договору оплата спожитої електричної енергії здійснюється щомісячно на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку. Однак, відповідач в порушення зазначених умов Договору не виконує свої обов'язки належним чином, не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, у зв'язку з чим за період з 31.12.2013 року по 06.11.2014 рік виник боргу у розмірі 326,06 гривень. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію у сумі 326,06 гривень підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги про стягнення з відповідача судового збору у сумі 243,60 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved