Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому з подальшим уточненням просив визнати за ним право власності на індивідуальний житловий будинок з надвірними будівлями літ. «А2» загальною площею 359,0 кв.м., житловою площею 143,7 кв.м., допоміжною 215,3 кв.м., літ. «Б» сарай, літ. «Ацок» цоколь, літ. «а» ганок, балкони «а-1», «а-2», «а-3», літ. «І» вимощення, огорожи №1,2,3,4, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на наступне. На підставі дублікату договору купівлі- продажу від 03.03.1995 р., позивач придбав у шлюбі з третьою особою [PERSON] недобудований будинок жилою площею 80 кв.м., загальною площею 149 кв.м., який розташований за адресою на земельній ділянці розміром 600 кв.м., та при ньому є котельня, майстерня, овоще-хранилище, 2 сан. узла, кладова, гараж, розташовані за вище вказаною адресою та зареєстровано в реєстрі №4-293. Позивач, реалізуючи свої права власника, позивач власними зусиллями та за власні кошти здійснив самовільне будівництво на індивідуальний житловий будинок літ. «А-2», сарай літ. «Б», огорожі №1,2,3,4, ганок літ. «а», цоколь літ. «Ацок», балкони «а-1», «а-2», «а-3», вимощення літ. «І», які знаходяться за вище вказаною адресою. Загальна площа земельної ділянки становить 1327 кв.м., яка збільшена на підставі рішення від 13.09.1995 року Харківської міської ради Народних депутатів. 22.09.2014 року позивачем було отримано технічний висновок ФЛП «[PERSON]», згідно якого загальний технічний стан вказаного житлового будинку задовільний та придатний для подальшої експлуатації. Експлуатація будинку не суперечить будівельно- технічним, санітарним та протипожежним нормам. Крім того, позивачем отримано технічний висновок ТОВ «Творча архітектурна майстерня «Арді-Контур», відповідно до якого загальний технічний стан індивідуального вказаного житлового будинку з надвірними будівлями - задовільний та придатний для подальшої експлуатації. Позивачем на адресу Виконавчого комітету ХМР був направлений лист з проханням видати свідоцтво про право власності на здійснене будівництво індивідуального житлового будинку, але даний лист по теперішній час не розглянутий. Рішення щодо видачі свідоцтва про право власності на індивідуальний житловий будинок не прийняте, документів, які б посвідчували за позивачем право власності на вищевказану житлову будівлю відповідачем не надані. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу у свою відсутність, позов просив задовольнити. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність та просив прийняти рішення, яке б не порушувало права третіх осіб. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність та позов визнала. Представник третьої особи - ІДАБК в Харківській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач придбав недобудований будинок цегловий жилою площею 80 кв.м., загальною корисною площею 149 кв.м., та при ньому є котельня, майстерня, овоще-хранилище, кухня, 2 сан. узла, кладова, гараж, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.03.1995 року, зареєстровано в реєстрі за №4-293. (а.с. 16-18). Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до рішення виконавчого комітету ХМР народних депутатів Харківської області від 13.09.1995 року №698, загальна площа земельної ділянки за вказаною адресою збільшена до 1327 кв.м. (а.с. 12). 11.10.1995 року виконано встановлення меж земельної ділянки на місцевості по [ADDRESS], що підтверджується актом встановлення меж земельної ділянки на місцевості виданого виконавчим комітетом Головного управління земельних ресурсів Харківської міської ради народних депутатів. (а.с. 9-11). Відповідно до домової книги, в даному домоволодінні зареєстровані позивач та його дружина - третя особа - [PERSON] (а.с. 66-67). Відповідно до технічного паспорту від 20.04.2010 року виданого ХМБТІ, інвентаризаційна справа №74812 на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], позивачем збудований житловий будинок загальною площею літ. «А-2» - 359,0 кв.м., житловою -143,7 кв.м., допоміжною - 215,3 кв.м.(а.с. 2-8). Позивачем було отримано технічний висновок від 11.05.2010 року ТОВ "ТАМ «АРДІ-КОНТУР", що має ліцензію АВ № 490387 від 01.12.2009 р., в якому зазначено, що технічний стан житлового будинку літ. «А-2», розташованого за адресою: [ADDRESS] - задовільний та придатний для подальшої експлуатації. Експлуатація будівлі не суперечить будівельно- технічним, санітарним та протипожежним нормам. (а.с. 19-34). Крім того, позивачем було отримано технічний висновок ФОП «[PERSON]», в якому зазначено, що технічний стан житлового будинку літ. «А-2» з цокольним поверхом літ. «Ацок», крильцом літ. «а», розташованого за адресою: [ADDRESS] - задовільний та придатний для подальшої експлуатації. Експлуатація будівлі не суперечить будівельно- технічним, санітарним та протипожежним нормам. (а.с. 39-49). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання цього права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, являється власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Ст. 182 ЦК України, передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України- кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved