Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 26.02.2019р. № 397 виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради, у даному житловому будинку зареєстровано троє людей, а саме: позивачка, її чоловік [PERSON] , 1958 р.н., та син [PERSON] , 1981 р.н. Однак, відповідач [PERSON] хоч і зареєстрований в даному житловому будинку, проте з 2013 року і по даний час у зазначеному будинку не проживав і не з`являвся. Позивачка зверталася до відповідача з проханням, щоб він добровільно знявся з місця реєстрації за вищевказаною адресою, однак він відмовився. Оскільки за даною адресою відповідач з 2013 року не проживає виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Звернення позивачки до суду із даною позовною заявою є однією із форм захисту власником своїх прав. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання призначені по справі на 13.06.2019р. та 13.08.2019 р. не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак до суду повернулися поштові конверти без вручення судових повісток з відміткою " інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення". Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлявся через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Клопотання про відкладення розгляду справи 13.08.2019 р. від [PERSON] не надходило. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Копією договору дарування будинку від 28.01.2003 року посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної Паньківим Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 114 стверджується, що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок, позначений в плані під літ. А, розміром житлової площі 52.2 кв.м з приналежними господарськими прибудовами, розміщеного в [ADDRESS] . Згідно відмітки на даному договорі - право власності на нерухоме майно зареєстровано в електронному Реєстрі прав 27.02.2003 року. Відміткою в паспорті серії [NUMBER] , виданому Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області 26.01.1996 року про місце проживання стверджено, що позивачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . З довідки про склад сім`ї № 397, виданою 26.02.2019 року Городенківською міською радою слідує, що до складу сім`ї /зареєстрованих/ [PERSON] , 1962 р.н., по [ADDRESS] входять: чоловік [PERSON] , 1958 р.н., дочка [PERSON] , 1986 р.н., та син [PERSON] , 1981 р.н. З акту про встановлення фактичного місця проживання осіб від 26 лютого 2019 року складеного комісією міської ради на підставі звернення [PERSON] від 20.02.2019 з метою встановлення фактичного місця проживання особи відвідано будинок [ADDRESS] , що на дату відвідування помешкання встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий 16.09.2004, що зареєстрований в [ADDRESS] , фактично з 2013 року по даний час за вказаною адресою не проживає. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивачки, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачці належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved