Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 листопада 2015 року у віці 73 років померла його рідна матір - [PERSON], про що виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області було зроблено актовий запис за № 09 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 471900. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки № 328, кадастровий номер 4420988800:04:003:0025, загальною площею 7,3596 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 008556, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 262 належало померлій [PERSON], що підтверджується доданою до заяви ксерокопією Державного акту, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; земельної ділянки № 1265, кадастровий номер 4420988800:04:009:0203, загальною площею 0,6776 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 547414, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001003210 належало померлій [PERSON], що підтверджується доданою до заяви ксерокопією Державного акту, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; майнового паю, розміром 1982,64 грн. або 0,16 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду КСП ім. Ілліча с. Шарівка. На випадок своєї смерті, відносно належного їй вищевказаного майна, [PERSON] зробила розпорядження у вигляді заповіту, який 18.09.2014р. було посвідчено секретарем Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області та зареєстровано в реєстрі за № 12, що підтверджується доданою до заяви ксерокопією заповіту. Згідно із вказаним заповітом, який не було ні відмінено, ні змінено, про що є відповідна відмітка, усе своє майно де б воно та чого б воно не складалося вона заповідала позивачу. 21 березня 2016 року позивач особисто звернувся до органів нотаріату Білокуракинського районного нотаріального округу - виконкому Шарівської сільської ради Білокуракинського району із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а відповідачка по справі звернулася із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується доданими до позовної заяви нотаріально засвідченими заявами. Вважаючи, що позивач прийняв спадщину та являючись спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом на спадкове майно, що належало померлій матері й з метою подальшого переоформлення права власності в порядку спадкування, маючи на руках заповіт та написану сестрою заяву про відмову від прийняття спадщини на його користь, позивач із відповідною заявою за отриманням свідоцтва звернувся до державного нотаріуса та постановою від 12.10.2016 року йому було відмовлено, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду. На підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10.02.2017 року № 409/2934/16-ц було визнано право власності на вищевказане майно в порядку спадкування після померлої 01.11.2015 року [PERSON] Після переоформлення та перереєстрації спадкового майна, позивач звернувся з приводу отримання коштів за оренду земельної ділянки та від орендодавця дізнався про те, що наприкінці 2016 року ним було перераховано за вказану оренду грошові кошти на картковий рахунок № 26253501344657, відкритий в установі Ощадбанку на ім'я його померлої матері [PERSON] Листом від 08.12.2017 року № 130 дані обставини були підтверджено та одночасно з цим надано копії платіжних доручень про перерахування коштів. Таким чином позивачу лише після повідомлення на даний час стало відомо про те, що вищевказані кошти також входять до складу спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, надала заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 01.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 471900 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії V-УР № 0586880 позивач, [PERSON] народився 23 червня 1967 року, його батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.20). Згідно заяви про прийняття спадщини [PERSON] прийняв спадщину, що залишилися після смерті [PERSON] (а.с.10). Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] відмовилася від отримання спадщини, що залишилися після смерті [PERSON] (а.с.11). Згідно копії заповіту від 18 вересня 2014 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки ПАТ СВФ "Агротон" та копії платіжних доручень [PERSON] за оренду земельного паю в 2016 році на кортковий рахунок № 26253501344657, відкритий у відділенні Ощадбанку смт Білокуракине була перерахована така орендна плата: 25.10.2016 року - 2200,00 грн. згідно платіжної відомості № 17812 від 25.10.2016 платіжним дорученням № 11387 загальною сумою 308047,20 грн. (а.с.17); 04.11.2016 року - 3500,00 грн. згідно платіжної відомості № 18139 від 25.10.2016 платіжним дорученням № 11908 загальною сумою 352454,63 грн. (а.с.18); 12.12.2016 року - 1088,31 грн. згідно платіжної відомості № 19198 від 25.10.2016 платіжним дорученням № 13666 загальною сумою 149757,41 грн. (а.с.19). Згідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування, відповідно до статті 1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved