Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 30.05.2015 року в рамках Закону України «Про звернення громадян» він звернувся до відповідача через Костянтинівське відділення Дніпропетровського філіалу ПАТ «Укртелеком». Проте, до теперішнього часу відповіді на подану скаргу не отримав. Вважав, що співробітниками відповідача грубо порушено норми ст.20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду звернення. В звязку із чим, просив суд визнати дії співробітників відповідача незаконними та зобовязати надати відповідь на його скаргу. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] до Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд посилався на положення ст.1, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», та зазначив, що 30.05.2015 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою на дії співробітників відділення ПАТ «Укртелеком». Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповіді на подану скаргу ним не отримано, що є грубим порушенням норм ст.20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду звернення, позивач просив суд визнати дії співробітників відповідача незаконними та зобовязати надати відповідь на його скаргу. Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що скарга [PERSON] від 30.05.2015 року подавалась до відповідача через Костянтинівське відділення ПАТ «Укртелеком» та надійшла на адресу відповідача 08.06.2015 року за вх.№3554/0/14-15 (а.с.66). За результатами розгляду скарги позивачу було підготовлено письмову відповідь, яка направлена на його адресу 30.06.2015 року за вих.№12і240/7-Ж-3554 простим поштовим відправленням (а.с.67). Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки. Тому суд зазначив, що відповідачем було виконано вимоги Закону України «Про звернення громадян», звернення позивача розглянуто в межах встановлених законом строків, підготовлено письмову відповідь, яку направлено на адресу позивача. Оскільки судом не встановлено факту неправомірних дій відповідача щодо розгляду звернення [PERSON], з огляду на підстави та предмет предявленого позову, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю. Але із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони зроблені із неправильним застосуванням Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, окрім іншого: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Пунктами 6, 8 частини 1 статті 32 Закону України «Про телекомунікації» передбачено право споживачів на безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; та отримання від оператора, провайдера телекомунікацій наявних відомостей щодо наданих телекомунікаційних послуг; Згідно п.51 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року оператор, провайдер зобов'язаний на вимогу споживача безоплатно в порядку, встановленому законодавством, повідомляти про надані йому послуги, в тому числі їх обсяг та вартість, іншу інформацію відповідно до цих Правил, інших актів законодавства та договору. А пунктом 84 цих Правил передбачено, що оператори, провайдери забезпечують розгляд звернень споживачів та усунення порушень вимог законодавства та/або договору з урахуванням вимог Закону України "Про звернення громадян", цих Правил та інших нормативно-правових актів. В матеріалах справи наявна лише копія письмової відповіді, датована 30.06.2015 року за вих.№12і240/7-Ж-3554, але відсутні будь-які докази про відправлення цієї відповіді на адресу споживача та її отримання споживачем (а.с.67). Сам позивач зазначає про те, що відповіді на свою скаргу він не отримав. Отже, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не надав належних та достовірних доказів про те, що він направив відповідь на скаргу [PERSON] від 30 травня 2015 року, а тому в порушення вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України не спростував доводів позивача. У звязку із чим позовні вимоги про визнання незаконними дій Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» щодо ненадання відповіді на скаргу, та зобовязання відповідача надати позивачу відповідь на скаргу необхідно задовольнити. На підставі ст.88 ЦПК України, пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути із ПАТ «Укртелеком» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (0,4 розміру мінімальної заробітної плати). Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують висновки суду, а тому наявні підстави для скасування судового рішення, передбачені ст. 309 ЦПК України.

Outcome: approved