Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі зареєстрованому 05 листопада 1994 року Матвіївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, актовий запис № 4. Від цього шлюбу подружжя має спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні погляди на життя, різні характери. Відповідач безвідповідально ставився до своєї поведінки, що проявлялося в його небажанні поважати позивача як дружину, постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло позивачу та їхньому спільному сину тяжких душевних страждань. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинилися з 2015 року і до цього часу вони не відновили стосунки. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні сварки і непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не бажає. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача, та не заперечував проти їхнього задоволення, пояснивши, що він з позивачем не проживає з 2015 року і до цього часу вони не дійшли примирення. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 05 листопада 1994 року Матвіївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-СР № 254769 від 05.11.1994 року. Як встановлено судом, від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 119807 від 20.01.2003 року. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому позов можливо задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач після розірвання шлюбу просить залишити теперішнє прізвище, яке вона отримала під час укладення даного шлюбу "Титаренко", суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], слід залишити проживати разом з позивачем. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110, 112 -115 СК України,

Outcome: approved