Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - садовий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] та визнання права власності на приватизовану земельну ділянку площею - 0,19 га. передану для ведення садівництва, що розташована в [ADDRESS], як за спадкоємцем після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, прохав задовольнити з наведених в ньому підстав . Представник Абазівської сільської ради Полтавського району в судовому засіданні позов визнали частково, вказавши, що до цього часу згідно даних земельно - кадастрової книги земельна ділянка рахувалась за іншою особою, про зміну власника земельної ділянки на спадкодавця [PERSON] нічого не було, сплата земельного податку не відбувалася. В судових дебатах представники відповідача при вирішенні спору поклались на розсуд суду, прохали суд прийняти рішення відповідно до вимог закону. Від третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору - Другої полтавської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Полтавському районі до суду надійшли заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що 22.04.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за №665, та видано свідоцтво про смерть (а. с. 5). За життя [PERSON]склала заповіт, посвідчений 22.06.2010 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. за яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла своєму сину - [PERSON], [INFO] (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, на нерухоме майно, належне спадкодавцеві на підставі договору дарування від 14.10.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотконтори Замулко Л.В., реєстровий № 1-1359, а саме, на приватизовану земельну ділянку площею 0,19 га. передану для ведення садівництва та особистого підсобного господарства в [ADDRESS], та розташований на ній садовий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та належне ( а.с.7). В установлений законом строк ( 13 травня 2014 року ) позивач подав до Другої полтавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на майно померлої . Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. Право власності на частину спадкового майна позивач оформив в нотаріальному порядку. Так, 05.11.2014 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Москівець С.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS], як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку площею 0.19 га., та розташований на ній садовий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] відмовлено постановами вказаного нотаріуса за №1903/02-31 та №1902/02-31 від 02.12.2014 року у зв»язку з тим, що правоустановчий документ, виданий на ім » я спадкодавця, не був зареєстрований у встановленому законом порядку (а.с. 9-10). Згідно архітектурно-будівельного висновку про технічний стан садового будинку та господарських будівель на [ADDRESS], виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 10.12.2014 року, встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без порушення Державних будівельних норм України, технічний стан основних конструктивних елементів будівлі - задовільний. Отже, садовий будинок та господарські будівлі є придатними для подальшої експлуатації за призначенням.(а.с.11). Згідно ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7, відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Визнання за [PERSON] права власності на садовий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] та визнання права власності на приватизовану земельну ділянку площею - 0,19 га. передану для ведення садівництва та особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS], не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Той факт, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєструвала за собою право власності на належне їй на підставі договору дарування від 14.10.2002 року нерухоме майно, не може вплинути на визнання права власності на вказане майно за позивачем в порядку спадкування. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої, то відповідно за ним можливо визнати право власності на спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved