Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить йому на праві власності на підставі рішення Харківського районного суду м. Києва від 15.02.1999 року, яке на даний час є чинним і не скасоване. В 2009 році [PERSON] та [PERSON] незаконно набули право власності на 1/2 частини вказаної квартири, яка належала позивачу. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року було витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] Зазначене рішення на час розгляду справи не скасоване. Однак 22.03.2013 року [PERSON] здійснила незаконне відчуження вказаної квартири і подарувала її своїй матері [PERSON] За таких обставин просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] вказану частину квартири на користь позивача. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] (а.с.48) в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені належним чином (а.с.51; 134-135; 144; 150; 172; 174-В; 191; 196; 206), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність щодо останнього судового засідання не звертались. 3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В.в судові засідання не з'явилась, але у направлених письмових поясненнях повідомила, що посвідчення договору дарування квартири вона здійснила у відповідності до чинного законодавства, просила розглянути справу у її відсутність і винести законне і обґрунтоване рішення (а.с.36). 3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в особі свого представника в судові засідання не з'явилась, але у направлених листах до суду просила розглянути справу у відсутність свого представника і винести рішення згідно діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів дитини (а.с.54-55; 187). 3-тя особа: [PERSON] та її представник [PERSON] (а.с.114) в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені належним чином (а.с.49; 101; 132; 144; 150; 172; 174-Б; 190-191; 206), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність щодо останнього судового засідання не звертались. 3-тя особа: [PERSON] та його представник [PERSON] (а.с.137) в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені належним чином (а.с.50; 100; 133; 144; 150; 172; 174-А; 191-192; 206), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність щодо останнього судового засідання не звертались. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.4, ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ч.3, ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Харківського районного суду м. Києва від 15.02.1999 року було визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с.3-4). Дане рішення вступило в законну силу і даних про його скасування судом апеляційної або касаційної інстанції немає. Вказане судове рішення було зареєстроване в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації" 7.05.1999 року за реєстраційним №3083, про що свідчить реєстраційний напис зазначеної юридичної особи (а.с.4, зворот. бік). Дана квартира є двохкімнатної, ізольованою загальною площею 50,6 м2, житловою площею 30,1 м2, розташованою на 2 поверхі 9-типоверхового будинку, що підтверджується її технічним планом (а.с.68-69), в якій зареєстрованими є станом на лютий 2013 року [PERSON] та її малолітній син [PERSON], 2008 року народження (а.с.83). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року було витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] (а.с.5-8). Дане рішення вступило в законну силу. Згідно п.п.2, 3, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6.11.2009 року №9 не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Як встановлено судом, 22 березня 2013 року, тобто до винесення вказаного судового рішення Апеляційним судом м. Києва, але під час розгляду цивільної справи в Дарницькому районному суді м. Києва за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння 1/2 частини спірної квартири, який він подав у липні 2011 року, [PERSON] подарувала, а [PERSON] безоплатно отримала в дар квартиру [ADDRESS] згідно договору дарування квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. Даний договір був зареєстрований у реєстрі №286 (а.с.60-61). За змістом п.п.1, п.6 вказаного договору дарування квартири дарувальник, тобто [PERSON], стверджує, що до вказаної квартири до теперішнього часу, тобто до 22.03.2013 року, судового спору немає (а.с.60, зворот. бік). Враховуючи, що Дарницький районний суд м. Києва виніс 10.04.2013 року рішення, а не заочне рішення, за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння 1/2 частини спірної квартири, тому вказана 3-тя особа знала про судовий спір щодо зазначеного нерухомого майна і приховала вказане від приватного нотаріуса. Вказані обставини свідчать про небажання [PERSON] повернути частину квартири її законному власнику, позивачу по справі, тому вона і подарувала її [PERSON] Як наголошує ч.1, ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами ч.1, ст.388 ЦК України наголошує, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом вказаних норм права витребування майна від добросовісного набувача залежить від умов, за яких річ вибула з володіння власника чи особи, якій він передав за договором, та оплатності (безвідплатності придбання). Якщо майно було загублено власником, викрадене у нього чи вибуло іншим шляхом поза його волею, то воно підлягає поверненню власнику. Поскільки судом достаменно встановлено, що квартира [ADDRESS] вибула з власності позивача [PERSON] не за його волевиявленням, а іншим шляхом, що було встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, при цьому [PERSON] до винення рішення відчужила її на користь [PERSON], тому позивач має законне право витребувати у [PERSON], яка володіє даним майном на теперішній час, і передати йому спірну квартиру. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.79 та ст.88 ЦПК України при задоволенні позову позивача також підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на його користь 3654 грн. судового збору, сплачені ним при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved