Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 32000 доларів США. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 128-2008-2860 від 03.10.2008 року [PERSON] отримала кредит в сумі 44000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується договорами поруки від 03.10.2008 року які були укладені з відповідачами [PERSON] та [PERSON], згідно яких поручителі поручилися перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 128-2008-2860 від 03.10.2008 року. За умовами договорів поруки, поручителі взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник [PERSON] повинна була щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобовязання за вказаним договором не виконав. Оскільки кредитні зобовязання позичальником не виконуються, станом на 03.11.2016 року позичальник має заборгованість у сумі 32000 доларів США, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 11890,28 доларів США, сума дострокового стягнення по кредиту - 20109,72 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просив задовольнити. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про день слухання справи був повідомлені належним чином, через газету «Урядовий Курєр». Причини неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 жовтня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір №128-2008-2860 (на придбання майна), відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 44000 доларів США зі сплатою 14,95% річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 жовтня 2025 року. Відповідач взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати погашення заборгованості шляхом внесення щомісячного платежу, розмір якого визначається графіком платежів /а.с. 20-29/. До зазначеного кредитного договору сторонами вносилися зміни шляхом укладення додаткових угод від 01 квітня 2009 року, 10 квітня 2009 року, від 12 червня 2014 року /а.с.30-41,45-60/ З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 03 жовтня 2008 року між банком та [PERSON], як поручителем, було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №128-2008-2860 у тому ж обсязі, що і боржник /а.с. 87-100/. Також, 03 жовтня 2008 року між банком та [PERSON], як поручителем, було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №128-2008-2860 у тому ж обсязі, що і боржник /а.с. 134-153/. Банк зобовязання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером від 03 жовтня 2008 року та випискою з особового рахунку /а.с.5,6/. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 03 листопада 2016 року позичальник має заборгованість у сумі 32000 доларів США, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 11890,28 доларів США, сума дострокового стягнення по кредиту - 20109,72 доларів США. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком /а.с 7-10/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з тим, що позичальником порушено зобов'язання, виконання якого забезпечено порукою, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з позичальника та з кожного з поручителів у солідарному порядку. Відповідно до частини третьої статті 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 17 грудня 2014 року по справі № 6-185цс14, від 24 червня 2015 року по справі № 6-255цс15, які в силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів Банком було укладено окремі договори поруки з поручителями [PERSON] та [PERSON], які не передбачали солідарної відповідальності поручителів між собою, отже солідарний обов'язок зі сплати заборгованості виник у позичальника з кожним з поручителів окремо. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 13586,66 грн. та понесено витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 630 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі ст.ст. 526,527,530,1050 ЦК України,

Outcome: approved