Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що він працював в ПП «МТ Гран» сторожем до 23.09.2012 року і звільнений з посади за угодою сторін. Зазначає, що при звільненні відповідач не провів з ним повний розрахунок по заробітній платі, в результаті чого виникла заборгованість по заробітній платі. Зазначає, що відповідач на підставі ст. 117 КЗпП України повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку по день прийняття рішення судом та моральну шкоду яка полягає у втраті заробітку та неможливість утримувати себе, що призвело до страждань та докладань додаткових зусиль для організації свого життя. Після відмови від частини позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з часу звільнення по день прийняття рішення судом та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що відповідач після звільнення не розрахувався з ним по заробітній платі, він звертався до відповідача з вимогою про виплати заробітної плати і 10 листопада 2013 року йому виплачена заборгованість по заробітній платі. Після скасування 17 березня 2014 року заочного рішення Володарсько-Волинського районного суду від 13.02.2014 року представник відповідача повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих обставин. Стаття 117 ч. 1 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді охоронника з 01.08.2012 року по 23.09.2012 року та був звільнений за угодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України. При звільненні позивачу за його поясненнями не виплатили заробітну плату за вересень 2012 року. Згідно витребуваних судом даних із управління пенсійного фонду України інформації персоніфікованого обліку заробітна плата позивача у ПП «МТ Гран» у серпні 2012 року становила 1182,64 грн., у вересні 2012 року - 1007,07 грн. В судовому засіданні під час скасування заочного рішення від 13.02.2014 року представник відповідача вказав, що має докази які вказують про виплату заробітної плати позивачу у день звільнення, - 2 - однак надана позивачем довідка від 02.07.2013 року вказує, про наявність заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем. Інших доказів, крім пояснень представника відповідача про виплату заробітної плати позивачу у день звільнення стороною відповідача не надано. Суд приходить до висновку, що з вини відповідача позивач не отримав належні йому суми передбачені ст. 116 КЗпП України, а тому стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток з дня звільнення по день розрахунку з позивачем. Суд проводить розрахунок середньоденної заробітної плати за час роботи позивача у відповідача у відповідності до Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" та розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку. Судом враховано розмір щомісячної заробітної плати позивача із індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України за період серпня-вересня 2012 року. Заробітна плата позивача за серпень-вересень 2012 року становила: серпень 2012 року - 1182,64 грн. вересень 2012 року - 1007,07 грн. Всього: 2189,71 грн. За період з 01.08.2012 року по 23.09.2012 року було 37 робочих днів (серпень - 22 дні, вересень- 15 днів). Тому середньоденна заробітна плата позивача становить: 2189,71 грн : 37 днів = 59,18 грн. За даними Мінпраці та соціальної політики України з часу звільнення по день розрахунку з позивачем (23.09.2012 року - 10.11.2013 року) було 285 робочих днів.( 2012 рік: вересень - 5 днів, жовтень -23 дн., листопад - 22 дн., грудень - 21 дн.; 2013 рік: січень -21 дн., лютий - 20 дн., березень- 20 дн., квітень - 22 дн., травень - 19 дн., червень - 18 дн., липень - 23 дн., серпень -21 дн., вересень -21 дн., жовтень - 23 дн., листопад - 6 дн.). Тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день розрахунку з позивачем становить: 285 днів х 59, 18 грн. = 16866,30 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачем з проведенням відрахувань належних податків. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 237-1 КЗпП України, згідно якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач порушив права позивача на своєчасну виплату заробітної плати. Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання працівника у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, втрату нормальних життєвих зв'язків, розмір заборгованості по заробітній платі, термін часу протягом якого працівник не отримав винагороду за свою роботу, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди на суму 200 грн. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 243,60 грн. за вимоги майнового характеру та 243,60 грн за вимоги немайнового характеру, а всього 487,20 грн.

Outcome: approved