Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у червні 2015 року вона закінчила навчання у Житомирському технологічному коледжу КНУБА за спеціальністю «Дизайн» та являючись дитиною, позбавленою батьківського піклування, має право на отримання грошової допомоги при працевлаштуванні та грошової компенсації у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. З даного приводу [PERSON] 05.01.2016 звернулась із заявою до відповідача про отримання вищезазначеної допомоги, однак в отриманні такої допомоги позивачу було відмовлено з огляду на те, що допомога здійснюється до кінця фінансового року, а заява була подана по закінченню фінансового року. Позивач вважає дану відмову незаконною та просить суд стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову допомогу в розмірі 7 980 гривень, грошову компенсацію для придбання одягу і взуття в розмірі 680 гривень та покласти на відповідача судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін згідно статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що гр. [PERSON] у 2015 році закінчила Житомирський технологічний коледж за спеціальністю «Дизайн» та здобула кваліфікацію дизайнера (художника-конструктора), підтвердженням чому є копія диплому молодшого спеціаліста від 30.06.2015 року. Позивач, згідно витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти, наданого службою у справах дітей Новоград-Волинської райдержадміністрації, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Як убачається з довідки СП ТОВ «РІФ-1» № 99 від 09.12.2015 та копії трудової книжки позивача, гр. [PERSON] працює на філії СП ТОВ «РІФ-1» м. Житомира з 03.12.2015, згідно наказу №561-к від 02.12.2015, обробником виробів цеху №4. Згідно ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Відповідно до п.п. 4 п. 13 Постанови КМ України "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" №226 від 05.04.1994, учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м'який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Як встановлено судом, станом на момент працевлаштування позивача обробником виробів цеху №4 філії СП ТОВ «РІФ-1» м. Житомира після закінчення Житомирського технологічного коледжу, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1\~378 грн., а загальний показник прожиткового мінімуму дорівнював 1\~330 грн. Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 17 грн. Із листа-відповіді Житомирського технологічного коледжу КНУБА від 18.02.2016 №60 слідує, що відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги та коштів на одяг, взуття, м'який інвентар і обладнання у звязку із тим, що кошти бюджетного призначення/асигнування повертаються у бюджет по закінченню фінансового року, а гр. [PERSON] звернулась із заявою після закінчення фінансового року. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги гр. [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки за нормами чинного законодавства України позивач має право як дитина, позбавлена батьківського піклування, на отримання одноразової грошової допомоги та коштів на одяг, взуття, м'який інвентар і обладнання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує також з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved