Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду в особі представника за довіреністю [PERSON] з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті 19.08.2004 року її чоловіка [PERSON], відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області. Як дружина спадкоємця, спадкоємець 1-ої черги, в травні 2015 року звернулася до нотаріуса з метою видачі Свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус повідомила про те, що для отримання вказаного свідоцтва, необхідно надати правовстановлюючий документ, який підтверджує право спадкодавця на зазначене майно. Право власності на земельну ділянку зареєстроване не було. В наявності був лише сертифікат на земельну частку (пай) та договір оренди земельної ділянки. Так як оригінал вищезазначеного сертифікату було втрачено, позивач звернулася районної редакції газети Таращанський край з оголошенням про недійсність сертифікату на земельну частку (пай). Оскільки спадкодавець набув право власності на земельну ділянку та право на приватизацію земельної частки у встановленому законом порядку, інші спадкоємці відсутні, а вона спадщину прийняла, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважає своє право порушеним. Просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, проте подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 116/2015 до майна померлого 14.08.2004 року [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.08.2004 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 545392, виданим 19.08.2004 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, запис № 14072 (а.с.8), та свідоцтвом про шлюб ПІ ЖД № 1271865 між [PERSON] та [PERSON] від 04.11.1989 року. (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги майна померлого є позивач по справі. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України не встановлено, оскільки згідно довідки № 760 від 09.06.2015 року, виданої виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с.9), з [PERSON] до дня його смерті проживала лише позивач, вели спільне господарство. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не складав, що підтверджується довідкою 40715670 від 19.06.2015 року, відповідно до якої у Спадковому реєстрі інформація про заповіти та спадкові договори відсутня. Заяви інших осіб про прийняття спадщини у спадковій справі № 116/2015 відсутні. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Позивач про відмову від спадщини не заявляла, таким чином вона вважається такою, що прийняла спадщину. Як вбачається з повідомленням нотаріуса № 431/02-14 від 19.06.2015 року (а.с.11), позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.11 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року та відповідні норми Указу Президента України від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям." Згідно довідки, виданої відділом Держземагенства у Таращанському районі Київської області (а.с.18) вбачається те, що на імя [PERSON] був виготовлений та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 945 та виданий сертифікат серії КВ № 0250836 по Ківшоватській сільській раді Таращанського району Київської області. Ця обставина також підтверджується витягом з книги реєстрації сертифікатів на земельні ділянки (а.с.7), договором оренди земельної ділянки від 05.06.2000 року, в якому зазначений орендодавцем [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну (пай) серії КВ № 0250836.(а.с.10). Підтверджується також протоколом № 4 засідання правління КСП «Ківшовата» від 15.05.1996р. (а.с.39-40), списками працівників КСП «Ківшовата» про право індивідуального земельного паю с. Ківшовата.(а.с. 24-28). Оригінал втраченого сертифікату було втрачено, що підтверджується копією оголошення з районної газети Таращанський край про втрату вище зазначеного сертифікату (а.с.14). Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів земельною ділянкою площею 2,76 умовних кадастрових гектарів неправомірно, або, що на неї окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, в суді не встановлено. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин,

Outcome: approved