Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути із [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 25 299 грн. 26 коп., судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., а всього 3 640 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що «17» жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, на вул. Володимира Великого, в м. Дніпрі, за участю водія [PERSON], який керуючи автомобілем «Фольцваген Гольф» д/н [NUMBER], при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, чим порушив п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем [NUMBER], під керуванням водія Терещенко Вячеслава Миколайовича, який рухався у попутному напрямку, після чого автомобіль «Фольцваген Гольф» д/н [NUMBER] продовжив неконтрольований рух та скоїв наїзд на автомобіль «Хонда» д/н [NUMBER], під керування водія [PERSON] ДТП сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 року. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 55 420 грн. 00 коп., що підтверджується актом № 2016-953 від 19.12.2016 року про виконання робіт, надання послуг, квитанцією № 953 від 19.12.2016 року про оплату за ремонт у розмірі 55 420,00 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «Фольцваген Гольф» д/н [NUMBER] була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/7806354 у ПрАТ «Київський страховий дім». 25.04.2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 30 120,74 грн. з урахуванням зносу та за мінусом франшизи 500,00 грн. У звязку із простроченням виплати страхового відшкодування ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату пені у розмірі 1 780,84 грн. за період із 02.02.2017 року по 25.04.2017 року. 14.07.2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату за послуги стоянки автомобіля [NUMBER] у розмірі 7 440,00 грн. У звязку із тим, що розмір реальних збитків (витрат) позивача, а саме вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача перевищує суму страхового відшкодування, яка була виплачена із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, то позивач звернувся із позовом до відповідача на компенсацію йому різниці між страховою виплатою та реальними збитками (витратами). 30.08.2017 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено до розгляду на 24.01.2018 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач та представники третьої особи в судові засідання не зявились, про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, не зявився в судове засідання без повідомленням причини, не подав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, судом, в порядку ст.280-281 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «17» жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, на вул. Володимира Великого, в м. Дніпрі, за участю водія [PERSON], який керуючи автомобілем «Фольцваген Гольф» д/н [NUMBER], при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, чим порушив п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем [NUMBER], під керуванням водія Терещенко Вячеслава Миколайовича, який рухався у попутному напрямку, після чого автомобіль «Фольцваген Гольф» д/н [NUMBER] продовжив неконтрольований рух та скоїв наїзд на автомобіль «Хонда» д/н [NUMBER], під керування водія [PERSON] Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «Фольцваген Гольф» д/н [NUMBER] була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/7806354 у ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 03.11.2016 року позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ «Київський страховий дім». 25.04.2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату страхового відшкодування із врахуванням зносу на користь позивача у розмірі 30 120,74 грн. за мінусом франшизи 500,00 грн. У звязку із простроченням виплати страхового відшкодування ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату пені у розмірі 1 780,84 грн. за період із 02.02.2017 року по 25.04.2017 року. 14.07.2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату за послуги стоянки автомобіля [NUMBER] у розмірі 7 440,00 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до пункту 5 полісу № АЕ/7806354 розмір франшизи становить 500,00 грн. Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з розясненнями, що містяться в абз. 2 та 4 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст. 453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Аналогічна правова позиція міститься у п. 14 Постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів». Таким чином, позивачу відповідачем повинна бути компенсована матеріальна шкода у розмірі 25 299 грн. 26 коп. із врахуванням франшизи 500,00 грн., яка є різницею між виплаченою страховою виплатою у розмірі 30 120,74 грн. та реальними збитками (витратами) позивача 55 420,00 грн., які були понесені ним для проведення відновлювального ремонту свого пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ TF 699P ЗНГ» д/н [NUMBER]. Враховуючи, що позивачем доведено укладення договору з фахівцем в галузі права та відповідно понесення витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера та актом приймання-передачі послуг правової допомоги, вимоги в цій частині належить задовольнити, стягнувши їх з відповідача. Судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. повинні бути стягнуті із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved