Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивачі звернулася до суду із указаним позовом в якому вказали, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: ? частини квартири [ADDRESS]. У квітні 2015 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. з заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №35/02-31 від 01 квітня 2015 року їм відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на положення ст.ст. 392,1226 ЦК України просять суд (з урахуванням уточнення позовних вимог) визнати за кожним з позивачів по 1/12 частини з ? частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON]. Позивачі в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги уточнили і підтримали та просили їх задовольнити. Представник Житомирської міської ради не з'явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу №54/2015, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управляння юстиції 23 січня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно належало померлій особі на підставі дубліката свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 18.10.1993 року, видане органом приватизації Житомирської міської ради (а.с. 20). Як вбачається із копії спадкової справи №54/2015 [PERSON] та [PERSON], які згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.2077 року приходяться матір'ю та батьком померлому [PERSON], 01.04.2015 року звернулися із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого [INFO] сина (а.с. 59-65). Крім того, як вбачається із копії спадкової справи №54/2015 [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], який згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2004 року приходиться сином померлому [PERSON], 01.04.2015 року звернулася із відповідною заявою в інтересах неповнолітнього до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька (а.с. 59-65). Померлим [PERSON] заповідального розпорядження не вчинено. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, шлюб між [PERSON] та померлим [PERSON] розірвано 17.12.2008 року (а.с.23). Судом встановлено, що 01.04.2015 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частини квартири [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.19). Інших спадкоємців майна померлого [PERSON], які б подали заяви про прийняття спадщини, із матеріалів спадкової справи №54/2015 не вбачається. Як вбачається з витягу із довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №1564 від 20.03.2015 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлим [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло виданого 18.10.1993 року відділом приватизації державного житлового фонду. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1297, 1278 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на встановлені обставини належності на праві приватної власності померлому [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS], відсутності інших спадкоємців на майно померлого, окрім його батьків та сина, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно за кожним із спадкоємців по 1/12 частини вищевказаної частини квартири, яка належала померлому [PERSON] На підставі викладеного вище,

Outcome: approved