Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив зобов'язати відповідача повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS], загальною площею 20,9 кв.м. Позов мотивує тим, що 28.06.1996 між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 5370, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 20,9 кв.м., із цільовим призначенням приміщень для художньої майстерні, на строк до 03.12.2016 року. Так як жодна із сторін не ініціювала питання пролонгації (продовження терміну дії) договору, то 23.12.2016 року позивачем на адресу відповідача було скеровано повідомлення №2302-вих-5608 про припинення договірних правовідносин у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди та вказав на обов'язок відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення, а також провести повний рахунок по сплаті орендної плати, а в разі заборгованості - погасити її в повному обсязі. Попри закінчення терміну договору відповідач жодних дій спрямованих на повернення об'єкта оренди не вчинив, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони у судове засідання не з'явились, тому фіксування судового процесу 20.07.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, таку як: передати майно, сплатити кошти тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Судом встановлено, що 28.06.1996 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 5370, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 20,9 кв.м., із цільовим призначенням приміщень для художньої майстерні, на строк до 03.12.2016 року (а.с.7-8). Як вбачається з матеріалів справи жодна із сторін не ініціювала питання пролонгації (продовження терміну дії) договору, тому 23.12.2016 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було скеровано повідомлення №2302-вих-5608 про припинення договірних правовідносин у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди та зобов'язано відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення, а також провести повний рахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. У відповідності до ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Частиною 1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини. Пунктом 13 "в" укладеного між сторонами Договору передбачено, що орендар зобов'язаний при припиненні або розірванні договору оренди повернути протягом 15 днів орендодавцю за актом приймання-передачі об'єкт оренди у справі, обомувленому договором оренди. Так як термін дії укладеного 28.06.1996 року між сторонами договору закінчився, жодна із сторін із пропозицією про його продовження не зверталась, про припинення дії договору та необхідність повернення об'єкта оренди позивач повідомляв відповідача, однак остання в порушення вимог ст.785 ЦК України, ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», та умов договору свого обов'язку щодо повернення об'єкту оренди не виконала, що відтак свідчить про умисне ухилення від взятих на себе згідно договору зобов'язань. Зважаючи на вищенаведене суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі. При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 1600 гривень судового збору.

Outcome: approved