Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 20.11.2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що впродовж тривалого часу між нею та відповідачем виникали суперечки, скандали, у них різні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Спільно сторони не проживають протягом трьох останніх років, сімейні відносини між ними припинені, відповідач не спілкується ні з позивачкою, ні з дітьми. Тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, часу на примирення надавати недоцільно. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання суду невідоме, оскільки таке місце не зареєстроване на території Коломийського району, що стверджується довідкою Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області від 13.12.2014 року (а.с.17). Про розгляд справи відповідач [PERSON] повідомлений шляхом опублікування оголошення в газеті "Галичина" № 197-198 (4950-4951) за 25.12.2014 року, витяг з якої долучено до матеріалів справи (а.с. 32). Отже, відповідач відповідно до положень ч.9 ст.74 ЦПК України вважається належно повідомленим про час і місце судового засідання. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони одружилися 20.11.2004 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №479 (а.с.5 ). Згідно з копією свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, протягом трьох останніх років спільно не проживають, не вживають заходів для примирення. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин даний шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113,160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved