Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановити піклувальника над неповнолітнім [PERSON] його рідного дядька [PERSON]. Вирішити питання про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача суму витрачену на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідача [INFO] року народився син [PERSON]. Народивши дитину, відповідач залишила його на утримання та виховання своїй непрацездатній матері та прабабі - пенсіонерці, виїхавши за межі району із черговим знайомим. До свого сина відповідач приїздить один раз на 2-3 місяці для одержання коштів, призначених як матер і- одиначці на утримання дитини. Дитячі гроші витрачала на свої власні потреби, станом здоров'я дитини та його вихованням не цікавиться. Із літа 2000 року взагалі не спілкувалася із дитиною та своїми близькими родичами. Над дитиною було призначено опікуна - його прабабу [PERSON]. Відповідач спочатку перебувала в розшуку, а потім її було визнано безвісно відсутньою. В 2012 - 2013 роках позивач почала з'являтися до сім'ї та сина, але не тривалий час. [INFO] року опікун дитини помер. З відповідачем та членами її сім'ї було проведено ряд бесід про подальше перебування дитини. Відповідач завіряла, що буде дбати про свого сина та юридично поверне свої права на нього. До теперішнього часу сім'я знаходиться на обліку як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Гр. [PERSON] ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків та пенсії баби. З відповідачем неодноразово проводилися бесіди дільничним інспектором, працівниками школи та селищної ради про належне виховання дитини та виконання батьківських обов'язків, але відповідач як і раніше залишає дитину самого або під нагляд баби - пенсіонерки, інваліда на тривалий час. Дитина без поважних причин не відвідує школу. Безвідповідальне батьківство та аморальні дії несуть загрозу життю та здоров'ю неповнолітньої дитини. [PERSON] вихованням сина взагалі не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний, бродячий спосіб життя. Під час останньої бесіди, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Онуфріївської РДА, відповідач визнала свою провину та не заперечувала, щоб її сина [PERSON] передали під опіку його рідного дядька - [PERSON]. Прокурор Приліпко Г.А. в судовому засіданні позов підтримав, проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], не заперечував. Позивач орган опіки та піклування Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області до суду свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій зазначили, що при вирішенні даного спору покладаються на думку суду, а також просили розглядати справу без участі їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі а справу просила розглядати без її участі. Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 54/. Відповідно до характеристики, виданої Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області № 126 від 28.01.2016 року [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями, схильна до бродячого способу життя, перебуває на обліку органу опіки та піклування селищної ради, як така, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За місце проживання характеризується негативно /а.с.37/. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2005 року [PERSON], [INFO], оголошено в розшук, що підтверджується копією ухвали /а.с. 31/. Згідно рішення виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області від 28.07.2005 року № 102 вбачається, що призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO], його прабабу [PERSON], [INFO], про що свідчить копія даного рішення /а.с. 32/. В зв'язку з тим, що опікун дитини [PERSON] померла, рішенням виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області від 04.10.2013 року № 94 припинено піклування над неповнолітнім [PERSON] Обов'язки піклувальника покладено на орган опіки та піклування Онуфріївської селищної ради, що підтверджується копією відповідного рішення /а.с. 36/. Згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2009 року [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутньою, що підтверджується копією відповідного рішення /а.с. 34-35/. Розпорядженням голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 14.02.214 року за № 43-р неповнолітнього [PERSON] вважати таким, що втратив статус дитини, позбавленого батьківського піклування. Повернуто дитину біологічній матері [PERSON], що підтверджується копією вказаного розпорядження /а.с.30/. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2014 року було скасовано рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2009 року про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою, що підтверджується копією відповідного рішення /а.с. 29/. Відповідач залишає свого сина на тривалий час без нагляду та була відсутня за адресою проживання, про що свідчать рапорти інспекторів Онуфріївського ВП Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області /а.с. 18-21/. Згідно довідки виданої начальником Онуфріївського ВП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.01.2016 року вбачається, що 14.01.2016 року на чергову частину по телефону «102» надійшло повідомлення від фельдшера хірургічного відділення Онуфріївської ЦРЛ про те, що було доставлено [PERSON], [INFO], який намагався покінчити життя самогубством через повішання. Дитина проживає в неповній сім'ї разом з матір'ю [PERSON], яка вихованням сина не займається, зловживає спиртними напоями, навчанням сина не цікавиться, на час вчинення сином самогубства була відсутня вдома /а.с. 17/. З актів обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] слідує, що комісією під час обстеження будинку по вул. 116 Дивізії 3А в сел. Онуфріївка Кіровоградської області виявлено, що періодично дитини вдома не бувало, деякі причини його відсутності пояснити рідні не могли, а за інших причин відсутності дитина перебувала в дядька, під час деяких інших візитів комісією за вказаною адресою була відсутня мати дитини [PERSON] Дитина пропускає заняття, школу відвідувати не має бажання /а.с. 22-28/. Із заяви [PERSON] вбачається, що він просить призначити його піклувальником над своїм племінником [PERSON], [INFO] /а.с.13/. Із заяви [PERSON], [INFO], вбачається, що він не заперечує, щоб його піклувальником був його рідний дядько [PERSON] /а.с.12/. Згідно висновку служби у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 05.02.2016 року № 01-22/510/1 вбачається, що рекомендовано виконкому Онуфріївської селищної ради підготувати позовну заяву з пакетом документів до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] та надання права [PERSON] офіційно піклуватися над неповнолітнім племінником [PERSON] /а.с.15/. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, оскільки не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не спілкується з ним і перешкод в спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить, тому з врахуванням інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав. Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. Оскільки неповнолітній [PERSON], [INFO], залишився без батьківського піклування, виходячи з інтереса дитини, його піклувальником слід призначити [PERSON]. Оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 гривень та

Outcome: approved