Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ним та [PERSON] 14.05.2008 року було укладено кредитний договір № SUPWGA0000000006 (далі - Договір), згідно якого йому були надані кредитні кошти в сумі 20 850 дол. США, строком до 14.05.2018 року, на умовах сплати 15 % річних за користування кредитними коштами. Згідно умов Договору [PERSON] зобов'язаний здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші платежі передбачені Договором та Графіком погашення кредиту та інших платежів. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором, з дружиною [PERSON] - [PERSON], відповідачем по справі, 14.05.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок садибного типу загальною площею 84,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 0,0890 га Путивльської міської ради, де розташовані зазначені на плані БТІ: житловий будинок А-1, сарай Б, сарай В, сарай в, гараж Г, погріб Пг, огорожа № 1-2, які належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] 19.04.2008р. за реєстровим № 1199, зареєстрованого в Путивльському БТІ та проектування у книзі 160, номер запису 10, реєстраційний номер 22971159 в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 151 500 грн. Договірні зобов'язання по Договору відповідач та третя особа порушили, не забезпечивши своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.01.2014 року складає: 18 034, 87 дол. США., що в еквіваленті у гривнях відповідно до курсу НБУ - 7,99 і станом на 30.01.2014 року становить 144 098 грн. 63 коп. Крім того, відповідно укладеному договору іпотеки відповідач має право на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від позивача письмової згоди на це. Так як, останній такої згоди не надав, тому реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. 21.12.2013 року відповідачу та третій особі було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань, а також вимогу про добровільне звільнення житлового будинку, який є предметом іпотеки, яка була залишені без відповіді та задоволення. У зв'язку з цим просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, житловою площею 52,5 кв. м., загальною площею 84,7 кв. м., що знаходиться по [ADDRESS], який належить [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SUPWGA0000000006 від 14.05.2008 року в сумі 18 034, 87 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 30.01.2014 року становить 144 098 грн. 63 коп., та просить стягнути судовий збір в сумі 1 806 грн. 39 коп. Також просить передати предмет іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» в управління на період його реалізації у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Крім того, просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані з будинку, який є предметом іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення у справі. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та суду показав, що дійсно 14.05.2008 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № SUPWGA0000000006, відповідно до якого він отримав у кредит грошові кошти в сумі 20850.00 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 30.01.2014 року становить 144 098 грн. 63 коп., а також договір іпотеки, між цим банком та його дружиною - [PERSON], де в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, остання надала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок по [ADDRESS]. Оскільки грошей на погашення боргу не вистачало, тому допускалось несвоєчасне погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. [PERSON] і [PERSON], шлюб між якими зареєстрований 05.11.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції Сумської області, є подружжям. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» - іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких не передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Судом встановлено, що дійсно між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 14.05.2008 року було укладено кредитний договір № SUPWGA0000000006, згідно якого останньому були надані кредитні кошти в сумі 20 850 дол. США, строком до 14.05.2018 року, на умовах сплати 15 % річних за користування кредитними коштами, що підтверджується кредитним договором (а. с. 26-31). Відповідно до п.п. 8.1 договору № SUPWGA0000000006 від 14.05.2008 р. відповідач в період з 5 по 10 числа кожного місяця зобов'язаний сплачувати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Згідно з п.п. 5.1,5.4,5.5,8.4 договору № SUPWGA0000000006 від 14.05.2008р. відповідач за порушення термінів оплати відсотків зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане відповідачем. Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди,неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до п.п. 5.3 договору № SUPWGA0000000006 від 14.05.2008 р. у разі порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Станом на 30.01.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № SUPWGA0000000006 від 14.05.2008р. становить 18 034, 87 дол. США, що в еквіваленті у гривнях відповідно до курсу НБУ станом на 30.01.2014 року становить 144 098 грн. 63 коп. з яких: - 15035,11 дол. США - 120 130 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом; - 1410,44 дол. США - 11269 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 244,87 дол. США - 1 956 грн. 51 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 455,85 дол. США - 3 642 грн. 24 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф відповідно до договору: - 31,29 дол. США - 250 грн. 01 коп. - штраф (фіксована частина); - 857,31 дол. США - 6 849 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, з відповідачем по справі - [PERSON] 14.05.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок садибного типу загальною площею 84,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS], де розташовані зазначені на плані БТІ житловий будинок А-1, сарай Б, сарай В, сарай в, гараж Г, погріб Пг, огорожа № 1-2, які належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] 19.04.2008 р. за реєстровим № 1199, зареєстрованого в Путивльському бюро технічної інвентаризації та проектування у книзі 160, номер запису 10, реєстраційний номер 22971159 в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 151 500 грн. (а.с.35-41). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачем були виконані і вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення відповідача про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення, що підтверджується копією вимоги від 21.12.2013 р. № 30.1.0.0/2-419 та доказами її направлення на адресу відповідача (а.с.20-25). Таким чином, враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач в порушення умов укладеного договору та чинного законодавства взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, та оскільки між сторонами був укладений договір іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, згідно якого відповідач надала в іпотеку житловий будинок по [ADDRESS], то при таких обставинах є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за встановленою сторонами початковою ціною визначеною в іпотечному договорі. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виходячи з таких вимог закону та враховуючи те, що з відповідача в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки із застосуванням процедури продажу, то підлягають виселення з вказаного житлового будинку всі його мешканці, які проживають та зареєстровані в ньому. Що стосується вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку мешканців будинку, то дане питання відноситься до повноважень органу МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку, крім того згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, тобто саме рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення боржника з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 1 806 грн. 39 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved