Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та згідно уточненої позовної заяви від 21.04.2015 р. просить звільнити з-під арештів накладених 14.08.2012 року Відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області та накладеного 15.04.2014 року Відділом ДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області та припинити розшук оголошений 29.04.2014 року Відділом ДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області автомобіля Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. При цьому посилається на те, що [PERSON] надав в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 08.06.2012 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення про звернення стягнення на автомобіль марки: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]), яким позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу задоволені. Проте, відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було накладено арешти та оголошено у розшук вищезазначений автомобіль. Цей факт унеможливлює виконання рішення Іллічівскького міського суду Одеської області від 08.06.2012 року, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника відповідача Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області до суду надійшли заперечення на позов, згідно яких позов не визнає та просить розглянути справу за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ODTIAK07100596 від 11.09.2007 року [PERSON] 11.09.2007 року отримав кредит у розмірі 16906,22 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 11.09.2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]). 14.08.2012 року Відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області було накладено арешт на автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. 15.04.2014 року Відділом ДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було накладено арешт на автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. 29.04.2014 року Відділом ДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було оголошено у розшук автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення в вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1,2 ст. 589 ЦК України визначено, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушеним зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Як вбачається з матеріалів справи, право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 11.09.2007 року, а постанови про накладення арешту були винесені у 2012-2014 роках, тобто пізніше ніж було укладено договір застави між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Крім того, Іллічівським міським судом Одеської області 08.06.2012р. було ухвалено рішення яким задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та в рахунок погашення заборгованості в сумі 10406,26 доларів США за кредитним договором договору № ODTIAK07100596 від 11.09.2007 року звернуто стягнення на автомобіль марки: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]). Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями та перешкоджає своїми діями виконати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2012р. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved