Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 29 квітня 2011 року у Виконавчому комітеті Брюховицької селищної ради м. Львова Львівської області, актовий запис № 06. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей, син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Так, відповідач ніде не працює, допомоги на дітей не надає. Більше 2-х місяців сторони проживали окремо. Позивач разом із дітьми проживає у своїх батьків в с. Смереків. Жовківського району Львівської області. Вказує, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Наголошує, що за наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, примирення з Відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення, немає. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя позивача із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні підтримує та просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності. Окрім цього подав до суду відзив в якому вказав, що позов визнає частково. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2011 року у Виконавчому комітеті Брюховицької селищної ради м. Львова Львівської області, актовий запис № 06. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей, син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та заяви позивача від 14.06.2019 року, вбачається, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо місця проживання дітей та поділу майна сторони не мають. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй її теперішнє прізвище « [PERSON] », а тому, суд прийшов до переконання, що позивачу після розірвання шлюбу слід залишити прізвище, змінене нею у зв`язку з реєстрацією шлюбу - «[PERSON]». Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved