Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розярвання шлюбу та визначення місця проживання сина, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають сина, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, сварки, нехтування зі сторони відповідача сімейними цінностями, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Сина просить залишити проживати з нею, у зв'язку з тим, що на відміну від відповідача має постійне місце роботи та отримує стабільну заробітну плату, у зв'язку з чим має можливість та бажання повноцінно виховувати сина та сприяти його фізичному та психо-емоційному розвитку. Відповідач отримує нестабільний дохід, не має власного нерухомого майна, та своєю агресивною та неадекватною поведінкою негативно впливає на сина. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини з нею, посилаючись на викладене у позовній заяві, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні зазначила, що висновок Деснянської РДА у м. Києва щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю підтримують у повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 травня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 637. (а.с. 9) Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.10) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення вимоги щодо розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У відповідності до довідки №067 ТОВ «Телесвіт» від 28.09.2015 позивач працює в ТОВ «Телесвіт» на посаді експерта по роботі з абонентами І-ї категорії Служби експертів та підтримки техніків. (а.с. 13) Згідно з довідкою ТОВ «Телесвіт» №635 від 28.09.2015 про доходи позивача, за період з березня по серпень 2015 року позивач отримала дохід в розмірі 41 470, 38 грн. (а.с. 14) У зв'язку з зазначеним, судом при розгляді справи було встановлено, що позивач має постійне місце роботи, отримує стабільний дохід, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Зокрема, встановлено, що дитина тривалий час проживає разом з матір'ю. Перешкод батьку у спілкуванні з дитиною матір'ю не чиниться, зокрема доказів зворотного суду не надано. Зокрема, в матеріалах справи наявні висновок о/у ВКМСД Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 17.08. 2015 та висновок ДІМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10.04.2015 про звернення позивача до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві по факту нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень, по факту того, що відповідач самовільно забрав спільну дитину [PERSON] та відмовлявся її повертати. (а.с. 11-12) В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України " вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов'язаних із вихованням дітей, обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Згідно з висновком Деснянської РДА у м. Києві, малолітній [PERSON] проживає з матір'ю та старшим братом [PERSON], умови для виховання, розвитку та проживання дитини за місцем проживання матері відповідають вимогам. Зокрема, малолітній [PERSON] виявив бажання проживати разом з матір'ю, позивачем по справі. Деснянська РДА у м. Києві, враховуючи думкута інтереси дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір'ю на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини. На підставі вище викладених правових норм, беручи до уваги обставини справи, досліджені судом при її розгляді, зважаючи на вік дитини, умови її життя та життя її батьків, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір'ю є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, однак, враховуючи вік, стан здоров'я малолітньої, відносини між сторонами, що склались у зв'язку з припиненням шлюбних стосунків, суд визначає місце проживання дитини разом з позивачем. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved