Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, уточненим згідно заяви від 17.10.2017 року (а.с. 32), які сплачує [PERSON] на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з 400 гривень на 889 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.06.2013 року [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів, які призначені судом раніше та які сплачує [PERSON] на утримання дитини є занадто низькими. Звертає увагу суду на те, що на утримання дитини потрібні чималі кошти, так як дочка відвідує школу, різноманітні дитячі гуртки, потребує щоденного здорового харчування для повноцінного розвитку та навчання. Тобто дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути менший, ніж прожитковий мінімум. Зазначає, що одна утримує дитину, а розмір аліментів, який призначений рішенням суду є нижчим мінімальної межі аліментів, що можуть стягуватися на одну дитину, що відповідно ставить її сім'ю у скрутне матеріальне становище. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення повідомлень, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 23, 24, 33), тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2006 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], (а.с.4). Згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18.03.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6). Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.06.2013 року з відповідача стягується на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO],, в твердій фіксовані сумі 400гривень щомісячно, починаючи з 20.03.2013 року до досягнення нею повноліття (а.с.5). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Перемишлянської державної адміністрації Львівської області від 26.10.2017 року №04-3161, пенсія по інвалідності, яку отримав [PERSON] , [INFO], за період з 01.01.2013 року по 30.09.2017 року становить - 58685 грн., 00 коп.. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров'я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. На підставі цих обставин заінтересована особа може звернутися з відповідною вимогою до суду. Однак їх наявність має встановити суд. У випадку задоволення позову аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили, а не подання позову. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Враховуючи всі передбачені статтею 182 СК України обставини, беручи до уваги, що передбачений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку значно більший за попередній розмір аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки в розмірі 800 грн., оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька

Outcome: approved