Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який був уточнений і в редакції від 18.07.2018 року (а.с. 216-217) просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що вона разом з батьком [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з ними зареєстрований відповідач - її рідний брат та син [PERSON] Відповідно до витягу з протоколу № 12 від 13.12.2017 року між нею та відповідачем розділені особливі рахунки та житлові приміщення, місце проживання відповідача визначене в квартирі [NUMBER], а її - в квартирі [NUMBER]. Відповідач за вищевказаною адресою не проживає більше 10 років, що підтверджується актом з місця проживання, а проживає за іншою адресою - [ADDRESS], що також підтверджується актом з місця проживання. При цьому вона і їх батько змушені сплачувати надмірно нараховані комунальні послуги, які нараховуються на відповідача, чим порушуються їх права. В судових засіданнях представник позивача позов підтримувала та просила його задовольнити. В останнє судове засідання представник позивача надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності з проханням задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він за адресою своєї офіційної реєстрації не проживає - з початку це було пов'язано з тим, що він відбував покарання у вигляді позбавлення волі, а потім він став проживати за іншою адресою. Просив надати час для того, щоб добровільно знятися з місця реєстрації без судового рішення, зазначив, що в наступне судове засідання надасть документи, які підтверджують його зняття з місця реєстрації. Проте, в подальшому відповідач у судове засідання не з'явився, відомостей про зняття з місця реєстрації суду не надав, від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Третя особа, [PERSON] підтвердив, що відповідач проживає за іншою адресою. Представник третьої особи - відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений своєчасно у встановленому законом порядку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с. 8, 14, 15, 23). Судом також встановлено, що місце проживання відповідача з 16.05.2008 року зареєстроване за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с. 14, 24). При цьому, відповідач за адресою своєї реєстрації не мешкає, а проживає без реєстрації за іншою адресою - [ADDRESS], що підтверджується відповідними Актами від 19.01.2018 року та 25.01.2018 року, посвідченими начальником дільниці № 3 ТзОВ "СІТІ-СЕРВІС-КР" (а.с. 16, 17). Та обставина, що відповідач не проживає за адресою своєї офіційної реєстрації в судовому засіданні не заперечувалась і самим відповідачем, також підтвердилось і поясненнями третьої особи - [PERSON], який є батьком і позивача, і відповідача у цій справі. В Пленумі Верховного Суду України, у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, зазначається, що відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім ' ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності . тимчасова відсутність наймача, членів його сім'ї не потребує згоди інших членів сім'ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців. У разі відсутності особи понад шість місяців при розгляді позову про визнання її такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини справи, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім'ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Позивач звертає увагу суду, що відповідач більше ніж шість місяців не проживає за адресою своєї офіційної реєстрації без поважних причин, що підтвердилось вищевказаними Актами і по суті не заперечувалось в судовому засіданні самим відповідачем, який виявив бажання добровільно знятись з місця реєстрації, але на момент постановлення судового рішення такі дії встановлені не були. Доказів, спростовуючих вищевказані обставини, які встановлені судом, стороною відповідача надано не було. З урахуванням встановлених обставин справи та норм діючого законодавства суд знаходить, що наявні всі підстави для задоволення позову на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (квитанція про сплату судового збору на а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved