Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить на підставі ст.ст. 105, 110 СК України, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позов мотивує тим, що між ними 17.05.1992 було укладено шлюб. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має.Зазначає, що протягом останніх років стосунки з жінкою розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вони стали чужими людьми. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, кожен з них живе окремим життям, шлюбних стосунків не підтримують. Вказує, що примирення між ними неможливе, шлюб є лише формальним, а подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.02.2020 року за заявою відповідача [PERSON] сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці. Однак вжиті судом заходи для примирення подружжя не дали позитивних результатів. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином по останньому відомому місцезнаходженню. За таких обставин суд визнав неявку відповідачки неповажною, провівши розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] 17 травня 1992 року уклав шлюб з [PERSON] (до укладення шлюбу прізвище „ [PERSON] "), який був зареєстрований Мануїльською с/Радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 11 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Вжиті судом заходи для примирення подружжя (надання строку для примирення тривалістю два місяці) не дали позитивних результатів. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 840 грн 80 к. Враховуючи наведене,

Outcome: approved