Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття; також просила стягнути витрати на оплату правової допомоги - складання позову 1 000 грн. Відповідно до довідки з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Згідно супровідного листа та Реєстру відправки рекомендованої кореспонденції відповідачу відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення, відповідач отримав копію позовної зави з додатками, та враховуючи вимоги ст.128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про слухання справи, та у наданий судом строк та станом на 01.07.2019 року відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279, зі згоди позивача суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до такого. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України (ст. 80 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що з 22 грудня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1405. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на ї повному утриманні (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 10 червня 2008 року Виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №28). Рішенням Дніпропетровського районного суду від 29 жовтня 2018 року, що набрало законної сили 29.11.2018 року, шлюб, зареєстрований 22 грудня 2007 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1405, між [PERSON] та [PERSON] , які від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] - розірвано. Спільне проживання та ведення сумісного господарства припинено з квітня 2018 року. З того ж часу сторони не проживають однією сім`єю, малолітня дитина залишилася проживати з позивачем та перебуває на її утриманні. Будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини відповідач з квітня 2018 року не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини «аліменти» присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та ч. 7 ст. 7 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням вищенаведеного, у зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідно до ст.133 ЦПК України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved