Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлої за законом, він спадщину прийняв. За життя померла розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у зв'язку з її смертю. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просив визнати за ним право на завершення розпочатої процедури приватизації земельної ділянки площею 1,000 га, розташованої на території Зельнівської сільської ради Миронівського району Київської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства, та право на одержання свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та зазначила, що заявлені позивачем вимоги підтримує. Представник відповідача Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з'явився. В надісланих до суду запереченнях просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки процедура приватизації земельної ділянки померлою була завершена з моменту видачі наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, державна реєстрація права власності на земельну ділянку, яка не була здійснена, не входить до процедури приватизації. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29 липня 2013 року виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Після її смерті залишилась спадщина у виді права на земельну ділянку площею 1, 000 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється її сином. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 29 липня 1993 року Зеленьківською сільською радою Миронівського району Київської області. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та має перешкоди для оформлення всіх спадкових прав. Пунктом 4.20 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видачасвідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. Оформити в порядку спадкування право на земельну ділянку площею 1,000 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яке мала спадкодавець, позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки нею не була завершена. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 304/2013. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Із доданих до позовної заяви письмових матеріалів вбачається, що померлій та іншим громадянам розпорядженням Миронівської районної державної адміністрації Київської області № 7 від 14 січня 2010 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам - працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. В списку таких громадян під номером 73 значилася [PERSON] На земельну ділянку був виготовлений та погоджений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа у кількості 146 осіб для ведення особистого селянського господарства на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Проект містить реєстр землевласників, в якому під номером 113 значиться [PERSON], пай [NUMBER], земельна ділянка площею 1, 000 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий план земельної ділянки. Тобто, були визначені межі земельної ділянки, земельна ділянка за життя [PERSON] була виділена внатурі, їй присвоєно кадастровий номер. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області був затверджений наказом головного управління Держгеокадастру у Київській області від 26 серпня 2015 року. Вказані обставини підтверджені даними розпорядження Миронівської РДА, додатку до розпорядження, проекту із землеустрою, кадастрового плану земельної ділянки, наказу головного управління Держгеокадастру у Київській області. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Умовно процесс привататизації складається з декількох етапів: збір необхідних документів, прийняття та отримання рішення про надання дозволу на розробку технічної документації, розробка та узгодження технічної документації, прийняття та отримання рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у приватну власність, реєстрація права власності на земельну ділянку та отримання відповідного свідоцтва про право власності не земельну ділянку. Посилання відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ті обставини, що процедура приватизації земельної ділянки померлою була завершена з моменту видачі наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, суд вважає необгрунтованими. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, оскільки не звернулася з відповідною заявою для реєстрації права власності на земельну ділянку, та не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої та підлягає захисту в судовому порядку.Рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved