Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 15 342, 63 (п'ятнадцять тисяч триста сорок дві гривні 63 копійки). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи: 13.03.2013 року ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-13775-130313. Згідно п. 2.7. ч. 2 вищевказаної угоди позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості [NUMBER]. а позичальник в свою чергу зобов'язувався щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 15 342, 63 грн., з яких 9 519, 00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 937, 63 грн. - заборгованість за відсотками; 4 886, 00 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак в позовній заяві вказує про те, що просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 13.03.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом акцептування банком пропозиції відповідача згідно умов заяви № 002-13775-130313. Згідно умов п. 2.7 частини 2 вказаного кредитного договору, банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER]. У відповідності із п. 2.1 частини 2 кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн. зі строком дії кредитної лінії 36 місяців, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами, згідно тарифів на обслуговування платіжних карток. Згідно кредитного договору відповідач зобов'язувалася щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, через що у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 15 342, 63 грн. з яких : 9 519,00 грн. - кредит, 937,63 - грн. - відсотки, 4 886,00 грн. заборгованість за комісіями. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved