Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь орендну плату за Договором оренди земельної ділянки від 05.02.2018 у розмірі 20000 грн., пеню у розмірі 4350 грн., 3% річних у розмірі 359,02 грн. та інфляційні витрати у розмірі 405,00 грн., а всього - 25114,02 грн. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка на території Безіменської сільської ради Козятинського району Вінницької області, площею 2 га, кадастровий номер 0521480200:06:002:0210. Між ним та відповідачем ТОВ «Виробниче підприємство «ЕКО НИВА» було укладено Договір оренди вказаної вище земельної ділянки від 05.02.2018. Договір оренди зареєстровано у встановленому порядку 06.02.2018. У Договорі оренди зазначено строк дії договору оренди - 7 років, у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2020 № 196011477 зазначено інший строк - 10 років. Згідно з п. 4.1. Договору оренди орендна плата за кожен рік користування земельною ділянкою сплачується орендарем у грошовій формі, та на дату підписання цього Договору складає 10000 гривень на рік. При цьому, відповідно до п. 4.1.1. Договору оренди, орендна плата сплачується за календарний рік оренди не пізніше 31 грудня року, в якому відбувалося використання земельної ділянки. Однак, орендна плата за використання земельної ділянки у 2018 році та у 2019 році орендодавцеві не сплачена. Листом від 15.01.2019 № 15/01-19 відповідач повідомив йому, що земельна ділянка є непридатною для використання з метою ведення сільськогосподарського виробництва та запропоновано розірвати Договір оренди за згодою сторін. У відповідь на дану пропозицію 01.03.2019 ним було надіслано лист ТОВ «Виробниче підприємство «ЕКО НИВА» від 27.02.2019 про те, що він не заперечував проти дострокового розірвання Договору оренди за згодою сторін, однак, за умови сплати орендної плати за період з 05 лютого 2018 до дати його розірвання. Однак, його звернення залишилося без будь-якого реагування з боку ТОВ «Виробниче підприємство «ЕКО НИВА», орендна плата сплачена не була, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених йому доходів та утриманих податків за 2018-2019 р.р. Таким чином, період прострочення сплати орендної плати у розмірі 10000 грн. за 2018 рік на момент звернення до суду з позовом становить з 01.01.2019 до 05.02.2020 включно, тобто 400 календарних днів. Період прострочення сплати орендної плати у розмірі 10 000 грн. за 2019 рік на момент звернення до суду з позовом становить з 01.01.2020 до 05.02.2020 включно, тобто 35 календарних днів. Отже, пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення за період з 01.01.2019 до 05.02.2020 включно складає 4000 грн.: 10 000 грн. * 0.1% за день* 400 календарних днів; за період з 01.01.2019 до 05.02.2020 включно складає 350 грн.: 10000 грн. * 0,1% за день* 35 календарних днів; загальний розмір пені становить 4350 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача становлять 359,02 грн., а інфляційні втрати, які підлягають стягненню становлять 405,00 грн. Вважає, що його права порушені бездіяльністю відповідача, а тому, він змушеним звернутися до суду з вказаним позовом. 13.05.2020 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду невідомі, відзиву на позов не надав. Суд, перевіривши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 2 га, що розташована на території Безіменської сільської ради Козятинського району Вінницької області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0521480200:06:002:0210, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2018 (а.с.6). 05.02.2018 між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Виробниче підприємство «ЕКО НИВА» було укладено Договір оренди вказаної вище земельної ділянки. Договір оренди зареєстровано у встановленому порядку 06.02.2018, номер запису про право 1783171, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2020 № 196011477 (а.с.7-13). Відповідно до п.п.3.1 п. 3 Договору, вказано, що строк його дії - 7 років (а.с.7). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2020 № 196011477 вбачається, що строк дії даного договору становить 10 років (а.с.13). Згідно з п.п. 4.1 п. 4 Договору оренди орендна плата за кожен рік користування земельною ділянкою сплачується орендарем у грошовій формі, та на дату підписання цього Договору складає 10000 гривень на рік. Відповідно до п.п. 4.1.1 п. 4 Договору оренди, орендна плата сплачується за календарний рік оренди не пізніше 31 грудня року, в якому відбувалося використання земельної ділянки (а.с.8). Однак, орендна плата за використання земельної ділянки у 2018 році та у 2019 році орендодавцеві не сплачена. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. ТОВ «Виробниче підприємство «ЕКО НИВА» 15.01.2019 надіслало [PERSON] лист за № 15/01-19, яким повідомило останнього про те, що дана земельна ділянка є взагалі непридатною для використання з метою ведення сільськогосподарського виробництва через несприятливий рельєф та вкрай низьку якість ґрунту земельної ділянки та запропоновано позивачу розірвати Договір оренди за згодою сторін (а.с.14-15). [PERSON] 01.03.2019 було надіслано лист відповідачу про те, що позивач не заперечує проти дострокового розірвання Договору оренди за згодою сторін, однак, за умови сплати орендної плати за період з 05 лютого 2018 до дати його розірвання. Вказаний лист був отриманий ТОВ «ВП «ЕКО НИВА» 05.03.2019, однак, залишився без відповіді та відповідного реагування. Таким чином, станом на момент подання позовної заяви до суду, орендна плата відповідачем не сплачена позивачу, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених [PERSON] доходів та утриманих податків за 2018-2019 р.р. (а.с.18-19). Період прострочення сплати орендної плати у розмірі 10000 грн. за 2018 рік на момент звернення до суду з позовом становить з 01.01.2019 до 05.02.2020 включно, тобто 400 календарних днів. Період прострочення сплати орендної плати у розмірі 10000 грн. за 2019 рік на момент звернення до суду з позовом становить з 01.01.2020 до 05.02.2020 включно, тобто 35 календарних днів. Пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення за період з 01.01.2019 до 05.02.2020 включно складає 4000 грн.: 10 000 грн. * 0.1% за день* 400 календарних днів; за період з 01.01.2019 до 05.02.2020 включно складає 350 грн.: 10000 грн. * 0,1% за день* 35 календарних днів; загальний розмір пені становить 4350 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача становлять 359,02 грн., а інфляційні втрати, які підлягають стягненню становлять 405,00 грн., що підтверджується відповідними розрахунками (а.с.20-21) Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. ст. 79-81 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved