Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перечинський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області про скасування реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку разом з нею зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] однак [PERSON] та [PERSON] уже тривалий час не проживають у цьому будинку, не оплачують комунальні послуги та не беруть участь у його утриманні, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном шляхом скасування реєстрації місця проживання та позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] та зобов'язати сектор ГІРФО Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку останніх з належного їй на праві приватної власності будинку, який знаходиться в [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2014 року. Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які з 2013 року фактично у ньому не проживають. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням. Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як роз'яснено в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року "Про усунення перешкод у користуванні власністю" у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Разом з цим, згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, з урахуванням того, що відповідачі уже з 2013 року у будинку [ADDRESS] не проживають та того, що позивачка [PERSON] не може належним чином користуватися своєю власністю, тому суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перечинський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved