Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 200514нв відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором № R53100214285B від 16.03.2012 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор прав вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором № R53100214285B від 16.03.2012 року. 16 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою громадянкою України [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100214285B. Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «ВТБ Банк» надало відповідача грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі: 25\~000,00 грн. Відповідно до умов зазначеного Договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Первісний кредитор свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі встановлені Договором. Станом на 22.07.2015 року, відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі: 18\~360 грн. 33 коп., із яких 10\~928,77 грн. заборгованість по тілу кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 7\~431,56 грн. пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1. Кредитного договору. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Колекторське агентство Фактор» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18\~360,33 грн. та судові витрати. Представник позивача надіслав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомлено. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 16 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою громадянкою України [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100214285B. Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «ВТБ Банк» надало відповідача грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі: 25\~000,00 грн. Відповідно до умов зазначеного Договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду та інші платежі, строки та на умовах, що передбачені Договором. В подальшому між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 200514нв відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором № R53100214285B від 16.03.2012 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор прав вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором № R53100214285B від 16.03.2012 року. Таким чином, враховуючи положення ст. ст.\~1077,\~1078 ЦК України, TOB "Колекторське агентство Фактор" являється новим кредитором у зобовязаннях з [PERSON], відповідно до умов кредитного договору № R53100214285B від 16.03.2012 року. Відповідач [PERSON] умови даних кредитних договорів належним чином не виконано, у звязку з чим існує заборгованість що станом на 22.07.2015 року у розмірі 18\~360 грн. 33 коп., із яких 10\~928,77 грн. заборгованість по тілу кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 7\~431,56 грн. пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1. Кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 549, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved