Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилась дочка - [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, не зважаючи на її неодноразові звернення, на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, а вона самостійно не може забезпечити першочергові потреби дитини. Крім того, вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, отримуваний нею дохід є незначним, тому вона також потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач працює, має можливість сплачувати аліменти, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також присудити із відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною віку трьох років. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання, в підтвердження чого слугує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Приймаючи до уваги те, що позивач використала надане їй ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу засобами технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи, які перевірив зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони з 12.06.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, на що вказує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3), від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області за № 5155 від 18.11.2016 року (а.с. 5). Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" ( п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що доньці не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини та на її утримання. Згідно ст.. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Приписи частини першою статті 183 СК України вказують, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 01.12.2016 року судом було запропоновано відповідачеві надати докази на заперечення обставин, що наведені позивачем у позовній заяві, однак у визначений судом строк жодних заперечень стосовно позову відповідач суду не надав. Аналізуючи зібрані у справі докази та повідомлені позивачем обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань за станом здоров'я не має, інших аліментних зобов'язань не несе, отримує регулярний дохід, відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально як дитину так і дружину. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку доходу, а на утримання дружини у розмірі 1/6 частки, оскільки такий розмір аліментів не буде перевищувати 50% від отримуваного ним доходу. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин, які були перевірені судом, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до повного задоволення. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved