Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачі в особі свого представника звернулись до суду з позовною заявою, в якій просили ви- знати за ними право власності на праві спільної часткової власності по 1/2 частині земельної ді- лянки та права на земельні частки (пай), розташованих на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] померла їх прабабуся [PERSON] , яка за життя вчинила заповідальне розпо- рядження, яким заповіла їхній матері [PERSON] усе своє майно. Після смерті прабабусі залиши- лась земельна частка (пай) із земель колишнього КСП ім.Суворова с.Трапівка Татарбунарського району розміром 4,85 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0190398З. Зазначене право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] фактично успадкувала їх мати [PERSON] , оскільки вона фактично вступила в управ- ління та володіння спадковим майном та отримувала орендну плату за землю. [INFO] померла їх бабуся [PERSON] 16.02.2000 р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за зако- ном серії АВІ № 367376 [PERSON] прийняла у спадщину право на земельну частку (пай) із зе- мель колишнього КСП ім.Суворова с.Трапівка Татарбунарського району, розміром 4,85 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0190778, виданого на 26.12.1996 р. на ім`я [PERSON] [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої залишилась земельна ділянка площею 3,90 га, що розташована на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право прива- тної власності на землю серії ІІ-ОД № 063144 від 31.07.2002 р. на ім`я [PERSON] . Отже, зазна- чену земельну ділянку, що залишилась після смерті їх матері та право на земельні частки (паї), які мати фактично прийняла у спадщину, вони мають право успадкувати як спадкоємці першої черги. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, вони отримали відмову з причини відсутності правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на спадко- ве майно та з причини того, що він не може видати свідоцтва на спадщину по 1/2 частині, а лише видати по 1/3 частині, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований ще один спадкоє- мець першої черги за законом. Що стосується ще одного спадкоємця першої черги за законом, то це їхня сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . Вони не мають гадки де знаходяться оригі- нали правовстановлюючих документів на: земельну ділянку та сертифікату виданого на ім`я [PERSON] , про їх втрату ними розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник», а що стосується сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я [PERSON] , то у них наявний в оригіналі. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку та земельні частки (пай) у нотаріальному порядку вони не мають можливості, просили визнати за ними право влас- ності по 1/2 частині кожному на спадкове майно. Представник позивачів у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, В.о. старости сіл Трапівка, Новосели- ця, Зарічне надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнала, відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: ID-карти за [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4,6) видно що позивач [PERSON] народився [INFO] в с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області, його батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вида- ного повторно (а.с.7,8), слідує, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с.Трапівка Та- тарбунарського району Одеської області, її батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи наявні свідоцтва про смерть: серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.9, 15, 17, 19), з яких слідує, що [PERSON] - мати позивачів померла [INFO] , [PERSON] - сестра позивачів померла [INFO] , [PERSON] - їх бабуся померла [INFO] , а прабабуся [PERSON] померла [INFO] , усі чет- веро в с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області. З Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію на- родження, сформованих 12.02. та 15.02.2020 (а.с.10,12), вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] її матір`ю вказана - [PERSON] , а [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю вказана [PERSON] . З Витягів з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлю- бу, сформованих 12.02., 15.02.2020 р. (а.с.11, 13, 14) слідує, що 01.09.1990 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] »; 29.10.1962 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] », а згодом - 22.04.1968 р. після реєстрації шлюбу змінила прізви- ще з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 367376 від 16.02.2000 р. (а.с. 16) підтверджується, що [PERSON] прийняла у спадщину право на земельну частку (пай) розмі- ром 4,85 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ОД № 0190778, що належала померлій [PERSON] . З копії заповіту від 28.11.1999 р., посвідченого секретарем Трапівської сільської ради Іщенко О.І., слідує, що [PERSON] є спадкоємицею по заповіту на все на майно, яке належало [PERSON] на день її смерті. Заповіт зареєстрований у реєстрі за № 57 (а.с.18). Довідкою виконавчого комітету Лиманської сільської ради № 240 від 28.02.2020 р. (копія на а. с.20) підтверджується, що [PERSON] на день смерті, яка настала [INFO] , була зареєст- рована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в будинку зареєстровані: онука - [PERSON] та правнуки - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Довідкою виконкому Лиманської сільської ради № 251 від 02.03.2020 р. (а.с.22) підтверджуєть- ся, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , фактично вступила в управління та володіння спадковим майно її онука [PERSON] , та отримувала орендну плату за земельний пай, який належав [PERSON] . З копій сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0190778 та серії ОД № 019 0398 видно, що право на земельні частки (пай), які перебували у колективній власності КСП ім. Суворова с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області, розмірами 4,85 в умовних кадаст- рових гектарах передано [PERSON] (а.с.23) та [PERSON] (а.с.24). Копією державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД № 063144 (а.с.25), підтверджу- ється, що власником земельної ділянки площею 3,90 га, що розташована на території Трапівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського вироб- ництва, зазначено [PERSON] . Вартість земельної ділянки загальною площею 3,8975 га, кадастровий номер 5125085200:01: 001:1377, становить 92585,64 грн., що видно із витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складеного державним кадастровим реєстратором Писларь С. В. (а.с.26). Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] (спадкова справа № 45/2020 від 02.03.2020 р.) з причини відсутності (ненадання) право- встановлюючих документів на успадковане майно - земельну ділянку та земельну частку (пай), а також з причини того, що на день смерті спадкодавця з нею проживала її дочка [PERSON] , яка прийняла, але не оформила свої спадкові права. Таким чином спадкоємців у спадковому майні до- рівнюють по 1/3 частці по кожному (а.с.27). Газета "Татарбунарский вестник" у № 34 від 27.08.2020 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 063144, виданого на ім`я [PERSON] , та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 190778, виданого на ім`я [PERSON] , що вбачається з її копії (а.с.38). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними дочкою та си- ном померлої [PERSON] , а отже, спадкоємцем за законом в порядку першої черги. Перешкода- ми в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме, втрачені державний акт на право приватної власності на зе- млю та сертифікат на право на земельну частку (пай), в результаті чого було опубліковано об`яву в газеті. Отже, суд вважає, що за позивачами має бути визнано право власності по 1/2 частині кожному у земельній ділянці площею 3,90 га, земельних частоках (паїв) розміром 4,85 в умовних кадаст- рових гектарах кожна, розташованих на території Трапівської сільської ради Татарбунарського ра- йону Одеської області, що залишилася після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved