Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив звільнити майно з під арешту. При цьому посилається на те, що 12.09.2006 року між АКБ «ТАС -Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0501/0906/71-106. З метою забезпечення позову 12.09.2006 року укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] Відділом Богунської ДВС Житомирського МУЮ, на підставі відкритих виконавчих проваджень щодо стягнень з [PERSON] винесені постанови про арешт майна боржника в тому числі і вищезазначену квартиру. Посилаючись на те, що позивач має пріоритетне право на задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження, позивач просить зняти арешт з іпотечного майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнала, представник третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не заперечував проти задоволення позову. Представник Богунського ВДВС Житомирського МУЮ надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Регіонального управління САТ ДПА України у Житомирській області в судове засідання не з'явився. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотека є окремим видом застави. Стаття 58 Закону України «Про заставу» передбачає, якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Судом встановлено, що 12.09.2006 року між АКБ «ТАС -Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0501/0906/71-106. З метою забезпечення позову 12.09.2006 року укладено договір іпотеки б/н, предметом якого є квартира [ADDRESS] Відділом Богунської ДВС Житомирського МУЮ, на підставі відкритих виконавчих проваджень щодо стягнень з [PERSON] винесені постанови про арешт майна боржника в тому числі і вищезазначену квартиру. Правонаступником АКБ «ТАС -Комерцбанк» є ПАТ «Сведбанк», який на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року № 15 відступив права за іпотечним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Відділом Богунської ДВС Житомирського МУЮ, на підставі відкритих виконавчих проваджень щодо стягнень з [PERSON] № 29217284, 29215200, 30586514, 30739107, 33207307, 32353621 та 38657855 державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, а саме постановою № 30586514 державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 14.10.2011 р. , постановою №29215200 про арешт майна від 18.10.2011 року, постановою № 30586514 про арешт майна від 10.01.2012 року, постановою № 30739107 про арешт майна від 18.01.2012 року, постановою № 33207307 про арешт майна від 27.06.2012 року, постановою № 32353621 про арешт майна від 18.09.2012 року, постановою № 38657855 про арешт майна від 18.07.2013 року. Ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов»язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. У відповідності до вимог ст. 672 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Суд приходить до висновку, що позивач має пріоритетне право на задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження, які застосовувались Богунським ВДВС Житомирського МУЮ. Оскільки вказаними постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження, порушуються права ТОВ "Вектор Плюс" на першочергове задоволення вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved