Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2012 року належить двокімнатна квартира № 5 в будинку № 103 А, по вул. Воровського, в м.Первомайську , Миколаївської області. В даній квартирі зареєстрована відповідачка по справі, яка є колишньою дружиною позивача. З початку 2014 року [PERSON] забрала свої речі та виїхала з квартири. У добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації не бажає, а тому позивач змушений звернутися др суду. В судовому засіданні преставник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила постановити рішення про задоволення позову, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Про час, місце розгляду справи була повідомлена своєчасно. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2012 року [PERSON] отримав після смерті матері у спадщину, двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Домової книги [PERSON] значиться зареєстрованою в [INFO] з 20.11.2012 року. Згідно акту про непроживання в квартирі від 26.09.2016 року, складеного КП "Затишок" [PERSON] не проживає в [INFO] з 20.03.2014 року. Із Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.08.2016 року вбачається, що Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Украйни; ст. 405 ЦК України). Отже суд приходить до висновку про те, що відповідачка порушує права позивача [PERSON] як власника квартири, а його звернення до суду є однією із форм захисту своїх прав, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 383, 405 ЦК України, - відповідача слід визнати такою, що втратила право користування квартирою № 5, будинку № 103-А , по вул. Воровського в м.Первомайську Миколаївської області з 20.11.2012 року. Оскільки від відповідачки, яка належним чином повідомлена, не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, не має відомостей про причину її неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів.

Outcome: approved