Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 2000,00 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.07.2018 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БАЗ А079,14, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Транспортний засіб DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] , був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-TR\від 19.06.2018 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем ПДР України. Матеріальний збиток згідно висновку експертно-автотоварознавчого дослідження від 12.09.2018 року № 47-D/44/1 дорівнює 81298,39 грн. Оскільки, транспортний засіб DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-TR\від 19.06.2018 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант», останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 44600,82 грн. В свою чергу з метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до ПрАТ Ск «ПЗУ Україна» з регресною вимогою в № 03/06 від 02.01.2019 року , в якій просив сплатити борг в досудовому порядку, проте станом на сьогодні ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно платіжного доручення № 26972 від 27.02.2019 року отримало 42600,82 грн. страхового відшкодування. В свою чергу з метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою в №03/790 від 11.03.2019 року , в якій просив сплатити борг у сумі невідшкодованої франшизи в розмірі 2000,00 грн. в досудовому порядку, проте станом на сьогодні не отримувало від відповідача жодних грошових коштів. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2018 року, 12.07.2018 року близько 14:30 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанському, в районі буд. № 73, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом БАЗ, д/н [NUMBER] , при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості , або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у разі чого допустив зіткнення з автомобілем Деу Ланос, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим [PERSON] порушив вимоги п. 12.3 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Деу Ланос, д/н [NUMBER] згідно висновку експертно-автотоварознавчого дослідження від 12.09.2018 року № 47-D/44/1 складає 65671,52 грн. Ринкова вартість пошкодженого майна складає 16070,70 грн. Транспортний засіб DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] , був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-TR\від 19.06.2018 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант». ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 44600,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ІD-110046 від 14.09.2018 року. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. 02 січня 2019 року товариство з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» звернулось з регресною вимогою до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оскільки автомобіль БАЗ А079,14 [NUMBER] на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з 05.07.2018 року по 04.01.2019 року. Згідно платіжного доручення № 26972 від 28.02.2019 року позивач отримав 42600,82 грн. страхового відшкодування, з відрахуванням 2000,00 грн. франшизи. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 2000,00 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved