Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення занадто отриманих коштів державної допомоги на дитину одинокій матері. Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2019 року [PERSON] отримувала в Управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради державну допомогу на дітей одиноким матерям на дитину [PERSON] , 2009 року народження. Для призначення даної допомоги відповідачем надавалися заяви, свідоцтво про народження дитини, декларацію про доходи та майновий стан сім`ї, довідки про склад сім`ї, довідки про доходи. На підставі наданих відповідачем документів начальником управління було призначено відповідачу державну допомогу на дітей одиноким матерям з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року, з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 року, з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року. В декларації про доходи та майновий стан [PERSON] зазначила, що її чоловік [PERSON] працює і отримує заробітну плату в ТОВ « ЦЗФ Селидівська». В той же час [PERSON] не повідомила, що її чоловік отримує грошове забезпечення, перебуваючи на військовій службі на контрактній основі та отримує пільгу як учасник бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 75 відсотків. У зв`язку із неповідомленням [PERSON] управління про обставини, які впливають на призначення державної допомоги, виникла переплата в розмірі 25 350,52 грн. 06 червня 2019 року прийнято рішення начальника Управління щодо стягнення з відповідача переодержаної суми державної допомоги на дітей одиноким матерям. Добровільно повертати занадто сплачені кошти відповідач відмовився. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача переплачену суму державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року, з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 року, з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року у сумі 25 350,52 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю". Якщо одинока мати, одинокий усиновлювач, мати (батько) у разі смерті одного з батьків зареєстрували шлюб, то за ними зберігається право на отримання допомоги на дітей, які народилися чи були усиновлені до шлюбу, якщо такі діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Пунктом 34 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» визначено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Відповідно до п. 35 вищезазначеної Постанови для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; копія свідоцтва про народження дитини; довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2016 року, 14 липня 2016 року, 23 лютого 2017 року , 11 вересня 2017 року, 19 березня 2018 року та 28 вересня 2018 року [PERSON] було надано заяви про призначення державної допомоги на дитину одинокій матері. До зазначених заяв відповідачем надавалися, серед іншого декларації про майновий стан, довідки про склад сім`ї, а також довідки про свої доходи та доходи чоловіка - [PERSON] . Рішенням Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради від 25 березня 2016 року відповідачу призначено державну допомогу на дитину одинокій матері з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року в розмірі 389,32 грн. Крім того, рішенням управління соціального захисту населення Селидівської міської ради від 13 серпня 2016 року [PERSON] призначено допомогу на дитину одинокій матері з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року в розмірі 520,16 грн. Разом з тим, рішенням Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради від 28 березня 2017 року відповідачу призначена допомога на дитину одинокій матері з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 року в розмірі 626,11 грн. Рішенням від 24 жовтня 2017 року відповідачу призначена допомога на дитину одинокій матері з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 669,92 грн. З 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року відповідачу була призначена допомога як одинокій матері в розмірі 799,66 грн., відповідно до рішення УСЗН Селидівської міської ради від 23 березня 2018 року. З 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року відповідачу була призначена допомога як одинокій матері в розмірі 1013,23 грн. , згідно з рішенням УСЗН від 22 жовтня 2018 року. Згідно з пунктом 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Статтею 21 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. В матеріалах справи міститься доповідна записка на ім`я начальника УСЗН Селидівської міської ради, відповідно до якої згідно із відповіддю ДФС, наданої 31 січня 2019 року, [PERSON] , чоловік відповідача, має дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця. При зверненні 28 вересня 2018 року [PERSON] не задекларувала зазначений вид доходу та подала недостовірну інформацію про доходи і майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї. Частиною 2 ст. 22 Закону України « Про державну допомогу сім`ям з дітьми» суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. 06 червня 2019 року начальником УСЗН Селидівської міської ради прийнято рішення про стягнення занадто отриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2019 року в розмірі 100 %. 13 червня 2019 року позивачем направлено повідомлення на адресу відповідача про повернення сум переплати державної допомоги. Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з наданим розрахунком, сума переплати, здійснена відповідачу, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно становить 25 350,52 грн. З огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму допомоги в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved