Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В., в якій просить суд прийняти позовну заяву до розгляду, встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: 65/100 житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , визнати за нею право власності на 65/100 житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є донькою [PERSON] ,померлого [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 17 грудня 1988 року зроблено відповідний актовий запис, а отже спадкоємицею першої черги. Спадкоємицею першої черги є також її рідна сестра [PERSON] . Позивач фактично прийняла спадщину після померлого батька , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Із заявою про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк вона не звернулася, оскільки вважала достатньою підставою фактичне прийняття спадщини. У 2019 році звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. для оформлення своїх спадкових прав після смерті [INFO] її батька, [PERSON] , 1910 року народження. Однак, їй було відмовлено з посиланням на те, що у неї відсутні документи, що дозволяють встановити місце відкриття спадщини, фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. На теперішній час вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON] , чим порушуються її права. Ухвалою суду від 17.05.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача . У відзиві вказала, що позивач з 14.09.1967 року зареєстрована та постійно мешкає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку разом із батьком вона проживала і на день його смерті ( [INFO] ), і продовжує мешкати там зі своєю родиною і на теперішній час. Після смерті батька позивач фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Весь цей час позивач проживає в будинку зі своєю родиною, утримує його у належному стані, ремонтує, оснащує, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. Даний будинок є єдиним її житлом. Вона із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, та на дане майно не претендувала. Позивач після смерті їх батька фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проти чого Відповідач не заперечувала. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. до суду не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про слухання справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача - [PERSON] , помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 17 грудня 1988 року зроблено відповідний актовий запис за № 13810 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 11 березня 2009 року. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 8 серпня 1950 року, виданим Харківським міським ЗАГС, свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 9 жовтня 1976 року. Позивач є рідною донькою померлого [PERSON] , а отже спадкоємицею першої черги. Спадкоємицею першої черги є також відповідач - донька [PERSON] - [PERSON] , що не заперечується сторонами справи. Спадкову масу після померлого [PERSON] складає 65/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 65/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі - Рішення Виконкому Дзержинської районної Ради депутатів трудящих №-194/10 від 23.04.1957 року, відповідно до якого було вирішено виділити гр. [PERSON] під індивідуальне будівництво в безстрокове користування земельну ділянку площею 536 м2 по [ADDRESS], як робітнику заводу № 48 . -Договору №164 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 15 січня 1957 року. Даний договір містить також відмітку Харківського Бюро технічної інвентаризації від 19.02.1961 року про реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] . -Договору купівлі - продажу 35/100 домоволодіння [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] (посвідчений в 1 Харківській Державній нотаріальній конторі 24.09.1968 р., за реєстром №7-3958). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодіння від 19.09.2019 року, виданої Адміністрацією Шевченківського району Харківської міської ради, а також записом у паспорті позивача, позивач та її чоловік з 14.09.1967 року по теперішній час зареєстровані в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Також, на теперішній час у цьому будинку зареєстровані донька позивача ( [PERSON] ) та онук ( [PERSON] ). В цьому будинку разом зі спадкодавцем Позивач проживала і на день смерті [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується поясненнями мешканців сусідніх будинків, підписи мешканців будинків по вулиці Зв`язку підтверджено головою вуличного комітету №7 Дзержинського району м. Харкова. Факт того, що Позивачка фактично прийняла спадщину після померлого батька - [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном підтверджується також і договорами про надання комунальних послуг, укладених на ім`я [PERSON] . Відповідач не заперечує проти того, що весь час після смерті [PERSON] Позивач проживає в будинку зі своєю родиною, утримує його у належному стані, ремонтує, оснащує, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги, тобто фактично прийняла спадщину. Даний будинок є єдиним її житлом. У 2019 році Позивачка звернулась до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. для оформлення своїх спадкових прав після смерті [INFO] її батька, [PERSON] , 1910 року народження. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2019 року Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне померлому [INFO] [PERSON] , з посиланням на те, що у [PERSON] відсутні документи, що дозволяють встановити місце відкриття спадщини, фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до абз. 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР в редакції станом на 1988 рік (далі - ЦК) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 ЦК). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.529 ЦК). Відповідно ст. 548, 549 ЦК Української РСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст.. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач в підготовчому судовому засіданні визнала позов позивача. Оцінивши надані стороною позивача докази в обгрунтування заявлених позовних вимог , суд дійшов висновку , що вимоги позивача законні , обгрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем в сумі 4 700,15 грн На підставі викладеного та

Outcome: approved