Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов»язати відповідачку не чинити йому перешкод у здійсненні ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS] та вселити його в квартиру. Посилається в позові на те, що на підставі рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 30.05.2012 року він є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідачці у справі також належить 1/2 частина спірної квартири. Протягом тривалого часу між ним та відповідачкою складаються неприязні стосунки, що призвело до конфлікту в користуванні квартирою. Відповідачка одноособово користується квартирою, його в квартиру не впускає,замінила замки, чинить йому перешкоди в здійсненні ним прав власника. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Посилається на те, що в квартирі проживає її донька, яка,а також спільний з позивачем син. Квартира складається з двох кімнат, в якій вона зробила ремонт. Пояснила, що позивач має іншу сім»ю, а тому не проживає в квартирі. Не заперечувала заміну замків у квартирі, однак пояснила, що передала один екземпляр ключів позивачу. Крім того пояснила, що пропонувала позивачу укласти мирову угоду з приводу користування квартирою, однак він ухиляється від вирішення спору. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В ст.ст. 355, 356, 358 ЦК України зазначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Встановлено, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 30.05.2012 року за сторонами визнано право власності на ? частини квартири [ADDRESS]. 13.09.2013 року своє право власності позивачем було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. / а.с.6 - 7 ; 11 - 13 / Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. При цьому зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Тобто, зазначений у ст.16 ЦК України перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з того, що позивач є співвласником спірної квартири, його порушені права підлягають захисту в визначеному ним порядку, оскільки обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст.ст. 16, 391 ЦК України, які регулюють захист права власності. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки в судовому засіданні, виходячи з наступного. З точки зору ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності сторін полягає в обов»язку кожної з них у доказуванні, рівності прав щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. В п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Не заперечуючи проти заміни замків у квартирі та стверджуючи передачу ключів від нового замка позивачу, будь-яких доказів цьому відповідачка в судовому засіданні не надала, посилаючись на їх відсутність. З врахуванням викладеного вище,заперечення відповідачки не можуть бути прийняті до уваги. Крім того, суд вважає, що і інші заперечення відповідачки не можуть бути прийняті судом до уваги, т.я. з точки зору ст.321 ЦК України право власності є непорушним, а тому інтереси інших осіб не можуть бути пріоритетними над інтересами власника. Виходячи з цих обставин, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved