overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними права власності на земельну ділянку, що належала їх батьку [PERSON], так як нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки батько при житті не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Позивачі в судове засідання не з"явилися, в письмових заявах, наданих до суду, просили справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та області в судове засідання не з"явився. В письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5001 га, розташованої на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та області, що підтверджено рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2012 року. Нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи щодо належності земельної ділянки спадкодавцю, позивачами не надано (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2014 року № 303/02-31 а.с. 19). [PERSON] при житті не здійснив державну реєстрацію земельної ділянки, що позбавляє право позивачам оформити спадщину позасудовим порядком. Таким чином, позивачі є спадкоємцями першої черги по закону (свідоцтво про народження а.с. 5,6), вчасно прийняли спадщину (а.с. 29-31) і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1278 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], земельної ділянки розміром 1,0721 га, вартістю 40 638 грн., яка розташована на території Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, грошові вклади внесені в ТВБВ № 10025/082 м.Кіцмань на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER], транспортний засіб марки «ВАЗ-2107» та легковий причеп марки ПВ модель « 1». Вказують на те, що [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом, а [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за законом, що підтверджується довідкою № 321 від 03.07.2014 року виданою виконкомом Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Зазначають, що вони в управління та володіння спадковим майном вступили своєчасно, поховали померлого, розпорядились його речами, підтримують в належному стані спадкове майно, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому просили задовольнити позов. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали заяву про підтримання позову та просили розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, однак подала заяву в якій позов про визнання права власності на спадкове майно визнала повністю та просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1235, 1236, 1241,1268,1278 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, яким просили суд визнати відповідача втратившим право користування квартирою 283 по вул. Ахсарова, 23 у м. Харкові та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивачами вказано про те, що вони є мешканцями вказаної квартири, в якій із ними зареєстрований відповідач, їх батько, який з 1993 року за вказаною адресою не проживає, належних йому речей у квартирі не має. У судове засідання сторони не зявились, позивачами подані заяви про розгляд справи за їх відсутності. Судові повістки, направлені за місцем реєстрації відповідача, повернуті до суду. Третя особа попри належне повідомлення у судове засідання не зявилась, причини неявки суд не повідомлено. Фіксація судового процесу не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини як про це вказано вище. Про відсутність відповідача складено акт від 29.09.2016, а також надано виписку із амбулаторної карти, згідно якої [PERSON] по медичну допомогу за місцем проживання не звертався з 1989 року. Відповідно до ч.2 ст. 107 Житлового кодексу у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначається, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, яким просили суд усунути перешкоди у праві власності на [ADDRESS] та визнати відповідача втративши право користування вказаною квартирою та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивачами вказано про те, що вони є власниками вказаної квартири на праві спільної часткової власності у рівних частинах на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2016 року. Продавцями квартири були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За п.10 Договору, продавці зобовязувались зняти усіх мешканців з реєстраційного обліку до 01.06.2016 року, однак відповідач знятий з реєстрації не був, самостійно та добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. У судове засідання сторони не зявились, позивачами та відповідачем подані заяви про розгляд справи за їх відсутності. Фіксація судового процесу не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини як про це вказано вище. Відповідно до ч.2 ст. 107 Житлового кодексу у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначається, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом, в якому зазначили, що чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS] була надана їх батькам на підставі рішення Маріупольської міської ради у 1974р. Разом її батьками до зазначеної квартири вселилися їх діти, позивачі і відповідачі по справі. Згідно копії особового рахунку усі члени сімї були прописані за цією адресою. В 2005році помер їх батько, а у 2014р. їх мати. Квартира знаходиться у державному житловому фонді. Особовий рахунок дотепер оформлений на їх батька [PERSON] З 2005 року на житловій площі перестала мешкати [PERSON], аз 2009 року - [PERSON] Відповідачі зв'язків не підтримують, їх речей у квартирі не має, комунальні витрати не сплачують. У зв'язку з чим просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] До суду позивачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] будучи повідомленими про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилися, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталися, тому суд, за згодою представника позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони є членами сімї є квартиронаймача квартири [ADDRESS], який помер, що підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] та крім нього в квартирі зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки № 35 від 11.02.2015 року, виданої Комітетом самоорганізації населення "Черьомушки", відповідачі у [ADDRESS] у Приморському районі м. Маріуполі тільки зареєстровані, але фактично не мешкають [PERSON] з 2005р., а [PERSON] з 2009р., чим підтверджується відсутність відповідачів за місцем реєстрації на протязі більш ніж п'яти років (а.с. 5). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом в квартирі [ADDRESS], і позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

позивачі звернулись до суду із позовом у якому вказували, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельні ділянки 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,02 га для ведення особистого підсобного господарства. Спадкодавиця за час життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачам. Вони частково оформили свої спадкові права на житловий будинок, а на земельні ділянки не можуть оскільки відсутні правовстановлюючі документи. При обмірах земельних ділянок були встановлені їх фактичні розміри, а саме: ділянки 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0710 га для ведення особистого підсобного господарства. Враховуючи викладене позивачі просять визнати за ними право власності на земельні ділянки , як на спадщину за заповітом після смерті матери [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачі та їх представник в судове засідання не з"явились , оскільки надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять даний позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про смерть, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Заповітом від 04.05.1989 року підтверджується те, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, [PERSON] та [PERSON] оформили свої спадкові права на житловий будинок (а.с.11,12). Рішенням виконкому Андрушівської міської ради від 20.04.1994 року підтверджується те, що [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,02 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.16). При фактичних вимірах розмір земельних ділянок становить: 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0710 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду і свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно договору дарування від 29.08.2003 р. всі співвласники подарували ? частини всієї квартири [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], після чого відкрилась спадщина на 1/6 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Позивачка звернулась з заявою до Першої нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на свідоцтві на право власності на квартиру відсутня реєстрація БТІ. Оскільки позивачі не можуть оформити право на спадщину через відсутність державної реєстрації права власності на частину квартири, тому змушені звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позивачі позовні вимоги в письмовій заяві підтримали повністю та просили визнати право власності та слухати справу у його відсутність. Представник відповідача, треті особи проти позову не заперечували. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] вона належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується його копією /а.с.10/. Згідно договору дарування від 29.08.2003 р. всі співвласники подарували ? частини всієї квартири [PERSON] /а.с.11/. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва /а.с. 7/. Позивачі звернулись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено у зв'язку з тим, що на свідоцтві на право власності на квартиру відсутня реєстрація в КП "Сумське БТІ" /а.с. 15/, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Єдиними спадкоємцями є позивачі. За таких обставин, є підстави для поновлення спадкових та майнових прав позивачів та постановлення рішення про визначення права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частин квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право позивачів порушене і підлягає захисту в суді. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 6,65 га розташовані на території Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивачів згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало для [PERSON], який помер [INFO] року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачі звернулися в порядку цивільного судочинства з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачам відповідно до ст. 121 ЦПК України. 08 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася із заявою про повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн. У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення судових витрат, а саме судового збору у сумі 487,20 грн. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] в рівних частках. У вказаному житловому будинку зареєстровані: дружина покійного брата - відповідачка по справі [PERSON] з неповнолітньою дочкою [PERSON], дочка покійного брата - відповідачка [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] та син покійного брата - відповідач по справі [PERSON] Відповідачі та їх неповнолітні діти у вказаному житловому будинку з 2007 року не проживають, їх особистих речей в будинку не має, вони не несуть витрат по утриманню будинку, однак відповідачі добровільно не знімаються з реєстрації, через що позивачі не можуть вільно розпоряджатись належним їм житловим будинком. Тому позивачі просили визнати [PERSON] разом з її неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], [PERSON] разом з її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнають. Третя особа: Представник служби в справах дітей Коростенської районної державної адміністрації в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Вказав, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], кожному з них належить ? частина вказаного житлового будинку. ( витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а.с. 4, 5). В цьому будинку зареєстровані відповідачі по справі: дружина покійного брата - [PERSON] з неповнолітньою дочкою [PERSON], дочка покійного брата [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] та син покійного брата [PERSON] ( довідка Ришавської сільської ради а.с.9). Згідно акту, складеного мешканцями с. Ришавка Коростенського району [PERSON] та [PERSON], відповідачі та їх неповнолітні діти з 2007 року у вказаному будинку не проживають, їх особистого майна в будинку не має. ( а.с. 6-7). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так як відповідачі визнали позов, визнавши таким чином ту обставину, що вони не проживають у належному позивачам будинку з 2007 року без поважних причин, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати відповідачів та їх неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання за ними права власності за кожним по 1/4 частині на спадкове майно, а саме чотири земельні ділянки площею 0,51 га., 0,46 га., 0,23 га. та 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,30 га., що розташовані на території Тинненської сільської ради Сарненського району Рівненської області,згідно Державного акта на право власності на землю серії ЯГ №379372 виданого 15.06.2006 року, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачі згідно заяви підтримали позов. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності " передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер [INFO] року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявників у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності ",

Outcome: approved