Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності : на житловий будинок [ADDRESS] Сарненського району Рівненської області; на земельну ділянку площею 2,11 га, розташовану на території Кричильської сілької ради Рівненської області, згідно державного акту про право на земельну ділянку серії РВ № 02219, виданого на підставі рішення Кричильської сільської ради Рівненської області № 63 від 21.11.2000 року; на грошові вклади відділення № 6339 Сарненського району Рівненської області ВАТ «Державного ощадного банку України» на рахунку № [NUMBER] та №[NUMBER] на суму 3537 гривень 47 копійок та 5345 гривень 46 копійок; в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, встановити факт родинних відносин та своєчасного прийняття спадщини; на земельну ділянку площею 1,37 га, розташовану на території Кричильської сілької ради Рівненської області, згідно державного акту про право на земельну ділянку серії Ш-РВ № 008577, виданого на підставі розпорядженням голови Сарненської райдержадміністрації №599 від 31 грудня 2003 року в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, встановити факт родинних відносин та своєчасного прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Суд вважає, що заява в частині встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, так як з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що розбіжності в документах, що засвідчують осіб, пояснюються допущенням помилок в записах особи в офіційних документах. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності", ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

Outcome: approved