Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Одрадокамянської сільської рада про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належному йому на праві спільної часткової власності земельну частку розміром 0,6061 % від земельної ділянки загальною площею 78,13 га та на частку розміром 2,2371% від земельної ділянки загальною площею 63,79 га, які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Одрадокамянської сільської ради. Після смерті батька спадкоємцем за законом була його дружина [PERSON]. [INFO] померла їх мати [PERSON]. Мати на момент смерті мешкала разом зі спадкодавцем, але за часу свого життя не встигла оформити своїх спадкових прав у зв'язку зі смертю. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної частки розміром 0,6877 % від земельної ділянки загальною площею 66,55 га. та на частку розміром 2,1716 % від земельної ділянки загальною площею 60,32 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Одрадокамянської сільської ради. Після смерті матері [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідні частки земельних ділянок та рекомендовано звернутися до суду. Просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в рівних частках по 1/2 кожному: на частку розміром 0,6061% від земельної ділянки загальною площею 78,13 га, що розташована на території Одрадокамянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 21.08.2006 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року №729, 12.10.2004 року №808; на частку розміром 2,2371% земельної ділянки загальною площею 63,79 га, що розташована на території Одрадокамянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28.08.2006 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року №729, 12.10.2004 року №808; на частку розміром 0,6877% від земельної ділянки загальною площею 66,55 га, що розташована на території Одрадокамянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 14.03.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року №729, 12.10.2004 року №808; на частку розміром 2,1716% від земельної ділянки загальною площею 60,32 га, що розташована на території Одрадокамянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28.08.2006 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року №729, 12.10.2004 року №808. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягають з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Одрадокамянської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, просив справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця). До інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). [PERSON] на праві спільної часткової власності належать земельна частка розміром 0,6061 % від земельної ділянки загальною площею 78,13 га та частка розміром 2,2371% від земельної ділянки загальною площею 63,79 га, які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Одрадокамянської сільської ради, що підтверджується державними актами (а.с. 14-17). Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом була його дружина [PERSON], яка мешкала разом зі спадкодавцем. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 49 (а.с. 9), яка за часу свого життя не встигла оформити своїх спадкових прав у зв'язку зі смертю. [PERSON] на праві спільної часткової власності належать земельна частка розміром 0,6877 % від земельної ділянки загальною площею 66,55 га. та на частку розміром 2,1716 % від земельної ділянки загальною площею 60,32 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Одрадокамянської сільської ради, що підтверджується державними актами (а.с. 18-22). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З відповідей державного нотаріуса у Бериславському районі Херсонської області вбачається, що за заявою позивачів було заведено спадкова справа № 254/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON]. Заяв від інших спадкоємців не надходило. [PERSON] належало на праві спільної часткової власності земельна частка розміром 0,6877 % від земельної ділянки загальною площею 66,55 га. та на частку розміром 2,1716 % від земельної ділянки загальною площею 60,32 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Одрадокамянської сільської ради; [PERSON] належала земельна частка розміром 0,6061 % від земельної ділянки загальною площею 78,13 га та частка розміром 2,2371% від земельної ділянки загальною площею 63,79 га, які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Одрадокамянської сільської ради. Вказані частки земельної ділянки належать [PERSON] померлому [INFO], спадкоємицею якого за законом була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до п.4.20 глави 10 розділу 4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідні частки земельної ділянки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати це право за спадкоємцем та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності. Згідно тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке діяло на час виникнення правовідносин, одним із правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна є свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями. Тобто, позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняли, однак свідоцтво про спадщину на земельну ділянку не видавалось, оскільки земельна ділянка включає в собі декілька земельних ділянок, об'єднаних в один державний акт, і це спадкове майно складається із часток у спільній власності, тому позивачі вимушені були звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивачів немає та позивачі правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Відповідно до ст.174 ЦПК України та п.24 постанови №2 пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved