Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду та просить розірвати договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки загальною площею 4,60 га (ріллі) від 15 серпня 2008 року, укладений між нею та орендатором - фермерським господарством «Водолей-7»; зобов'язати відповідача повернути їй вказану земельну ділянку 4,60 га (ріллі), яка знаходиться на території Василівської міської ради Василівського району Запорізької області належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №059993; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протягом 2013-2015 років порушує свої зобовязання за договором, а саме систематично взагалі не виплачує орендної плати позивачці, ігнорує її вимоги про добровільне розірвання договору. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, суду надано заяву про розгляд справи без їх участі та про заочний розгляд справи . Представник відповідача, який своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що у справі є поштові повідомлення про отримання ним судових повісток 01 серпня 2015 року на 20 серпня 2015 року та 29 серпня 2015 року на 09 вересня 2015 року, повторно у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв, жодних заперечень проти позову чи доказів на їх обґрунтування суду не надавав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі з приводу оренди землі врегульовані Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також укладеним між позивачкою та відповідачем договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 4,6009 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, з кадастровим номером 2320910100:02:011:0007, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 059993 від 17 квітня 2008 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю… за № 010826600073, копія якого є у справі (а.с.5). Вказану земельну ділянку позивачка передала в оренду відповідачу, що підтверджено договором оренди земельної ділянки (а.с.6-10), укладеним між сторонами 15 серпня 2008 року. Зміст та форма договору відповідають вимогам чинного законодавства, державна реєстрація договору здійснена у Василівському районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах за № 040826600350 20 жовтня 2008 року. Зі змісту договору вбачається, що сторони уклали договір строком на 10 років, він набув чинності з моменту його державної реєстрації. П.9-14 договору врегульовані питання щодо орендної плати: 2500 кг зерна, до 25 грудня; передача продукції оформлюється актами; розмір плати переглядається щороку; у разі невнесення орендної плати у встановлені договором строки, п передбачено справляння пені у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення. Вказані положення договору відповідали вимогам ст.21-23 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення договору. 03 квітня 2015 року позивачка зверталася з письмовою заявою до орендаря відповідача у цій справі з вимогою про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, що було мотивовано порушенням відповідачем протягом двох років умов договору, а саме невнесення орендної плати. Вказану заяву відповідач отримав 13 травня 2015 року (а.с.15-16), що підтверджено поштовим повідомленням. Доводи позивачки про те, що відповідач за 2013, 2014 роки не сплатив їй орендну плату, відповідачем не спростовані та не оспорювалися. Порушення зобовязання, відповідно до ст. 611 ЦК України, має своїм наслідком можливість розірвання договору. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Крім того, відповідно до ст.36 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Відповідно до ст.34 закону України «Про оренду землі» наслідком розірвання договору оренди землі є обовязок орендаря повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Виходячи з того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, відповідно до положень ст.10 ЦПК України, ніяких доказів щодо сплати орендної плати відповідачем за 2013, 2014 роки суду не надано, строк сплати за 2015 рік ще не настав, зважаючи на порушення умов договору оренди , положень ст. ст. 526, 629 ЦК України щодо обовязковості виконання договору - відповідачем, судом встановлено систематичну протягом двох років поспіль несплату відповідачем орендної плати позивачці, що суттєво порушує її права, оскільки вона протягом двох років була позбавлена повністю орендної плати за користування її власністю земельною ділянкою відповідачем. Жодних доказів щодо зміни умов договору в частині орендної плати, строків та порядку її внесення, її розміру, наявності форс-мажорних обставин - суду не надано. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] суд вважає доведеними та обґрунтованими в частині систематичної несплати орендної плати за 2013 та 2014 роки, та такими, що підлягають задоволенню як в частині розірвання договору оренди землі, так і в частині зобовязання відповідача повернути земельну ділянку позивачці, з метою захисту порушених прав позивачки. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved