Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не відповідає виконанню, вказуючи в обґрунтування своїх вимог, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис №89062 щодо стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ТОВ «ІНФІНАНС» 04.08.2019 року, у розмірі 20030,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник О. І. від 25.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66593703 на підставі виконавчого напису. Про вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі позивач дізналася у серпні 2021 року, коли почали здійснення відрахувань з доходів. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, а вона в свою чергу не визнає вимоги кредитора, відсутній оригінал договору, прострочення строку позовної вимоги та інші порушення, тому просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає виконанню. Також, під час вчинення виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог: не врахував строку позовної давності, не перевірив правильності розрахунків та документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису. У зв`язку з невідповідністю виконавчого напису вимогам законодавства щодо безспірності вимог, просив його визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 26.10.2021р. відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 26.10.2021р. зупинено стягнення на підставі виконавчого документа. У судове засідання позивач не з`явився, у позові просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відзив не надав. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у судове засідання не з`явився, про причини суду не повідомила. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович у судове засідання не з`явився, про причини суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис №89062 щодо стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0958578747, укладеним між позивачем та ТОВ «ІНФІНАНС» 04.08.2019 року, у розмірі 20030,50 грн (а.с. 8) З наявного у матеріалах справи копії виконавчого напису вбачається, [PERSON] є боржником за Кредитним договором №0958578747від 04.08.2019 року, укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС». Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за періоди 04.06.2021 року по 09.06.2021 року. Сума заборгованості складає 20030,50 грн в тому числі: сума заборгованості 19030,50 грн - за основним боргом - 1800,00 грн, відсотки - 17230,50 грн.; сума за вчинення виконавчого напису - 1000,00 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник О. І. від 25.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66593703 на підставі виконавчого напису (а.с.6) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань. Отже, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Також, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду ордер на надання правничої допомоги, детальний опис робіт виконаних за договором з зазначенням наданої послуги та кількістю годин, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, квитанціями на суму 3000 грн. Враховуючи те, що позивачем документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача суму понесених ними витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1362 грн. сплачений за подання позовної заяви в сумі 908 грн. та заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.

Outcome: approved