Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», третя особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 03 жовтня 1986 року «Бюро обміну житлових приміщень» виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів був виданий ордер №4170 на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , на підставі п. №30 списку громадян на отримання обмінних ордерів, згідно правил обміну житлових приміщень в УРСР, затвердженого Протоколом засідання комісії Дніпропетровського міського комунального підприємства «Бюро обміну житлових приміщень» від 01.10.1986 №40. Ордер було видано на склад сім`ї [PERSON] наймач; [PERSON] дружина наймача; [PERSON] син наймача; [PERSON] син наймача; [PERSON] ( [PERSON] донька наймача. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстроване Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №175. [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] », 29.05.2012 року було знято з реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS] та зареєстровано за іншою адресою. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстроване Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №67. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований з 26.01.1987 [PERSON] , [PERSON] з 05.08.2002, [PERSON] з 01.02.2005, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.02.2020 за №2105, виданою відділом обліку проживання фізичних осіб департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Листом від 26.06.2020 за № 10/5-1033 Відділом обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради вказано, щодо реєстрації позивачів, а саме - з 26.01.1987 [PERSON] , [PERSON] з 05.08.2002, [PERSON] з 01.02.2005 по теперішній час. Відповідно до відповіді з КП «ДМБТІ» ДМР від 28.02.2020 за №2652 зазначено, що станом на 31.12.2012, в інвентаризаційній справі за адресою: квартира [ADDRESS] відсутні відомості щодо реєстрації права власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також за будь-якою іншою особою. Крім того зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] , в який увійшла квартира [ADDRESS] , зареєстрований за Акціонерним товариством «Дніпропетровський завод прокатних валків» на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №1549 від19.06.2003, про що зроблено запис в обліковій книзі №45 ЖЮ та зареєстровано за №4166-90. Листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 17.03.2020 №3/17-1127 зазначено, що у департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради відсутні відомості щодо перебування квартири [ADDRESS] , як у списку службових так і у комунальній власності. Листом Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 17.03.2020 за №5/5-36 повідомлено, що квартира [ADDRESS] не відноситься до числа службових. Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків» листом від 17.03.2020 за №750/19 повідомило, що житловий будинок [ADDRESS] , перебуває на балансі підприємства, однак квартира [ADDRESS] до числа службових не відноситься. На підставі зазначеного позивачі просили визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/3 частині кожному на квартиру [ADDRESS] в порядку безоплатної приватизації. Однак, представником позивачів адвокатом Голубніченко В.О., через канцелярію суду за Вх.11608 від 26.04.2021 була подана заява про зміну підстав позову, в якій представник позивачів просить суд, визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/3 частині кожному на квартиру [ADDRESS] та віднести судові витрати на рахунок позивачів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 20.01.2021 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 11 серпня 2021 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача - адвокат Голубніченко В.О. не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представника відповідача Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином. Надавши суду пояснення на позовну заяву, в якій просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. (а.с.55). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що що 03 жовтня 1986 року «Бюро обміну житлових приміщень» виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів був виданий ордер №4170 на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , на підставі п. №30 списку громадян на отримання обмінних ордерів, згідно правил обміну житлових приміщень в УРСР, затвердженого Протоколом засідання комісії Дніпропетровського міського комунального підприємства «Бюро обміну житлових приміщень» від 01.10.1986 №40. Ордер було видано на склад сім`ї [PERSON] наймач; [PERSON] дружина наймача; [PERSON] син наймача; [PERSON] син наймача; [PERSON] донька наймача. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №175. [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] », 29.05.2012 року було знято з реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS] та зареєстровано за іншою адресою. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №67. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований з 26.01.1987 - [PERSON] , [PERSON] з 05.08.2002, [PERSON] з 01.02.2005, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.02.2020 за №2105, виданою відділом обліку проживання фізичних осіб департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Листом від 26.06.2020 за № 10/5-1033 Відділом обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради вказано, щодо реєстрації позивачів, а саме - з 26.01.1987 - [PERSON] , [PERSON] з 05.08.2002, [PERSON] з 01.02.2005 по теперішній час. Відповідно до відповіді з КП «ДМБТІ» ДМР від 28.02.2020 за №2652 зазначено, що станом на 31.12.2012, в інвентаризаційній справі за адресою: квартира [ADDRESS] відсутні відомості щодо реєстрації права власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також за будь-якою іншою особою. Крім того зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] , в який увійшла квартира [ADDRESS] , зареєстрований за Акціонерним товариством «Дніпропетровський завод прокатних валків» на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №1549 від19.06.2003, про що зроблено запис в обліковій книзі №45 ЖЮ та зареєстровано за №4166-90. Листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 17.03.2020 №3/17-1127 зазначено, що у департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради відсутні відомості щодо перебування квартири [ADDRESS] , як у списку службових так і у комунальній власності. Листом Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 17.03.2020 за №5/5-36 повідомлено, що квартира [ADDRESS] не відноситься до числа службових. Також, Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків» листом від 17.03.2020 за №750/19 повідомило, що житловий будинок [ADDRESS] , перебуває на балансі підприємства, однак квартира [ADDRESS] до числа службових не відноситься. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Outcome: approved