Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] в м. Путивль Сумської області померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки: «рілля», площею 5,635 га, кадастровий № [NUMBER] , «пасовища», площею 0,6082 га, кадастровий № [NUMBER] , «сіножаті», площею 0,6009 га, кадастровий № [NUMBER] , розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняла спадщину після смерті матері (приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 246/2018 від 03.07.2018), оформила право власності на земельну ділянку площею 5,635 га в судовому порядку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказані земельні ділянки нотаріусом було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності на праві власності вказаного майна матері. Посилаючись на зазначене, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку «пасовища», площею 0,6082 га, кадастровий № [NUMBER] , «сіножаті», площею 0,6009 га, кадастровий № [NUMBER] , розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витрати по справі просила покласти на неї. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в м. Путивль Сумської області померла [PERSON] , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входять земельні ділянки: «рілля», площею 5,635 га, кадастровий № [NUMBER] , «пасовища», площею 0,6082 га, кадастровий № [NUMBER] , «сіножаті», площею 0,6009 га, кадастровий № [NUMBER] , розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом 03.07.2018 після її смерті заведена спадкова справа № 246/2018, рішенням Путивльського районного суду від 15.11.2018 за позивачем визнано право власності на земельну ділянку «рілля», площею 5,635 га, кадастровий № [NUMBER] , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області. Разом з тим, приватним нотаріусом в оформленні спадкових прав на земельні ділянки: «пасовища», площею 0,6082 га, кадастровий № [NUMBER] , та «сіножаті», площею 0,6009 га, кадастровий № [NUMBER] , розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності на праві власності вказаного майна [PERSON] , що видно з постанови нотаріуса від 28.02.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В той же час, з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.09.1996 вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] , мешканки с. Малушине Путивльського району, про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З додатка до розпорядження голови районної державної адміністрації від 10.01.2007 № 1 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам - власникам земельних часток (паїв) на території Козаченської сільради (СЗАПТ ім. Ілліча) та видачі державних актів громадянам» вбачається, що [PERSON] як власнику земельної частки (паю) видано державний акт замість сертифікату на право на земельну частку (пай) на право власності на земельні ділянки загальною площею 6,844 га (5,635 га, 0, 601 га та 0,608 га). Крім того, з витягів з Державного земельного кадастру від 18.11.2014 вбачається, що на заяву [PERSON] їй були видані витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки «пасовища», площею 0,6082 га, кадастровий № [NUMBER] , та «сіножаті», площею 0,6009 га, кадастровий № [NUMBER] , розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно пунктів 9-10 розділу VII Закону "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема місце її розташування та опис меж. Відповідно до ч.1 ст. 21 цього ж Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Частиною 1 ст. 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, коли на час розгляду справи вказані земельні ділянки є сформованими та виділені в натурі, тобто входять до складу спадщини, тому таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, отже може бути прийняте судом. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просила не розподіляти. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved