Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з останнім в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2007 року. Від сумісного проживання сторони мають дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Останні два роки взаємовідносини між подружжям не складаються, [PERSON] не піклується про сім'ю. Позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим, а тому просить його розірвати . Крім того зважаючи на ті обставини, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Позовну вимогу про розірвання шлюбу обґрунтувала тим , що під час сумісного проживання відповідач систематично зловживав спиртними напоями, уникав від участі у веденні домашнього господарства та утримання сім'ї. Вказані обставини призвели до того, що сторони повністю втратили взаємопорозуміння, а в кінцевому результаті 03.03.2015 року припинили сумісне проживання . [PERSON] заявила, що не бажає відновлювати взаємовідносини з відповідачем, а тому надання строку на примирення вважає недоцільним . Додала, що вона в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. Зазначила, що їх спільні з відповідачем діти будуть і надалі проживати разом з нею. При обґрунтуванні позовних вимог про стягнення аліментів позивач звернула увагу суду на ті обставини, що власних джерел доходів не має взагалі. Проживає за рахунок допомоги батьків в будинку останніх. Власного житла не має. Стверджувала, що відповідач не має постійного місця роботи та стабільних доходів. Має задовільний стан здоров'я, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , поважних причин своєї неявки, заперечень до позовів та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на ті обставини , що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 17.07.2007 року у Кіровському відділі ДРАЦС Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 500 ( свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 18.10.2011 року Кіровським відділом ДРАЦС Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області). Від сумісного проживання мають дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 14.05.2008 року, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградської області ) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 25.05.2012 року, видане виконавчим комітетом Дубівської селищної ради міста Антрацит Луганської області ). З пояснень позивача з'ясовано, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що під час сумісного проживання відповідач систематично зловживав спиртними напоями, уникав від участі у веденні домашнього господарства та утримання сім'ї. Вказані обставини призвели до того, що сторони повністю втратили взаємопорозуміння, а в кінцевому результаті 03.03.2015 року припинили сумісне проживання . [PERSON] не бажає відновлювати взаємовідносини з відповідачем, а тому надання строку на примирення вважає недоцільним . Вказані обставини дають підставу суду зробити висновок про формальних характер шлюбу . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки від 03.03.2015 року, виданої Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області з'ясовано, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачем. З пояснень позивача встановлено, що вона власних джерел доходів не має взагалі. Проживає за рахунок допомоги батьків в будинку останніх. Власного житла не має. Відповідач не має постійного місця роботи та стабільних доходів. Має задовільний стан здоров'я, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений . Крім того з довідки № 3510/000111 від 20.11.2014 року, виданої управлінням соціального захисту населення Добровеличківської райдержадміністрації Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] є особою, яка переміщується з тимчасово окупованої території України . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01.01.2015 року по 30.11.2015 - 1032 гривні, з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року - 1167 гривень; для дітей з 6 до 18 років в період з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року становить 1268 гривень, з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року - 1455 гривень . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходяться спільні з відповідачем діти, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позов про стягнення аліментів слід задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: approved