Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON], зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка своїм заповітом від 26.06.2006 року заповідала їй все своє майно. Відповідач [PERSON] звертався до суду із позовом про визнання його права власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Рішенням Чигиринського районного суду від 05.03.2012 року його позовні вимоги було задоволено частково та визнано за [PERSON] право на спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON], а саме: право власності на 5/24 частини будинку з надвірними (погосподарськими) спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], право власності на 5/24 частини земельної ділянки, без зміни її цільового призначення, для ведення особистого селянського господарства, на підставі державого акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 076543 від 31.05.2005 року, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом. Тому, позивач, будучи спадкоємцем частини майна померлого батька [PERSON] та спадкоємцем всього майна померлої матері [PERSON] відповідно до заповіту, просить визнати за нею право власності на 19/24 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], та право власності на 19/24 частин земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити та визнати за нею право власності на 19/24 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], та право власності на 19/24 частин земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS], пояснивши, що вона є спадкоємцем частини майна померлого батька [PERSON] та спадкоємцем всього майна померлої матері [PERSON] відповідно до заповіту, і прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та прохав розділити спадкове майно в рівних долях. Представник відповідача Рацівської сільської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, судом встановлено, що згідно рішення Чигиринського районного суду від 05.03.2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26.04.2012 року залишено без змін, [PERSON], [PERSON] мають право на частку у спадковому майні після смерті [INFO] батька [PERSON] у розмірі по 5/24 частини кожен, де померла [INFO] мати [PERSON] була спадкоємицею частки у спадковому майні у розмірі 7/12 частин (1/2 частину на праві спільної сумісної власності подружжя та 1/12 частину як спадкоємиця обов'язкової частки). Також, вказаним рішенням за [PERSON] визнано право на спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] батька [PERSON], а саме: право власності на 5/24 частин будинку з надвірними (погосподарськими) спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], право власності на 5/24 частин земельної ділянки, без зміни її цільового призначення, для ведення особистого селянського господарства, на підставі державого акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 076543 від 31.05.2005 року, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом. Тобто, вищевказані факти вже були предметом розгляду в суді і не підлягають доказуваню. Як вбачається із заповіту від 26.06.2006 року, посвідченого виконавчим комітетом Рацівської сільської ради, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлої відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Згідно довідок № 452, № 453 від 14.02.2014 року, виданих Рацівською сільською радою, за [PERSON] зареєстровано 14/24 будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS], де остання була зареєстрована і проживала до дня смерті, інших членів сім"ї, малолітніх, неповнолітніх, утриманців зареєстровано не було. Згідно довідки відділу Держземагенства у Чигиринському районі від 24.02.2014 року № 483/02-02, земельна ділянка площею 0,2578 га, на якій розташований житловий будинок, за адресою [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серії ЯА № 076543, цільове її призначення - для ведення особистого селянського господарства. Державний акт зареєстровано 31.05.2005 року. Так як на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними спорудами, і в разі відчуження цього жилого будинку до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, тому суд вважає можливим визнати право власності на неї в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем 5/24 частин майна померлого батька [PERSON] та спадкоємцем 14/24 частин майна померлої матері [PERSON] відповідно до заповіту, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за нею право власності на 19/24 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], та право власності на 19/24 частин земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved