Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивачеві вказаний належить житловий будинок. За вказаною адресою був зареєстрований з 22.03.2004 року відповідач, який за даною адресою з 22.03.2004 року не проживає. Відповідач не є власником чи співвласником нерухомого майна за зазначеною адресою, особистих речей в будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює, вселитись знову в житло не намагається, його місцезнаходження не відомо. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позов підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.33). Відповідач до судового засідання повторно не з'явився без поважних причин, хоча судом був повідомлений про день слухання справи належним чином, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що слід задовольнити позов з огляду на таке. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ №349367, виданим 28.11.2011 року Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області на підставі рішення виконавчого комітету Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області №110 від 25.10.2011 року (а.с.10). Такі обставини також підтверджуються витягом про державну реєстрацію прав КП "Одеське БТІ та РОН" №32239873 від 29.11.2011 року (а.с.12). Із довідки №2900, виданої 04.11.2013 року Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO] (а.с.6). Із актів комісії Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 17.05.2013 року, 22.08.2013 року та 04.11.2013 року вбачається, що [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], з 22.03.2004 року не проживає, особистих речей [PERSON] у вказаному будинку немає (а.с.9, 8, 7 відповідно). Відповідно до статей 317, 319, 321 та 391 Цивільного кодексу України, власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, в т.ч. порушення прав користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки суду не було надано доказів того, що між сторонами була домовленість про право на користування відповідачем житловим приміщенням в разі його відсутності понад один рік, а законом не встановлено інше, суд вважає, що слід до даних відносин застосувати зазначену вище норму закону.

Outcome: approved