Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що 21.09.1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинились у вересні 2013 року, і з цього часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки в сім,ї, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач фактично створив іншу сім,ю, має малолітнього сина [PERSON], [INFO], якого також виховує та утримує. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, повідомлений своєчасно, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.12,14,24,30,31,32,34), про причини неявки не повідомила. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1991 року у Виконавчому комітеті Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, під актовим записом № 13 ( а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які проживають з відповідачем. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач фактично створив іншу сім,ю, має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2-3,7). Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, і ухвалою суду від 23.07.2014 року подружжю було надано строк для примирення 4 місяці (а.с.19). Строк для примирення сторонам результатів не надав, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу (а.с.35). Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу після поновлення розгляду справи, просила продовжити строк для примирення (а.с.33). Ухвалою суду від 03.12.2014 року відповідачу відмовлено у вказаному клопотанні (а.с.36). Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, фактично створив іншу сім,ю, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім,я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала до суду заяву про залишення чи відновлення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved