Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності. Свої вимоги мотивують тим, що сторони є співвласниками нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Мельника, 8. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.09.2016 року її на праві приватної часткової власності належить 1/5 частка нежитлових приміщень, що позначені в технічному паспорті під літ «Г-1», які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Мельника, 8. Вважає, що технічно можливо поділити майно між сторонами і припинити часткову власність, а тому 22.02.2017 року вона звернулася до відповідача з письмовою пропозицією укласти договір про припинення 1/5 частки, відправивши пропозицію рекомендованим листом. Однак, відповідач в добровільному розподілі та припинення частки відмовив. Оскільки у добровільному порядку сторони досягти згоди по вирішенню спору не можуть. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак подала до суду клопотання від 01.06.2017 року, з якого видно, що просить заслухати справу її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання від 01.06.2017 року, з якого видно, що просить заслухати справу його відсутності, при постановленні рішення покладається на розсуд суду та просить взяти до уваги наявні матеріали справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до частини 2 ст. 197 ЦПК України, оскільки сторони, які беруть участь у справі не зявились в судове засідання та подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справ і вирішення спорів по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони є співвласниками нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Мельника, 8. Згідно договору купівлі-продажу 1/5 частки нежитлових приміщень від 02.09.2016 року, інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №67521590 від 07.09.2016 року, [PERSON] [PERSON] на праві приватної часткової власності належить 1/5 частка нежитлових приміщень, що позначені в технічному паспорті під літ «Г-1», які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Мельника, 8. Із довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.03.2017 року на №1/3408 видно, що згідно архівних даних ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 15.03.2017 року інвентаризація та реєстрація обєкта нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Мельника А, буд.№8-б не проводилась. Як вбачається із нотаріально завірених заяв [PERSON] [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «ЗАХІДТРАНСБУД» від 13.03.2017 року вбачається, що сторони визнають, що у фактичному користуванні [PERSON] [PERSON], перебувають наступні приміщення нежитлових приміщень в будинку № 8 (вісім), що знаходиться по вулиці [PERSON], у місті Львові: 1 -й-1 - службове - 42,7 кв.м.; 1 -й-2 - службове - 56,2 кв.м.; 1-й- - службове - 28,1 кв.м.; 1 -й-4 - службове - 23,3 кв.м., що знаходяться в окремо стоячій нежитловій будівлі під літ. «Г-1», а у фактичному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «ЗАХІДТРАНСБУД», перебувають наступні приміщення нежитлових приміщень в будинку № 8 (вісім), що знаходиться по вулиці [PERSON], у місті Львові під літерами: А-2 - адмінкорпус - 335,4 кв.м. та Б-2; Б'-2 - нежитлові приміщення - 269,6 кв.м. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України\~врегульовано порядок здійснення права спільної часткової власності, зокрема у даній нормі зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, та що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ч.3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності ( ч.1 ст. 364 ЦК України). За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року №55.Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. [PERSON], що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст. 367 ЦК України); у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.2 ст. \~367 ЦК України). Згідно висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна від 28.03.2017 року №435 від 14.03.2017 року виконана субєктом господарювання ФОП, експертом [PERSON], що нежитлові приміщення адмінкорпусу літ. «А-2» площею - 335,4 кв.м. і нежитлові приміщення літ. «Б-2,Б'-2» площею 269,6 кв.м., що становлять загальну площу - 605,0 кв.м. за технічними показниками - 4/5 частини є окремостоячими будівлями, які не з'єднані з нежитловими приміщеннями літ. «Г-1», площею -175,4 кв.м. за технічними показниками -1/5 частини, мають окремі виходи. Склад новоутворених обєктів нерухомого майна і їх адреса: -[PERSON]: нежитлові приміщення літера «Г-1» загальною площею - 175,4 кв.м. в цілому, м. Львів, вул. Мельника, буд.№8. -ТзОВ з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд»: нежитлові приміщення адмінкорпусу літера «А-2», площею - 335,4 кв.м., нежитлові приміщення літ. «Б-2, Б'-2» , площею 269,6 кв.м.; загальною площею - 605,0 кв.м. в цілому, м. Львів, вул. Мельника, буд.№8. За технічними показниками об'єкт згідно з інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18 червня 2007 року N 55, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за N 774/14041 та наказу Мінрегіонбуду від 12.09.2014 №250 "Про внесення змін до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.09.2014р. за №1179/25956 може бути виділено. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із\~ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги письмові клопотання учасників процесу, наданих суду доказів, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить необхідним позов задовольнити.

Outcome: approved