Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики в розмірі 41174,7 грн., та стягнути сплачений судовий збір. Свої вимоги представник позивача мотиву тим, що 05.08.2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, який оформлено у вигляді боргової розписки. Згідно розписки позивач надала [PERSON] у борг 500 доларів США до 01.09.2015 року. 12.08.2015 року відповідач знову звернулася з проханням надати їй в борг ще 1000 доларів США. На даний час строк повернення коштів сплив, однак відповідач до цих пір кошти не повернула та ухиляється від виконання свого обов»язку. Ухвалою судді Каланчацького районного суду від 03.09.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив у встановлений судом строк до суду не подано. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, який оформлено у вигляді розписки. Згідно розписки позивач надала [PERSON] у борг 500 доларів США до 01.09.2015 року, а 12.08.2015 року надала ще 1000 доларів США до 01.09.2015 року. За змістом\~ст. 1046 ЦК України\~одна сторона позикодавець передає у власність іншій стороні позичальникові гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей, або речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ За змістом ч.1, 2 ст.\~207\~та ч.2 ст.\~1047 ЦК України\~дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобовязанням її повернення), так і дати її отримання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~стаття 1049 ЦК України).\~\~\~\~\~\~ У разі пред»явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов»язання. Для цього, у відповідності до статей\~1046,\~1047 ЦК України\~належить встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. (Правова позиція викладена у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13 та у справі № 6-79цс14 від 02.05.2014р.) Судом встановлено, що 05.08.2015 року між сторонами укладений письмовий договір позики, за яким [PERSON] передала, а відповідач [PERSON] отримала у користування кошти в сумі 500 дол. США., 12.08.2015 року отримала у користування ще кошти в сумі 1000 дол. США. Позичальник зобов»язалася повернути позику у передбачений договором строк до 01.09.2015 року. Позичальник не спростовувала факт отримання від позивачки зазначеної у договорі суми та валюту позики, а також не спростовувала факт порушення боргового зобов»язання, та факт того, що сума у вказаний строк повернута, а тому наявні передбачені \~ст. 1050 ЦК України\~підстав для її стягнення. Визначаючи розмір стягнення суд враховує, що\~ст. 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Досліджуючи зміст боргових розписок, суд визнає, що сторонами визначена валюта зобов»язання, 1500 доларів США, які позичальник зобов»язаний повернути до 01.09.2015 р., за своїм змістом не суперечить ч.1\~ст. 1049 ЦК України, якою встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до положень ч.2\~ст. 533 ЦК України, якщо у зобов"язанні визначений грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно\~правовим актом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договорами позики у розмірі 1500 доларів США. Згідно зі\~ст. 533 ЦК\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно з офіційним курсом валют НБУ на день ухвалення рішення 1500 доларів США - еквівалентно 41174,7 грн. Враховуючи, що у визначений сторонами строк обумовлена цим зобов»язанням сума повернута не була, а письмовим зобов»язанням позичальника не встановлено інший порядок повернення, ніж той, що наведений у розписці, суд дійшов до висновку про стягнення заборгованої суми у національній валюті за офіційним курсом відповідної валюти в межах заявлених позивачкою вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved