Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму квартири та переоформити особовий рахунок. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. З травня 1976 року за адресою: [ADDRESS] мешкала родина [PERSON] , а саме: [PERSON] (1946 року народження), його дружина [PERSON] та їх діти - вона - донька [PERSON] та її брат [PERSON] . Зазначену квартиру її родина отримала за місцем роботи батька [PERSON] від АП Дніпропетровський інститут «Будпроект». Всі члени родини були зареєстровані за вказаною адресою і фактично в ній мешкали. [INFO] помер її батько [PERSON] . На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані та мешкають: вона, її мати [PERSON] та її брат [PERSON] . З метою приватизації зазначеного житла, вона звернулась із заявою до ОСББ «Жасмін-42А» про зміну особового рахунку на своє ім`я та визнання її наймачем квартири. В свою чергу, ОСББ «Жасмін-42А» звернулось до виконавчого комітету із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі [ADDRESS] . 21.05.2019 року керівнику ОСББ «Жасмін-42А» від Виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшов лист за № 2591/19 із зазначенням, що, зокрема, відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму. Зазначений ордер був втрачений ще батьками і копії ордеру теж не залишилось. Ордер на право на вселення видавався в єдиному примірнику, отже інші примірники ордерів не створювались та до архівного відділу на державне зберігання не передавались, відповідно, отримати дублікат ордеру не є можливим. За весь час проживання у спірній квартирі і до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлись до неї претензій щодо незаконності зайняття вказаного житла. Відповідно до статті 47 Конституції України, громадяни мають право на житло та держава створює умови для придбання його у власність, в тому числі, шляхом приватизації, що передбачено статтею 9 Житлового кодексу України. Згідно зі ст.345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єкту приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст.5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлової фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в квартирах (будинках) або перебували на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність із зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно довідки про склад сім`ї № 20 від 25.04.2019 року, посвідченої керівником об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жасмін-42А», акту від сусідів від 03.09.2019 року та копії паспортів, вся її родина разом з нею зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ним житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме: не підлягають приватизації квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п.11 ст.8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З урахуванням викладених обставин, та приймаючи до уваги той факт, що вона на законних підставах проживає та є зареєстрована в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, вимушена звернутись до суду. Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За таких обставин звернулась до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити (а.с.26). Представник відповідача та треті особи по справі проти задоволення позову не заперечували (а.с.27-29). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство. Як встановлено в судовому засіданні, з травня 1976 року за адресою: [ADDRESS] мешкала родина [PERSON] (а.с.5), а саме: [PERSON] , його дружина [PERSON] (а.с.10) та їх діти - донька [PERSON] (а.с.8) та син [PERSON] (а.с.9). Зазначену квартиру родина позивачки та третіх особі по справі отримала за місцем роботи [PERSON] від АП Дніпропетровський інститут «Будпроект». Всі члени родини були зареєстровані за вказаною адресою і фактично в ній мешкали. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані та мешкають позивачка та треті особи по справі (а.с.6). З метою приватизації зазначеного житла, позивачка звернулась із заявою до ОСББ «Жасмін-42А» про зміну особового рахунку на своє ім`я та визнання її наймачем квартири. В свою чергу, ОСББ «Жасмін-42А» звернулось до виконавчого комітету із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі [ADDRESS] . 21.05.2019 року керівнику ОСББ «Жасмін-42А» від Виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшов лист за № 2591/19 із зазначенням, що, зокрема, відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму (а.с.4). Зазначений ордер був втрачений і копії ордеру теж не залишилось. Ордер на право на вселення видавався в єдиному примірнику, отже інші примірники ордерів не створювались та до архівного відділу на державне зберігання не передавались, відповідно, отримати дублікат ордеру для позивача не є можливим. За весь час проживання у спірній квартирі і до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлись до позивача та третіх осіб по справі претензій щодо незаконності зайняття вказаного житла. Згідно зі ст.345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єкту приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст.5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлової фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в квартирах (будинках) або перебували на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність із зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно довідки про склад сім`ї № 20 від 25.04.2019 року, посвідченої керівником об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жасмін-42А», акту від сусідів від 03.09.2019 року та копії паспортів, вся родина позивачки разом з нею зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ним житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме: не підлягають приватизації квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно п.11 ст.8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З урахуванням викладених обставин, у суду не виникає сумніву стосовно обґрунтованості позовних вимог та необхідності задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved