overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2002 року та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Позивач вказує, що останніх 9 років вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, вважає збереження сім"ї неможливим, тому просить шлюб розірвати, а неповнолітню доньку залишити на проживання та виховання з нею. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач -визнав (а.с. 9, 10). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 15 лютого 2002 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 184 (а.с. 4), та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейне життя не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин, сторони з 2005 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим. А тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню та, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, залишає її на виховання та подальше проживання при матері, [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі мають доньку [PERSON] [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в сумі 1\\4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала . Відповідач позов визнав частково, зазначивши, що має кредити, навчається, та розмір його доходу незначний, а тому не заперечує надавати матеріальну допомогу дитині, але в добровільній формі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 06.09.2006 року, який було розірвано 08.12.2014 року.. Також, встановленим є те, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Встановленим є те, що дитина сторін проживає разом з матір"ю, позивачем по справі, що підтверджується довідкою ЖЕК №1. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач з січня 2014 року проживає разом з дитиною та утримує її одноособово, а відповідач протягом року надавав дитині матеріальну допомогу в натуральній формі не систематично, періодично. Заперечення відповідача щодо часткового визнання позову неаргументовані та безпідставні, так як наявність іншої сім"ї, платне навчання, наявність кредитного договору та боргів - не є підставами для звільнення від сплати аліментів. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05.02.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що вони з відповідачем проживають разом, проте припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, просить розірвати шлюб укладений між сторонами, після розірвання шлюбу прізвище позивача змінити на дошлюбне " [PERSON] " та відшкодувати судовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, прізвище позивача просить змінити на дошлюбне та відшкодувати судові витрати. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі, позов визнають, не заперечують щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 05.02.2016\~року міським\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Херсонській області,\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~актовий запис\~№56. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.2016 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини фактично припинилися у зв`язку із неможливістю проживати однією сім`єю, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України,\~судові витрати в сумі 840,80грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110-112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач у спаві є її батьком, який припинив виплачувати аліменти на її утримання в звязку з досягненням 18 років, але позивач продовжує навчатися і потребує матеріальної допомоги батьків, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1\\4 частини всіх видфів заробітку відповідача з дня предявлення позову до суду і до 01.07.2015 р. Позивач в судовому засіданні уточнила та зменшила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на період навчання в розмірі 1\\6 частини від всіх видів його заробітку. Відповідач уточнений позов визнав в повному обсязі. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановленим є те, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, а позивач навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті, денна форма навчання, термін навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. (а.с. 7). За п.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищезазначене та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 06.09.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, за таких обставин позивач вважає сумісне життя та збереження шлюбу неможливим, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує. Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову. Згідно з п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 06.09.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати сім'ю не мають. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, які не бажають поновлювати шлюбні стосунки. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище -[PERSON]. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 09.03.2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя дітей не мають. Сімейне життя не склалося, їхній шлюб розпався, вони не підтримують ніяких відносин, відповідач залишив сім»ю, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 09.03.2017року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мают. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім"ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути за клопотанням позивача на її користь судовий збір в сумі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 11.05.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, їхній шлюб розпався, вони не підтримують ніяких відносин, проживають окремо, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 11.05.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім"ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути за клопотанням позивача на її користь судовий збір в сумі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 26.11.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 26.11.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім'ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище -[PERSON], на що вона вказала в позовній заяві. На підставі ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що на її утриманні перебуває донька [PERSON] [INFO]. Відповідач, який є батьком дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця. Позивач в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановленим є те, що сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, а їх дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.7). За п.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved