Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 11 серпня 2007 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2018 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Домовленості з відповідачем щодо виконання ним обовязку з утримання дитини не досягнута. Допомога від відповідача на утримання сина носить несистематичний характер та є недостатньою для належного задоволення нормальних потреб дитини. Відповідач в повній мірі є матеріально забезпеченим та платоспроможним, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи дружини не має, а отже спроможний сплачувати аліменти. Вважає, що на утримання дитини потрібно стягнути аліменти в розмірі 9\~000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1\~500 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1271. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році встановлені наступні розміри: прожитковий мінімум\~на одну\~особу в\~розрахунку на\~місяць у\~розмірі з\~1\~січня 2019\~року -\~1853\~гривні,\~з 1\~липня -\~1936\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2027\~гривень,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня 2019\~року -\~1626\~гривень,\~з 1\~липня -\~1699\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1779\~гривень; дітей\~віком від\~6\~до 18\~років:\~з 1\~січня 2019\~року -\~2027\~гривень,\~з 1\~липня -\~2118\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2218\~гривень; працездатних\~осіб:\~з 1\~січня 2019\~року -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2007\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2102\~гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Частиною 3\~статті 181 Сімейного Кодексу\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.\~181,\~182 СК України\~дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. \~\~\~\~\~\~\~\~Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених\~статтею 150\~СК обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Позивач посилається на ту обставину, що відповідач з січня 2017 року разом з нею та сином не проживає, домовленості з відповідачем щодо виконання ним обовязку з утримання дитини не досягнута. Допомога від відповідача на утримання сина носить несистематичний характер та є недостатньою для належного задоволення нормальних потреб дитини. При цьому, відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що фактично спільне проживання з позивачкою припинені з травня 2018 року. До цього часу сторони проживали разом у квартирі, яка належить йому на праві приватної власності та розташована за адресою: [ADDRESS]. До цього часу він сумлінно виконував свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання малолітнього сина. На початку травня між сторонами досягнуто згоди про те, що на утримання дитини він щомісячно буде сплачувати грошові кошти в сумі 1\~000 грн., додатково оплачувати витрати на утримання квартири, і не буде заперечувати щодо окремого від нього проживання позивача разом з сином у належному йому на праві власності житлі. Крім того, надав копії банківських квитанцій про перерахунок позивачу грошових коштів на утримання дитини від 08 травня 2018 року на суму 2\~500 грн., від 22 червня 2018 року на суму 1\~300 грн. А також зазначив, що ним протягом травня-липня 2018 року неодноразово придбавалися дитячі речі, іграшки, продукти харчування, проте необхідності зберігати чеки на все це у нього не виникало, оскільки стосунки між ним та позивачкою на той час не вимагали того. Таким чином, він добровільно здійснив перерахунок позивачу грошових коштів на утримання сина та безоплатно надав житло для проживання сина та позивача, аби остання не винаймала житло, що потягло б за собою додаткові витрати для обох сторін. З січня по теперішній час він офіційно не працює, про що надав відомості ДПІ у м. Черкаси Головного управління ДФС у Черкаській області від 07 листопада 2018 року. На даний час має нерегулярний, мінливий заробіток від почасової зайнятості, інших доходів не має, матеріальний стан не змінився. Також вказав, що на сьогодні він разом з іншою дружиною (Свідоцтво пре шлюб від 31 серпня 2018 року) проживає в квартирі, яку винаймає у м. Харків, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди від 04 вересня 2018 року. Для виконання умов вказаного договору в частині сплати вартості оренди він несе витрати у розмірі 5\~000 грн. щомісячно, у тому числі з комунальними послугами. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 9\~000 грн. щомісячно суд вважає завищеними, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів та можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач офіційно не працює, постійного доходу не має, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, однак є працездатною особою, а також те, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дитини. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоровя сторін, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 2\~500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 03 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Крім того, суд розяснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України\~звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved