Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області померла їхня баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки площею 0,7668 га, кадастровий № 5923886300:04:001:0118, та 1,9048 га, кадастровий № 5923886300:05:001:0399, розташовані на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, які належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 047750 від 15.12.1999. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачі - онуки померлої за правом представлення своїх померлих батьків, будучи малолітніми на час відкриття спадщини, а також чоловік померлої - [PERSON] шляхом реєстрації та проживання за однією адресою на день смерті спадкодавця. 11.09.2017 позивачі звернулися до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, на підставі чого нотаріусом була заведена спадкова справа № 315/2017. За життя [PERSON] склала два заповіти, посвідчені Новослобідською сільською радою Путивльського району Сумської області 31.01.2002 за р. № 4 та 26.12.1995 за р. № 23, які є чинними згідно з відомостями зі спадкового реєстру. В той же час, вказані заповіти відсутні як у позивачів, так і у сільській раді. Крім того, у позивачів відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю. В зв`язку з цим, 04.04.2019 нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки. [INFO] в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області помер дід позивачів - [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] , разом з яким був зареєстрований [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав [PERSON] , який оформив право власності на окреме спадкове майно в порядку спадкування. Посилаючись на зазначене, позивачі просили визнати право спільної часткової власності, а саме за [PERSON] на 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] , та на 1/6 частку в порядку спадкування за законом після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] на 1/3 частку та [PERSON] на 1/6 частку в порядку спадкування за законом після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку «сіножаті» площею 0,7668 га, кадастровий № 5923886300:04:001:0118, та на земельну ділянку «рілля» площею 1,9048 га, кадастровий № 5923886300:05:001:0399, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, належні [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 047750, виданого на підставі рішення VІІ сесії 23 скликання Новослобідської сільської ради народних депутатів від 11.11.1999, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 39. Витрати по справі позивачі просили покласти на них. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 02.03.2020 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 01.04.2020 підготовче провадження у даній справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали на адресу суду письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області померла [PERSON] , рідна баба позивачів. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті баби за правом представлення: позивачі [PERSON] та [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області; позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Осоївка Краснопільського району Сумської області. Позивачі прийняли спадщину після смерті баби [PERSON] в силу положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки були неповнолітніми на час смерті баби. 11.09.2017 приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу Фесенко А.О. була заведена спадкова справа № 315/2017 після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка, загальною площею 2,67 га (складається з двох земельних ділянок площею 1,905 га та 0,767 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 047750. [INFO] в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області помер [PERSON] , рідний дід позивачів, який на момент смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом з [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 03.09.2013 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 37, згідно якого все своє майно заповідав [PERSON] , 1997 року народження. Будучи спадкоємцем [PERSON] за заповітом, позивач [PERSON] прийняв спадщину (спадкова справа № 310/2013) та оформив в судовому порядку право власності на земельну ділянку площею 0,7668 га та земельну ділянку площею 1,9048 га, розташовані на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, що вбачається з копії рішення Путивльського районного суду Сумської області від 30.05.2018, яке набрало законної сили 03.07.2018. Разом з тим, нотаріусом в оформленні спадкових прав на належні [PERSON] земельні ділянки позивачам відмовлено в зв`язку з тим, що згідно з даними Спадкового реєстру від імені [PERSON] значаться заповіти, посвідчені Новослобідською сільською радою Путивльського району Сумської області 31.01.2002 за реєстровим № 4 та 26.12.1995 за реєстровим № 23, які є чинними, однак ні спадкоємці, ні Новослобідська сільська рада Путивльського району Сумської області не надали зазначених заповітів, які є відсутніми на зберіганні у сільській раді. Крім того, позивачам також було відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки, що видно з постанов нотаріуса від 04.04.2019 №№ 440/02-31 та 441/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається із вище вказаних постанов нотаріуса від 04.04.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, після смерті [PERSON] 11.09.2017 було заведено спадкову справу № 315/2017, але не зважаючи на наявність двох заповітів, посвідчених від імені померлої, спадщину після її смерті прийняли за законом позивачі, як неповнолітні на момент її смерті, та її чоловік [PERSON] , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи наведене, є підстави для спадкування після смерті [PERSON] за законом. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 047750 від 15.12.1999, [PERSON] на підставі рішення VІІ сесії 23 скликання Новослобідської сільської ради народних депутатів від 11.11.1999 передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 2,67 за (складається з двох земельних ділянок площею 1,905 га та 0,767 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.02.2018 підтверджена та обставина, що [PERSON] на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Новослобідської сільської ради від 11.11.1999 у відповідності до державного акту від 15.12.1999 серії ІІІ-СМ № 047750 є власником земельної ділянки «сіножаті» площею 0,7668 га з кадастровим № 5923886300:04:001:0118, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. Крім того, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.02.2018 підтверджена та обставина, що [PERSON] на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Новослобідської сільської ради від 11.11.1999 у відповідності до державного акту від 15.12.1999 серії ІІІ-СМ № 047750 є власником земельної ділянки «рілля» площею 1,9048 га з кадастровим № 5923886300:05:001:0399, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. Згідно пунктів 9-10 розділу VII Закону "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Отримання нового державного акту замість втраченого у порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, позивачі не можуть у зв`язку з втратою нею чинності За правилами ч. 1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та те, що відновлення правовстановлюючого документа на землю в позасудовому порядку є неможливим, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивачів. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved