Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 листопада 1995 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 948. Від шлюбу мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, отримує пенсію за вислугу років, ніякої допомоги на дитину не отримує. Згідно з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.08.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Відповідач працює на тимчасових роботах, з його слів має мінливий нерегулярний дохід. Відповідач надає матеріальну допомогу на свій розсуд та нерегулярно, цієї допомоги не вистачає для утримання та виховання їх дитини. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності від 18.05.2017 року, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності від 04.05.2017 року, позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві, визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 4) . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], серії І-АП № 213601, в графі "батько" зазначений відповідач [PERSON] (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення . Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а також те, що позивач наполягала на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач у своїй заяві від 04.05.2017 року визнав позовні вимоги в повному обсязі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до повноліття дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved