Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розірвати шлюб, зареєстрований 17.09.2010 року Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 21, між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Гатьман». В обґрунтування позовних вимог зазначила, з 17.09.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона сумісно не проживає вже півроку. Причиною розірвання шлюбу є те що між нею та відповідачем не має порозуміння, в психологічному плані вони не сумісні, на цій підставі між ними виникають сварки та скандали, які призвели до того, що спільне життя стало неможливим, та подальше подружнє життя суперечить її інтересам. Спір про майно подружжя відсутній. Син після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, тому вона звертається з позовом про стягнення аліментів з відповідача, так як їй одній буде важко утримувати дитину. Відповідач фізично здоровий, на його утриманні інших неповнолітніх дітей немає, він працює, отримує заробітну плату, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та зобовязується виплачувати аліменти в розмірі 500 грн. кожного місяця. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 119089 виданим 17.09.2010 року Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 21. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 207383 виданим 20.01.2011 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Позивач [PERSON] (до шлюбу Кіяшевська) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу Гатьман. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. У чинність ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач на розірвання шлюбу згоден, подружжя сумісно не проживає, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зазначеного свідоцтва про народження [PERSON] в графі "батько" зазначений відповідач [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачем. Згідно довідки №02/02/104 від 29.01.2016 року виданої ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» Щастинського району електричних мереж, відповідач [PERSON] працював з 27.10.2015 по 29.01.2016 на посаді старшого майстра ремонтно-будівельної ділянки Щастинського РЕМ. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, враховуючи визнання позову відповідачем, щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд,

Outcome: approved