Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ірпінського міського суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом в якій просили визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку та [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]. 03.05.2017 року позивачі подали до суду позовну заяву в порядку ст. 31 ЦПК України про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, вказавши відповідачами - Ірпінську міську раду Київської області, [PERSON], [PERSON], а третіми особами - [PERSON], [PERSON] в якій зазначили, що [INFO] року померла їх баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок: [ADDRESS] Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі: договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23 лютого 1973 року за реєстровим № 784 на 1/2 частину житлового будинку; рішення Ірпінського народного суду від 08 грудня 1969 року на 1/2 частину будинку. Як зазначено в договорі дарування [PERSON], якому будинок належить на підставі договору на право настройки, посвідченого 1-ю Києво-Святошинською нотаріальною конторою 04 квітня 1955 року за реєстровим № 763, та зареєстрований в Київському міжміському Бюро техінвентаризації 13 лютого 1968 року № 3164, подарував 1/2 частину будинку [PERSON]. В цілому житловий будинок має площу 31,1 кв.м. Їх батько, [PERSON], помер [INFO] року. Вказують, що спадщину після смерті [PERSON] відповідно до правил ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року прийняли: онуки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (раніше [PERSON]) [PERSON], заява про прийняття спадщини № 394 від 23 квітня 2002 року. Син - [PERSON], заява про прийняття спадщини № 10 від 08.01.2002 року. Спадкова справа № 6 за 2002 рік до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Зазначають, що вони в березні 2015 року звернулися до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті баби. Проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії підставою для відмови є відсутність у спадкоємців рішення Ірпінського народного суду від 08 грудня 1969 року на 1/2 частину будинку. Отримати оригінал рішення суду вони не мають можливості, оскільки, в приміщенні суду вночі з 26 на 27 травня 2004 року сталася пожежа. Відновити судове провадження вони не мають можливості, оскільки, у них не вистачає необхідних документів. Проте право власності на спадковий будинок [ADDRESS] згідно архівної справи станом на 31.12.2012 року зареєстровано за спадкодавцем на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської держаної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23 лютого 1973 року за реєстровим № 784 на 1/2 частину житлового будинку. Рішення Ірпінського народного суду від 08 грудня 1969 року на 1/2 частину будинку, що підтверджується відповіддю КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації». Крім того, рішенням народного суду м. Ірпінь Київської області від 04 вересня 1970 року було встановлено, що будинок на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] та між ними було визначено конкретний порядок користування будинком. Викладені обставини підтверджуються рішенням Народного суду м. Ірпінь Київської області від 04 вересня 1970 року. Просили визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить слухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить слухати справу у її відсутність. В судове засідання представник відповідача Ірпінської міської ради - Черкас А.В. не з'явилась, через канцелярію надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, за доказами наявними в матеріалах справи. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судовм встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28 березня 1951 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 31.10.1995 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.08.1999 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26.03.1998 року [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2016 року [PERSON] помер [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2016 року [PERSON] померла [INFO] року. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] 03.04.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] актовий запис 42, після реєстрації шлюбу взяла собі прізвище [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] № 331/02-31 від 19.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] який залишився після смерті померлої [INFO] року [PERSON], оскільки, вони не надали рішення Ірпінського народного суду від 08 грудня 1969 року на 1/2 частину будинку. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в Ірпінський державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 6 від 08 січня 2002 року. Згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23 лютого 1973 року за реєстровим № 784 [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться в місті [ADDRESS] В технічному паспорті від 09.04.2002 року, інвентаризаційний номер 3758, реєстровий номер 3164 власником 1 частини будинку в [ADDRESS] зазначена [PERSON]. Відповідно до відповіді в.о. ген. директора КП КОР «Північне БТІ» Осипенко О.М. № 440 від 19.05.2017 року згідно архівних даних БТІ (записів в реєстрових книгах) станом на 31 грудня 2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року (1/2 частина) та договору дарування, посвідченого 23 лютого 1973 року Ірпінською нотаріальною конторою за реєстровим № 784 (1/2 частина), про що зроблено відповідні записи в реєстровій книзі 15 на сторінці 42 за реєстровим № 3165. Відповідно до ухвали Ірпінського міського суду від 14.01.2014 року закрито розгляд заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз'яснення в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року який діяв на момент їх виникнення. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Тому позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved