Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання рішення комісії по трудових спорах незаконним та його скасування, покликаючись на те, що 29 листопада 2018 року Львівською міською радою була прийнята Ухвала №4242 «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4». 03 грудня 2018 року в приміщенні Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на засіданні Комісії по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова було прийнято рішення щодо [PERSON] , яким комісію з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова зобов`язано: зупинити заходи щодо припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», передбачені ухвалою сесії Львівської міської ради від 29 листопада 2018 року; зберегти існуючі соціально-економічні умови праці та робоче місце [PERSON] ; забезпечити виконання пунктів 6.2, 6.6. Колективного договору. Зазначає, що дане рішення є незаконним та прийнятим з порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема порушення ст. ст. 226, 227 КЗпП України. Просить визнати рішення комісії по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова №5 від 03 грудня 2018 року незаконним та скасувати його. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у\~справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак він не подав у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзив на позовну заяву, а відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що ухвалою № 4242 від 29 листопада 2018 року «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» Львівська міська рада ухвалила припинити Комунальну 3-тю стоматологічну поліклініку м. Львова шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4»; утворити комісію з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4 та підтвердити її персональний склад». Вказане рішення Львівська міська рада прийняла за результатом розгляду звернення голови Первинної профспілкової організації вільної профспілки медичних працівників України Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова від 22 листопада 2018 року та Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» від 23 листопада 2018 року. Згідно Рішення №5 Комісії по трудових спорах Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова від 03 грудня 2018 року, комісією по трудових спорах Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова вирішено зобов`язати комісію з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» зупинити заходи щодо припинення комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства Стоматологічна поліклініка №4», передбачені ухвалою сесії Львівської міської ради від 29.11.2018 р. №4242, у зв`язку з порушенням положень ч. 3 ст. 49 Конституції України, ст. 49-4 КЗпП України; зобов`язати комісію з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» зберегти існуючі соціально-економічні умови праці та робоче місце [PERSON] ; зобов`язати комісію з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» забезпечити виконання пунктів 6.2, 6.6 Колективного договору. Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Згідно з п.1.1 Положення про комісію по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова у своїй діяльності «КТС Поліклініки» керується Кодексом законів про працю України та іншими актами чинного законодавства. У відповідності\~до ст.\~144\~Конституції України\~визначено,\~що органи\~місцевого самоврядування\~в межах\~повноважень,\~визначених законом,\~приймають рішення,\~які є\~обов`язковими\~до виконання\~на відповідній\~території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності. Відповідно до п. 5.5 Інструкції про порядок документообігу проектів ухвал\~Львівської міської ради, затвердженої ухвалою міської ради\~від\~27.12.2007\~№\~1419 із змінами внесеними ухвалою № 3507 від 07.06.2018 Про внесення змін до ухвали міської ради від 27.12.2007 № 1419 «Про порядок документообігу проектів ухвал Львівської міської ради», передбачено, що Львівський міський голова може також зупинити дію ухвали та винести її на повторний розгляд міської ради з обґрунтуванням зауважень. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Однак, відповідачем не надав суду жодних доказів, що ухвала Львівської міської ради № 4242 від 29 листопада 2018 року «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» скасована або оскаржена у судовому порядку відповідно до вимог законодавства України. Внаслідок наведеного, суд вважає, що рішення №5 Комісії по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова про зупинення заходів щодо припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства Стоматологічна поліклініка №4», передбачених ухвалою сесії Львівської міської ради від 29 листопада 2018 р. № 4242, у зв`язку з порушенням положень ч. 3 ст. 49 Конституції України, ст. 49-4 КЗпП України слід визнати незаконним, оскільки прийняття такого комісією по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова виходить за межі її повноважень. \~ \~ \~ \~Крім того, на переконання суду, до повноважень комісії по трудових спорах не входить вирішення питання щодо зобов`язання роботодавця визначати чисельну кількість працівників штату, а тому рішення відповідача щодо зобов`язання комісії з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова зберегти існуючі соціально-економічні умови праці та робоче місце [PERSON] є незаконним, так як прийняте за межами його компетенції. Відповідно до ст. 226 Кодексу законів про працю України комісія по трудових спорах зобов`язана розглянути трудовий спір у десятиденний строк з дня подання заяви. Спори повинні розглядатися у присутності працівника, який подав заяву, представників власника або уповноваженого ним органу. Згідно п. 4.2 Положення про комісію по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова спір розглядають у присутності працівника, який подав заяву та представника «Роботодавця». Однак, всупереч наведеному, засідання комісії по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, призначене на 03 грудня 2018 року 11:30 год. відбулось за відсутності представника роботодавця Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, оскільки, таке повідомлення отримано канцелярією Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова 03 грудня 2018 року о 11:00 год., що не заперечив відповідач, а відтак, відповідачем недотримано вимоги трудового законодавства щодо порядку розгляду спірних питань, що є неприпустимим, а відтак, суд вважає, що рішення комісії по трудових спорах Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова №5 від 03 грудня 2018 року слід визнати незаконним та скасувати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved