Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із 1000 грн., що підлягає індексації на 1/3 частку від заробітку відповідача,але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їхнього повноліття з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 05 грудня 2016 року розірвано. В даному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] .Згідно рішення (заочного) Бориславського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року у цивільній справі №438/191/17 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вирішено судом стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, що підлягає індексації, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Син [PERSON] є інвалідом з дитинства підгрупа «А», діагноз важке розумове відставання (виражена імбецильність) на тлі значного ураження головного мозку, у зв`язку з чим йому необхідне постійне лікування та сторонній догляд, тому вона (позивач) не може працювати. Відповідач працює в м.Києві, його дохід є достатнім для лікування сина [PERSON] та забезпечення гармонійного розвитку дітей. Зазначає, що змінилося її матеріальне становище, оскільки потреби неповнолітніх дітей з кожним роком зростають, в тому числі це стосується догляду за дитиною з інвалідністю. Аліменти відповідач взагалі не платить, його заборгованість по сплаті аліментів складає 26000 грн., а їй самостійно надзвичайно важко повноцінно утримувати двох дітей. Також, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2019 році, швидких темпів зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, попередньо визначений розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому вважає за необхідне, виходячи з інтересів дітей, просити суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року з твердої грошової суми на 1/3 частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншу ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином,причини неявки суду невідомі. Крім того, відповідач повідомлялася про день та час розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі не подавав. Згідно із вимогами ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідач без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання, не надав відзив на позов, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та з врахуванням вимог ст.280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 05 грудня 2016 року розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні (довідка про склад сім`ї, видана начальником ДКП ЖЕК №3 І.В. Оршак №932 від 27.05.19 року, за адресою: [ADDRESS] ). Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року, стягнуто із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, що підлягає індексації, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2017 року і до досягнення дітьми повноліття; Стягнуто з [PERSON] , [INFO] в дохід 640 гривень 00 копійок судового збору. Згідно висновку ЛКК КЗ ЛОР «ЛОДПНД» від 10.09.2018, син сторін [PERSON] , [INFO] , має захворювання: важке розумове відставання (виражена імбецильність) на тлі значного ураження головного мозку, у зв`язку з чим рекомендовано продовжити грошову допомогу дитині з інвалідністю терміном до 18 років, підгрупа «А» (а.с.14). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1,2 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд бере до уваги ч. 2 статті 182 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме - у частці 1/3 від заробітку (доходу) відповідача. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved