Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Клинцівської сільської ради Кіровоградського району і області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], Кіровоградського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька не може нотаріально оформити спадщину за відсутності у неї правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який було втрачено. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява від неї, де вона підтримала заявлені вимоги та посилаючись на викладенні в заяві обставини, просила суд їх задовольнити. Відповідач в особі в.о голови Клинцівської сільської ради Кіровоградського району і області Чайковська Г. надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви та просила суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Вказане майно належало померлому на підставі свідоцтва про право власності від 15.12.1988 р., виданого Виконавчим комітетом Клинцівської сільської ради народних депутатів, що підтверджується копією самого свідоцтва (а.с.8) та архівною довідкою виданою ОКП "Кіровоградське ООБТІ" від 12.08.2013 р. №3 75118 (а.с. 7). Крім того, відповідно до довідки від 18.11.2013 року, виданої виконкомом Клинцівської сільської ради Кіровоградського району і області, вбачається, що згідно по господарської книги № 2, за 1996-1990 р.р. житловий будинок в [ADDRESS] Кіровоградського району і області числиться за померлим [PERSON]. Позивачка є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 20.01.1954 року та копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 14.01.2009 року (а.с.5-6). Позивачка звернулися до нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, що підтверджується відповідним роз'ясненням нотаріуса (а.с.16). Так, згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за номером № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Також, на запит суду державним нотаріусом надано лист №172/01-09 від 03.03.2014 року, де зазначено, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття та відмову від прийняття спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.25-26). Приймаючи до уваги, що правовідносини між сторонами виникли до введення у дію нового Цивільного кодексу України у редакції 2004 року, суд при постанові рішення повинен керуватися нормами Цивільного кодексу УРСР у редакції 1963 року. У п. 1 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Згідно вимог частин 1 та 2 ст. 524 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у статті 21 Кодексу. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина, що прийнята, визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив до керування або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з родиною у будинку [ADDRESS] Кіровоградського району Кіровоградської області, де зареєстрована та проживає по цей час, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Клинцівської сільської ради Кіровоградського району і області № 44 від 29.07.2013 року (а.с.9), а це свідчить про те, що вона фактично вступила до керування та володіння спадковим майном, адже проживала, проживає та доглядає за будинком, який належав померлому. Статтею 328 ЦК України зазначено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, сукупність зібраних по справі доказів дає підстави суду для задоволення позовних вимог щодо визнання право власності на нерухоме майно за позивачем.

Outcome: approved