Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільних дітей: малолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею, з відповідачем вони спільно не проживають, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, просить стягувати аліменти з 26.03.2019 року з урахуванням виплачених їй коштів відповідачем в розмірі 2000 грн. (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх його видів заробітку з урахуванням виплачених коштів в розмірі 2000 грн., повідомив, що працює слюсарем- ремонтником в ПАТ "ІнГЗК", отримує заробітну плату близько 8000 грн. (а.с.19, 24). Ухвалою судді від 10.04.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: малолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає частково, згідно чеку від 08.05.2019 року переказав кошти позивачу в розмірі 1000 грн. та чеку від 11.06.2019 року в розмірі 1000 грн. (а.с. 19). Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що діти перебувають на її утриманні, відповідач частково надає кошти на утримання дітей. Відповідач є працездатним, інших дітей немає, стан його здоров`я задовільний, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітей у зазначеному позивачем розмірі. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний, відповідач працездатний. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, позивач просить стягувати аліменти з 26.03.2019 року з урахуванням сплачених відповідачем коштів, що є правом позивача. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved