Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04.10.1993 року, виданого Донською селищною радою, їй належить квартира [ADDRESS] . У зазначеній квартирі, з її дозволу, на правах членів сім`ї зареєстровані відповідачі - онука [PERSON] та її донька, [PERSON] , [INFO] . З 2015 року відповідачі не проживають за місцем реєстрації, особистих речей не мають, виїхали на проживання до м.Ленська республіки Саха Російської Федерації. Відповідач, яка має невелику пенсію, вимушена сплачувати комунальні послуги в тому числі й за відповідачів, які не приймають участі в утриманні квартири. Виконавчим комітетом Донської селищної ради від 20.11.2020 року за № 75 прийнято рішення про надання дозволу на зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON] у зв`язку з не проживанням її за адресою реєстрації через виїзд на проживання до іншої країни. У зв`язку з цим, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, у позові вказала про розгляд справи без її участі у зв`язку зі станом здоров`я. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали, тому, у відповідності з нормами ст. 280 ЦПК України, справу розглянуто без їх участі при заочному розгляді справи. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З копії свідоцтва про право власності на житло від 04.10.1993 року, виданого Донською селищною радою встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано Волноваським БТІ 19.10.1993 року. (а.с.11) Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З виданої Доською селищною радою 16.09.2020 р довідки за № 1181 про склад сім`ї позивача випливає, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані, як члени сім`ї власника житла, відповідачі: [PERSON] - онука та [PERSON] , 2006 року народження,- правнука. ( а.с.13) Відповідачі за адресою реєстрації не проживають з 2015 року, особистих речей в квартирі не мають, що підтверджено актом обстеження квартири від 20.11.2020 р., складеного комісією за участю депутата Донської селищної ради [PERSON] , працівників селищної ради та сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.14) Рішенням виконавчого комітету Донської селищної ради Волновського району Донецької області від 20.11.2020 року надано дозвіл на зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON] у зв`язку з виїздом на проживання до Російської Федерації. ( а.с.15) Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі не були та не є власниками квартири, в якій зареєстровані, з 2015 року не проживають за місцем реєстрації у зв`язку з виїздом до іншої країни, особистих речей у квартирі не залишили, перешкод у користуванні житлом їм ніхто не чинив, житло залишили самостійно, тому суд вважає підтвердженим факт їх не проживання без поважних причин більше одного року в квартирі [ADDRESS] , тому вони втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, відповідно, позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved