Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яка була уточнена під час розгляду справи, до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 05.11.2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день з відповідачем не існує сімейних стосунків, з травня 2017 року проживають окремо. Відповідач офіційно працює, однак добровільно не сплачує кошти на утримання дитини, яка проживає разом з нею. Отже, на підставі викладеного та для захисту прав дитини на достойний рівень життя, просить стягнути з відповідача, з урахуванням того, що матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти на дитину, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2008 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, а/з №1596 (а.с.8). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров`я та матеріальне становище дітей; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2019 року становить 2218 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved