Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовувала \~тим, що 15.01.2017 в м. Суми померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка, площею 3,7262 га, розташована на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, та земельна ділянка, площею 1,2018 га, розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, належні померлій відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 086266 від 08.12.2004. Будучи спадкоємцем за заповітом матері, позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання на момент смерті. Іншим спадкоємцем після смерті матері є рідна сестра позивача [PERSON], яка на момент смерті матері була непрацездатною та має право на обовязкову частку 1/4. В той же час, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/4 частини зазначених земельних ділянок позивачу було відмовлено в звязку з тим, що існує різниця в місці розташуванні земельної ділянки площею 1,2018 га, зазначеному в державному акті та витязі з Державного земельного кадастру, а саме в державному акті розташуванням земельної ділянки вказано Чорнобривкинську сільську раду Путивльського району Сумської області, а у витязі Сафонівську сільську раду Путивльського району Сумської області. Посилаючись на ці обставини, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері на 3/4 частки вказаних земельних ділянок згідно даних Державного земельного кадастру. Позивач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій справу просила слухати за її відсутності, позов підтримала. Відповідачі\~ в судове засідання також не зявилися, надали суду письмові заяви, в яких просили справу слухати в їх відсутність та позов визнали. Про правові наслідки такого рішення обізнані. Третя особа також не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не мала. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, 15.01.2017 в м. Суми померла [PERSON], матір позивача, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої, який не змінювався та не скасовувався, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 02/2017 від 20.02.2017. Іншим спадкоємцем після смерті матері є рідна сестра позивача [PERSON], яка на момент смерті матері була непрацездатною за віком та має право на обовязкову частку 1/4, та яка також подала заяву про прийняття спадщини. До спадкового майна входить земельна ділянка, загальною площею 4,928 га (складається з двох земельних ділянок площею 3,726 га та 1,202 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 086266 від 08.12.2004. В той же час, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частини зазначених земельних ділянок в звязку з тим, що існує різниця в місці розташуванні земельної ділянки площею 1,2018 га, зазначеному в державному акті та витязі з Державного земельного кадастру, що видно з листа нотаріуса від 20.09.2017. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.08.2017 за померлою [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 086266 від 08.12.2004 рахується земельна ділянка «рілля», площею 3,7262 га, кадастровий № 5923888100:07:002:0085, розташована на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.08.2017 за померлою [PERSON] згідно вказаного державного акту також рахується земельна ділянка «сіножаті», площею 1,2018 га, кадастровий № 5923888100:08:001:0099, розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктами 9-10\~розділу VII \~Закону\~України "Про Державний земельний кадастр"\~визначено, що державна\~реєстрація\~земельних ділянок,\~які передаються\~ у\~власність\~із\~земель\~державної чи комунальної\~власності,\~здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною\~ділянкою,\~видані\~до\~набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема місце її розташування та опис меж. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ Відповідно до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може\~ належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved