Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Розглянувши матеріли висновку судової земельно-технічної експертизи №095/10-15 від 27.10.2015р. та запропоновані експертом варіанти порядку користування земельною ділянкою, позивач зазначив, що правильними та таким, що відповідає вимогам закону та практиці ВСУ варіант №1 експертизи з таких підстав: В варіанті №1 запропоновано з земельної ділянки площею 547кв.м. виділити в користування [PERSON] - 395,5кв.м., а в користування [PERSON] - 151,5кв.м. В варіанті №2 запропоновано виділити в користування [PERSON] -356,2кв.м., а в користування [PERSON] - 154,2кв.м., та виділити прохід площею 36,6кв.м. в загальне користування. Вважає варіант №2 таким, що не відповідає вимогам справедливості та закону. На підставі договору дарування від 04.09.1993р., реєстровий №1-4443 [PERSON] належить 3/4 частини будинку в [ADDRESS], що становить квартиру №1. [PERSON], відповідно свідоцтва про право на спадщину від 01.09.1993р. реєстровий №1-4362, є власником 1/4 частини будинку. Спірна земельна ділянка виділена рішенням виконкому Осипенківської міськради №288 від 07.06.1954р., тому правильним є застосування ЗК УРСР від 08.07.1970р. Таким чином, маючи право власності на 3/4 частини будинку позивач [PERSON] має право на користування ідеальними 3/4 частинами земельної ділянки, що становить 410,25кв.м. (547,0 х 3/4), а ідеальна 1/4 частина землі співвласника [PERSON] становить - 136,75кв.м. (547,0 х 1/4). Натомість в варіанті №2 пропонується виділити [PERSON] -356,2кв.м., що на 54,05кв.м. менше його частки (410,25 - 356,2), а [PERSON] пропонується виділити - 154,2кв.м., що на 17,45кв.м. більше її ідеальної частки (136,75 + 17,45). Крім того, частка [PERSON] штучно зменшується за рахунок передачі 36,6кв.м. землі в загальне користування. В варіанті №1 частка [PERSON] становить 395,5кв.м., що на 17,75кв.м. менше його ідеальної частки та [PERSON] - 151,5кв.м., що на 14,75кв.м. більше її ідеальної частки. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав , в по-дальшому в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 04.09.1993 року, реєстровий номер № 1-4443 позивач - [PERSON] є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS], що становить квартиру № 1, відповідач - [PERSON] є власником ? частини цього будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 01.09.1993 року, реєстровий номер № -4362. Згідно технічного паспорту домоволодіння № [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці, площею - 545 кв.м, з яких - 523 кв.м були надані для постійного користування згідно рішення виконкому Бердянської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 22 кв.м - для тимчасового користування. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.09.2014 року, згідно якого земельній ділянці по [ADDRESS],присвоєно кадастровий номер - [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що порядок користування житловим будинком і спорудами по [ADDRESS], що належить позивачу з відповідачем на праві спільної часткової власності, фактично встановлений між сторонами, тобто кожен із сторін користується відповідними приміщеннями в будинку та господарськими спорудами у дворі. Встановлено, що фактично позивач, будучи власником більшої частки власності користується меншою площею земельної ділянки, що йому належить. Ч.2 ст.377 ЦК України встановлено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. ч.4 ст.88 ЗК України встановлено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. ч.4 ст.120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно зі ст.91 ЗК УРСР особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. В п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Аналіз змісту наведених норм права в їх сукупності дає підстави для висновку про те, що суб'єктом права власності або користування земельною ділянкою, наданою для будівництва та обслуговування жилого будинку, є тільки та особа, якій належить право власності на жилий будинок або його частину. У разі належності будинку на праві спільної часткової власності кільком особам, право на земельну ділянку визначається пропорційно їх часткам у будинку. В ухвалі ВСУ від 11.02.2015р. по справі №6-2цс15 сказано: «при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.» Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 095/10-15 від 27.10.2015 року мається можливість двох варіантів користування спірною земельною ділянкою. Визначаючи порядок користування спірною земельною ділянкою між сторонами, суд бере до уваги положення вищевказаних норм закону, а саме, що позивач [PERSON] має право на користування ідеальними ? частинами земельної ділянки, що становить 410, 25 кв.м. ( 547,0х3/4), а ідеальна ? частина землі співвласника [PERSON] становить - 136,75 кв.м ( 547,0х1/4), тому варіант № 1 висновку судової земельно-технічної експертизи № 095/10-15 від 27.10.2015 року є найбільш наближений до ідеальних часток сторін. Визначення порядку користування спільною земельною ділянкою за фактичним порядком користування, за яким [PERSON] за наявності права власності на ? частку домоловодіння № 16 по вул.Морозова в м. Бердянську користується земельною ділянкою 319,0 кв.м., а [PERSON], за наявності права власності на ? частки цього домоволодіння користується земельною ділянкою розміром - 228,7 кв.м буде явно ущемлювати законні права [PERSON] на користування земельною ділянкою у пропорційному розмірі ( 410,8 кв.м.) від своєї частки права власності на домоволодіння. На підставі ст.377 ЦК України, ст.ст.88 , 120 ЗК України, ст.91 ЗК УРСР і

Outcome: approved