Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 26.07.1994 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який в даний час є повнолітнім. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що через неспроможність відповідача матеріально забезпечувати сім'ю, вона змушена з 2001 року їздити на заробітки в країни Європи, зокрема, в Республіку Польщу. З того часу у них з відповідачем подружні стосунки перестали носити постійний характер, внаслідок чого між ними виникали часті сварки, непорозуміння. Крім того, позивачка зазначає, що в листопаді 2013 року, після її чергового повернення із Польщі, відповідач вчинив сімейний скандал, після якого вона змушена була проживати у своїх батьків. З того часу сторони припинили подружні стосунки, перестали вести спільне господарство, їх сім'я розпалася, примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки. Тому остання просить їх з відповідачем шлюб розірвати та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В цій заяві позивачка просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, про що свідчить повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони одружилися 26.07.1994 року. Шлюб зареєстровано Молодятинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в листопаді 2013 року, не вживають жодних заходів для примирення. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це в своїй заяві від 16.06.2014 року. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved