Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] ( далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначив, що між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ „ОТП Факторинг Україна" та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №2002225656 від 04.01.2013 р. відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 23 010,56 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01 % річних та строком повернення до 04.01.2015 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, інші платежі, визначені даним договором, а також інші умови відповідно до договору. Банк свої зобов'язання виконав належним чином та надав визначену кредитним договором суму коштів. Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов'язань за вказаним вище договором не виконав, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та за результатами ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04.01.2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ „ОТП Факторинг Україна" та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №2002225656 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 23 010,56 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01 % річних та строком повернення до 04.01.2015 р., а відповідач зобов'язувався на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, інші платежі, визначені даним договором. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати проценти в повному обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно п.1.4.5 кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця після закінчення строку дії визначеного цим договором (а.1.4.3) пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої відповідно до графіку платежів становить 460 (чотириста шістдесят) грн. 21 коп. Відповідно до п.1.5.4 кредитного договору, невиконання позичальником умов кредитного договору дає право позивачу достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Згідно п.1.5.5 кредитного договору, якщо банк на основі умов договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач отримав розмір передбачених кредитним договором коштів, однак відповідач умови договору належним чином не виконує, про що повідомлявся шляхом направлення письмової досудової вимоги про виконання зобов'язань щодо умов кредитного договору. Однак, дана досудова вимога відповідачем виконана не була. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості відповідача за вказаним договором станом на 31.03.2014 р. його заборгованість становить 25 432 (двадцять п'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 20 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом в розмірі 21 093 (двадцять одна тисяча дев'яносто три) грн. 35 коп., суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 01 (одна) грн. 66 коп. та суми комісії за кредитом в розмірі 4 337 (чотири тисячі триста тридцять сім) грн. 19 коп. Відповідно до договору факторингу №18/12/2013 від 18.12.2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором № 2002225656 від 04.01.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Суд вважає, що до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП» щодо права вимоги до відповідача [PERSON], що виникли за кредитним договором №2002225656 від 04.01.2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови кредитного договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе кредитним договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов кредитного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved