Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав у [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд - 0,25 га., та для ведення особистого селянського господарства - 0,33 га., які були передані у власність спадкодавцю [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Бровківської сільської ради від 23.09.1994 року. Державні акти на вказані земельні ділянки спадкодавцем за життя виготовлені не були. Житловий будинок [ADDRESS] згідно запису погосподарської книги № 960 від 14.11.2017 року належить позивачу, та право власності на нього зареєстровано. На підставі ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем першої черги, та у встановлений законодавством термін звернулась до Андрушівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки нотаріусом відмовлено через відсутність на них правовстановлюючих документів. Враховуючи вищезазначене, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,33 га. для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, оскільки надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, оскільки надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки Бровківської сільської ради від 08.11.2017 року На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та разом з ним була зареєстрована позивач [PERSON], яка проживає за вказаною адресою по даний час (а.с.4). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2017 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8). Згідно виписки з рішення Бровківської сільської ради від 23.09.1994 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка в межах [ADDRESS], в розмірі 0,5800 га., з них: 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,3300 га. для ведення особистого селянського господарства (а.с.5). Проте за життя [PERSON] державні акти на землю виготовлені не були, і тому при зверненні до нотаріуса, останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки (а.с.15). Згідно матеріалів спадкової справи №493 за 2002 рік, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], та на її ім'я Андрушівською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину за законом 18.12.2002 року за реєстровим № 2542 - на прості іменні акції ВАТ "Домобудівний комбінат" № 4 м.Київ; 05.08.2003 року за реєстровим № 1184 - на легковий автомобіль М-412 (а.с.22-24). Зазначені обставини визнанні сторонами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР від 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1п.г ст.81 ЗК України право власності на земельну ділянку громадяни можуть набувати на підставі прийняття спадщини. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved