Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг при Іванівській РДА Одеської області [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що він придбав у майнової групи у складі 18 осіб належну їм частку у пайовому фонді КСП «Промінь». При виділі в натурі майнового паю, позивачу в 2011 році було передано згідно акту прийому передачі майно на суму 43\~274 гривень, яке складається з комплексу будівель та споруд молочно-товарної ферми № 2 за межами с.Малинівка на території Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області. В 2012 році [PERSON] звернувся до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області із заявою про оформлення права приватної власності на комплекс будівель та споруд молочно-товарної ферми № 2, що розташовані за адресою: «Комплекс будівель та споруд № 2» за межами с.Малинівка на території Баранівської сільської ради. Рішенням Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області від 19 червня 2012 року його заяву було задоволено та вирішено видати позивачу свідоцтво про право приватної власності на комплекс будівель та споруд № 2 та зобовязано КП Іванівське БТІ зареєструвати право власності. Проте на сьогоднішній день дане рішення не виконано, свідоцтво позивачу не було видане та право власності не зареєстровано, та звязку з тим, що змінився порядок реєстрації права власності виконати зазначене рішення не можливо. Позивач виготовив технічний паспорт на вказаний обєкт нерухомості, та звернувся до державного реєстратора [PERSON] т.А. про реєстрацію права власності. . Позивач у судове засідання не зявився, про те надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач також не зявилася у судове засідання проте надав заяву про визнання позову та просила справу розглянути у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про його задоволення в цій частині без з'ясування і дослідження інших обставин справи, з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Так судом встановлено, що відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. В 2011 році власники майнових паїв продали позивачу свої майнові паї, що підтверджується договором купівлі продажу, долучених до матеріалів справи. Після виділу в натурі майнового паю, позивачу в 2011 році було передано згідно акту прийому передачі майно на суму 43\~274 гривень, яке складається з комплексу будівель та споруд молочно-товарної ферми № 2 за межами с.Малинівка на території Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області. Підставою для виділення майнових паїв в натурі є заяви власників майнових паїв про виділення їм майна в натурі. Комісія з організації вирішеня майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, розглядає ці заяви і готує проект відповідного рішення для розгляду зборами співвласників. Збори співвласників розглядають заяви, проекти рішень Комісії, переліки майна, які запропоновані для виділення у натурі в рахунок майнових паїв, і приймають відповідні рішення, які оформляються протоколом зборів співвласників. В 2012 році [PERSON] звернувся до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області із заявою про оформлення права приватної власності на комплекс будівель та споруд молочно-товарної ферми № 2, що розташовані за адресою: «Комплекс будівель та споруд № 2» за межами с.Малинівка на території Баранівської сільської ради. Рішенням Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області від 19 червня 2012 року його заяву було задоволено та вирішено видати позивачу свідоцтво про право приватної власності на комплекс будівель та споруд № 2 та зобовязано КП Іванівське БТІ зареєструвати право власності. Проте на сьогоднішній день дане рішення не виконано, свідоцтво позивачу не було видане та право власності не зареєстровано, та звязку з тим, що змінився порядок реєстрації права власності виконати зазначене рішення не можливо. Позивач виготовив технічний паспорт на вказаний обєкт нерухомості, та звернувся до державного реєстратора [PERSON] т.А. про реєстрацію права власності. Утім державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний обєкт нерухомості, одним з яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868).\~ Відповідно до рішення від 01 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на вказаний обєкт, та підставою відмови є відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року №62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за №306/5496 (далі Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року №253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за №673/23205.\~ Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством-користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.\~ При виділені майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.\~ Про те власникам майнових паїв хоч майно виділилось відповідно до рішення зборів власників майнової групи № 1 від 28.06.2008 року про те, фактична передача майна відбулась після продажу майнових паїв позивачу та майно отримали власники після їх продажу. Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. В звязку цим позивач не міг отримати свідоцтво про право власності на майновий пай. Враховуючи те, що Наказ втратив чинність та на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна, Державна реєстраційна служба України вважає, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання-передавання майна є підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності.\~ Відповідно до вимог п.п. 1,5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. У відповідності із ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так на підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не забороненні законом , зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про визнання права власності є правовстановлюючим документом. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року\~\~державна реєстрація прав є обов'язковою.\~ \~Інформація\~\~про права\~\~на\~\~нерухоме\~\~майно\~\~та\~\~їх\~\~обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Враховуючи ті обставини, що володіє зазначеним майном, набув на нього право власності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved