Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.05.2018 року була позбавлена батьківських прав відносно своїх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти залишились проживати разом з батьком [PERSON] . На даний час вона визнала свої помилки та повністю переглянула ставлення до дітей: піклується про них, забезпечує коштами на придбання одягу та продуктів харчування, відвідує доньок за місцем їх проживання. Має можливість і бажання виконувати всі батьківські обов`язки, тому просить суд поновити її батьківські права щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримали повністю і просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму, в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Шосткинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.05.2018 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Органом опіки і піклування - Шосткинською районною державною адміністрацією надано висновок № 07-15/3117 від 09.11.2021 року про доцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі зміною обставин, які були підставами та причинами позбавлення її батьківських прав. Підставою для позбавлення батьківських прав було те, що [PERSON] не займалась вихованням своїх дітей, не піклувалась про стан здоров`я, їх фізичний та духовний розвиток, перестала спілкуватися з дітьми, не проявляла до них матеріальної турботи. Однак, після винесення судом рішення про позбавлення позивачки батьківських прав, остання повністю переглянула ставлення до дітей, почала про них піклуватися, дбати, виділяти кошти для придбання одягу та продуктів харчування. Крім цього, займається оздоровленням дітей, возить їх на відпочинок до моря. Зазначені обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи фотографіями, на яких позивачка зображена разом зі своїми доньками, та копіями квитанцій про відправлення посилок та про придбання продуктів для дітей. (а.с.6,9-21,52-63) Також позивачка повністю сплачувала всі витрати на лікування доньки [PERSON] , яка потребує ортодантичного лікування, що підтверджується випискою їз медичної картки дитини, виданої клінікою «Вітадент». (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України - дитина належить до сім`ї своїх батьків, навіть тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законом України "Про охорону дитинства", зокрема, у ч.ч.1,6 ст.12, закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно вимог ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. З доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що на час розгляду справи неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком [PERSON] . При поновленні батьківських прав, перш за все, суд дотримується принципу охорони інтересів дітей, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в інтересах дітей, які заслуговують на увагу. Сам факт звернення [PERSON] до суду з позовом суд розцінює, як критичне ставлення позивачки до своєї поведінки в минулому стосовно дітей, отже, наявна зміна обставин та ставлення до доньок, досягнення порозуміння з ними. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] змінила своє ставлення до батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей та бажає належно їх виконувати, тому їй слід поновити батьківські права відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved