overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем уклала шлюб 11.10.87 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON], 89 р. н.. Зазначає, що причиною розпаду шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідач нехтує сімейними цінностями, постійно ініціює сварки, неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, не ночував вдома. Сторони біля місяця часу проживають окремо. Зазначає, що відповідач не бажає розривати шлюб через органи рацс. Зазначає, що шлюб існує формально, збережений бути не може. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснила, що шлюб розпався остаточно з вини відповідача, вона терпіла насильство у сім»ї зі сторони відповідача, через часті сварки, що почались ще з 2 000 р. і виникали по даний час, в неї погіршився стан здоров»я. Вона як пенсіонер потребує спокою і, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через органи рацс, просить шлюб розірвати в судовому порядку. Категорично заперечує проти надання судом строку для можливого примирення сторін. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення позивачем можливості примирення, відсутність неповнолітніх дітей, те, що сторони біля двох місяців спільно не проживають, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 11.10.87 р. відділом ЗАГСУ Ковельського міськвиконкому Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 11.10.87 р., актовий запис № 414. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають спільного сина, який на даний час є повнолітнім. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем уклала шлюб 16.05.99 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], 2 000 р. н.. Зазначає, що причиною розпаду шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами, відмінність поглядів на життя, відсутність спільних інтересів, що призводить до регулярних сімейних скандалів, непорозумінь. Шлюбні стосунки між сторонами припинено фактично. Вважає, що примирення сторін є неможливим, шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснила, що шлюб розпався остаточно з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями. Непорозуміння у сім»ї негативно впливають на неповнолітню дитину сторін. Категорично заперечує проти надання судом строку для можливого примирення сторін. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він не зловживає спиртними напоями, однак, не заперечив, що між сторонами виникають непорозуміння. Категорично заперечує проти надання судом строку для можливого примирення сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення сторонами можливості примирення, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 16.05.99 р. міськвідділом РАГСу м. Ковеля Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 16.05.99 р., актовий запис № 133. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають вищевказану неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають суттєве значення, та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу дітей не народилось. Спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникають непорозуміння. Позивач розлюбила відповідача і не бажає з ним проживати, на даний час проживає у батьків. За таких обставин подальше спільне життя неможливе. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Справа розглянута в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, з урахуванням того, що шлюб сторін існує тільки формально, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.09.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Батько дитини, відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду подалі заяву. згідно якої просила справу слухати в її відсутності, позов підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився до суду подав заяву, згідно якої просив справу слухати в йогог відсутності, позов визнав повністю та не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 19.01.2010 року, актовий запис №213, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Білоцерківської міської Ради житлово-експлуатаційної контори №7 від 13.08.2014 року №1904. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, довідкою з місця проживання позивачки, заявами позивачки та відповідача, який не заперечував в судовому засіданні про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання свого неповнолітнього сина, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Батько дитини, відповідач [PERSON] - ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду подалі заяву. згідно якої просила справу слухати в її відсутності, позов підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився до суду подав заяву, згідно якої просив справу слухати в йогог відсутності, позов визнав повністю та не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 12 листопада 2009 року, актовий запис №1923, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Білоцерківської міської Ради житлово-експлуатаційної контори №1 від 13.08.2014 року №1386. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, довідкою з місця проживання позивачки, заявами позивачки та відповідача, який не заперечував в судовому засіданні про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання свого неповнолітнього сина, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.07.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружжя мешкає окремо з червня 2015 року, шлюбні відносини припинені, спілкування майже відсутнє, шлюб існує формально, примирення з відповідачем і подальше спільне проживання вважає неможливим, майнового спору немає, в зв"язку з чим просить розірвати шлюб в судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії I-КГ №090539 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №352. З матеріалів справи судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, втрата поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі проте проживають окремо. Відповідач батько її дитини - [PERSON], [INFO].н. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частину всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30,0% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини включно. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному об'ємі, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Суд з дозволу позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO].н., що підтверджується Свідоцтво про народження [NUMBER] від 08.05.2009 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром грошової суми, яку вимагає стягувати позивач. Особи які звертаються до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, надаються пільги, і вони звільняються від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.12.1998р., на даний час сім'я розпалася, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач направив суду письмові пояснення де вказує, що позов визнає. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі 07.12.1998 р. зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Так, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні стосунки, мають місце сварки та непорозуміння. Основною причиною розірвання шлюбу, позивач зазначає - подружню зраду. Відповідач має іншу жінку. Шлюбні відносини припинились, та відновлювати їх позивач не бажає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - " [PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011р., на даний час сім'я розпалася, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позов підтримує, просить суд провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають з 22.10.2011року в зареєстрованому в відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] З серпня місяця 2013року подружжя не проживає разом. Причиною для припинення шлюбних відносин є невірність з боку відповідача. Останній залишив свою сім'ю, та пішов проживати до іншої жінки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона розірвала шлюб з відповідачем 30 квітня 2013року. Від шлюбу у неї є донька [PERSON], [INFO] народження. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів не було досягнуто. Інших дітей у відповідача немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини щомісячних доходів відповідача, але не менше 30% на прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась та надала до суду заяву з поясненнями в якій зазначила, що просить слухати справу без її участі, підтримує вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини щомісячних доходів відповідача, але не менше 30% на прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився та подав заяву в якій просив слухати справу без його участі ,зазначив, що згоден з позовною заявою [PERSON] по справі 666/2365/15-ц. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони розвірвали шлюб, згідно заочного рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 30.04.2013року(а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON], народилась [INFO] року, її мати - [PERSON], батько - [PERSON](а.с.7). Згідно довідки від 22.04.2015 року наданої ОСББ "Мирне", [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, адже добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, а батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд, враховує, що відповідач визнав позов. В силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved