Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.10.1997 року по 2009 рік. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету в будівельному коледжі Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомира. Відповідач з 2010 року сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] , а після досягнення повноліття матеріальної допомоги на його утримання і навчання в добровільному порядку не надає, що і стало приводом для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача аліменти на користь сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов та заяву, в якій зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку, справу розглянути без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с.8) та в даний час навчається на другому курсі денного відділення будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету м.Житомира за рахунок коштів державного бюджету, що підтверджується даними довідки №10883 від 13.09.2019 року (а.с.9). У зв`язку із цими обставинами, [PERSON] не має свого заробітку і потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Відповідач коштів на утримання і навчання в добровільному порядку не надає, хоча працездатного віку, працює і в змозі надавати таку допомогу (а.с.10). Суд зазначає, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею по\-вноліття (ст.6 ч.1 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане аліментне зобов`язання це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких юридичних фактів, як: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років; 3) потреба дочки, сина у зв`язку з навчанням в матеріальній допомозі; 4) можливість батьків подавати матеріальну допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, то аліментне зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Дані обставини, також, вказані у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є його потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; можливість відповідача надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За нормами ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.5, 89 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст.81 ч.ч.1, 5, 6Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахування вищевикладених доказів та враховуючи, що відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини його заробітку, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved