Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 05 травня 2000 року, він є власником 27/100 житлового будинку [ADDRESS]. За даною адресою зареєстровані його дружина [PERSON] та його племінниця [PERSON]. У 2007 році позивач за проханням дружини зареєстрував племінницю [PERSON], але вже протягом шести років відповідачка не проживає у будинку, постійно проживає у м. Москві, має у власності кімнату у квартирі [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 14.11.2006 року. На його прохання знятися з реєстрації у його будинку відповідачка відмовляє, у будинку не проживає, конкретне її місцезнаходження йому невідомо. Реєстрація відповідачки в будинку [ADDRESS], який є власністю [PERSON], перешкоджає йому в повній мірі користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. Представник Алуштинського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в АР Крим до суду не з'явився, просив розглядати справу за їх відсутності, винести рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судову повістку було направлено за останнім відомим місцем її реєстрації, згідно адресній довідці, конверт з повісткою повернувся до суду з відміткою про закінченням терміну зберігання. Стаття 6 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до приписів п. 5 ч. 3 ст. 74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON] сповіщена належним чином. Ухвалою суду від 28 січня 2014 року вирішено розглядати справу у відсутність відповідачки у заочному порядку. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крим того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу від 05 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Алуштинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі №1027 він є власником 27/100 часток житлового будинку [ADDRESS] (а.с.11). Згідно домової книги за даною адресою з 2007 року зареєстрована [PERSON] (а.с.а.с.6-10). Відповідач [PERSON] протягом шести років не проживає та не користується будинком, що підтверджується, актом опитування сусідів (а.с.20), а також поясненнями свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні та пояснили, що відповідачку [PERSON] не знають та ніколи не бачили. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію права Управління Федеральної реєстраційної служби по Москві, [PERSON] на праві власності належить кімната [ADDRESS] (а.с. 14) Як вбачається зі ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Стаття 405 ч. 2 ЦК України, передбачає, що - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що наявність реєстрації відповідачки на житловій площі будинку, що належить на праві власності позивачу, створює незручності у її користуванні, адже він повинен сплачувати комунальні послуги з урахуванням усіх зареєстрованих на житловій площі осіб. Отже порушені права власника, проте перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved