Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, [INFO] померла [PERSON], яка яка мешкала за адресою: [ADDRESS].. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеного будинку, який належав [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Другої Маріупольської державної нотаріальної контори в 1975 році та реєстрованому в Маріупольському БТІ 21.10.1975 року. [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, мешкали та були зареєстровані з 1962 року за адресою: [ADDRESS], по день смерті. Після смерті [PERSON] [INFO] його сестра [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст.530 ЦК України, вступивши в управління спадковим майном, однак юридично свого права не оформила. Також позивач зазначив, що з 1984 року та по день смерті спадкодавця проживав із нею однією сім'єю, даний факт встановлений рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.06.2014 року, яке набрало законної сили 22.07.2014 року, та, відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Цим же рішенням також встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.09.2013 року, яким було встановлено, що відповідачі по вказаній справі є спадкоємцями третьої черги та за ними визнано право власності в порядку спадкування на дане спадкове майно, скасовано Апеляційним судом Донецької області. Таким чином, оскільки відповідачі у справі є спадкодавцями п'ятої черги, а позивач - спадкоємцем четвертої черги, він не відмовлявся від прийняття спадщини та звернувся до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю в нього правовстановлюючих документів, тому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування, оскільки іншим шляхом захистити своє право він не має можливості. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за участі його представника. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що її довіритель є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], що встановлено на підставі рішення суду, а тому просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання послуг юридичної допомоги в судовому засідання підтримала заявлені позовні вимоги. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, цей факт не підлягає доказуванню. Відповідачі у справі є спадкоємцями п'ятої черги. В січні 2015 року позивач звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю в нього правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просила суд визнати право власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, посилаючись на пропуск строку позивачем у прийнятті спадщини. Відповідач [PERSON] позов не визнала, в судовому засідання пояснила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, що підтверджено довідкою про виклик швидкої допомоги. Представник відповідачів [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з наступних підстав. В своїх запереченнях посилалась на те, що похованням спадкодавця займались відповідачі, оскільки [PERSON] в той час зловживав спиртними напоями. Крім того, вони сплачували всі комунальні платежі за цей будинок. Також зазначила, що [PERSON] проживав в цьому будинку як квартирант, а не чоловік спадкодавця. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, заперечувала проти його задоволення та пояснила, що [PERSON] не проживав однією родиною із [PERSON], не збирався звертатись із заявою про прийняття спадщини, не здійснював її поховання та похованням займались її родичі. [PERSON], який зловживав спиртним напоями, прав на цей будинок він не має та підстав для задоволення його позову не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову в наступних підстав. За даними Маріупольського бюро технічної інвентаризації, власниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується технічним паспортом, виданим 10.06.2013 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації на підставі інвентаризаційної справи № 2434. (а.с.21-24) Як встановлено судом та визнано сторонами, після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадщину у вигляді належної останній частки спірного будинку в порядку ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла його сестра - [PERSON], вступивши в управління спадковим майном, при цьому не оформивши це право юридично. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Приморським відділом державної РАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.54) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.06.2014 року, яке набрало законної сили 22.07.2014 року, встановлений факт проживання [PERSON] та спадкодавця [PERSON] однією родиною не менше п'яти років та визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] (а.с.4-6) Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.09.2013 року, яким встановлений факт родинних відносин між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме те, що вони є двоюрідними племінниками спадкодавця, включено [PERSON] та [PERSON] до складу спадкоємців після смерті [PERSON], визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частці за кожним на буд. [ADDRESS], - скасовано ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02.12.2014 року, якою у задоволенні позову відповідачам відмовлено. (а.с.7, 13-14) Як вбачається зі спадкової справи № 19/2013, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємець четвертої черги [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки останній не надав правовстановлюючих документів на частину житлового будинку [ADDRESS]. (а.с. 52- 83) Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст.1258 ЦК України спадкємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. [PERSON] відповідно до положень ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкоємцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, що встановлено рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03.06.2014 року та в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Спадкоємців першої-третьої черги після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, [PERSON] спадщину прийняв, оскільки проживав із спадкодавцем (з 1984 року по день її смерті) разом за однією адресою, що підтверджується записом в домовій книзі, протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку він не заявив про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, та після спливу цього строку він звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадкової справи із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Чернишової В.В. від 15 січня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не надав правовстановлюючих документів на частину житлового будинку [ADDRESS]. (а.с.83). За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], який є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових справ позивача суд задовольняє позов в повному обсязі, а саме визнає за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право власності на буд. [ADDRESS].

Outcome: approved