Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 2334,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі - ТДВ «МСК») та [PERSON] було укладено Поліс № АА/148433167 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.03.2011 року, згідно умов якого ТДВ «МСК» здійснювало страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] в період з 29.03.2011 року по 28.10.2011 року. 08.09.2011 року по вул.. Полтавський Шлях в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю марки «ГАЗ-2705» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER] заподіяна матеріальна шкода. Вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена і підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.09.2011 року. Факт дорожньо-транспортної пригоди визнаний позивачем страховим випадком та сплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 2334,00 грн. Відшкодувавши [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2334,00 грн. заподіяну [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2011 року, ТДВ «МСК» отримало право регресивної вимоги до останньої щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Коваленко А.О., який діє на підставі довіреності, про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 28.10.2011 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс № АА/148433167 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до умов якого ТДВ «МСК» здійснювало страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] в період з 29.03.2011 року по 28.10.2011 року. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) полісом № АА/148433167 встановлений у розмірі 100 000,00 грн. Забезпеченим транспортним засобом згідно полісу № АА/148433167 є автомобіль марки "ГАЗ-2705" державний номерний знак [NUMBER]. 08.09.2011 року по вул.. Полтавський Шлях в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю марки «ГАЗ-2705» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 08.09.2011 року, складеному оцінювачем [PERSON], який діє на підставі Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача серії [NUMBER] від 1904.2008 року, виданого Фондом державного майна України. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.09.2011 року [PERSON], [INFO], визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2011 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 01.02.2012 року [PERSON] звернувся до ТДВ «МСК» з заявою про страхове відшкодування матеріальних збитків, спричинених автомобілю «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER] в насідок дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2011 року. За результатами розгляду заяви власника автомобіля «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER] уповноважена комісія ТДВ «МСК» дійшла висновку про наявність страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що підтверджується Страховим актом № 5063 від 01.03.2012 року. Відповідно до Звіту № 23/02/12 про оцінку колісного транспортного засобу від 08.09.2011 року вартість матеріального збитку автомобіля «Nissan Niida» державний номерний знак [NUMBER], склала 2844,00 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування по справі № 5063 від 01.03.2012 року розмір страхового відшкодування [PERSON] з урахуванням віднімання від розміру матеріального збитку суми франшизи, встановленої полісом №АА1484331 від 28.03.2011 року, склав 2334,00 грн. Зазначена сума була виплачена [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №2922 від 01.03.2012 року, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 27 Закону України «Про страхування» передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. ґ, п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.п. 33.1.2 п. 33.1. ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відшкодувавши [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2334,00 грн., заподіяну [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2011 року, ТДВ «МСК» отримало право регресивної вимоги до останньої щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 229,40 грн. з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved