Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою про продовження строку прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 18 квітня 2000 року зроблено запис за №13, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 квітня 2000 року серія [NUMBER]. 28 травня 1997 року батько склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за №21, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] заповідається [PERSON]. строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК України, був пропущений мною, оскільки позивач лише нещодавно довідався про існування заповіту від 28 травня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №21. Не знаючи по існування батьківського заповіту, [PERSON] був переконаний, що мати фактично прийняла спадщину, постійно проживаючи в згаданому будинку разом з батьком до його смерті і після його смерті. У зв'язку з чим він звернувся до суду та просить визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON]. Позивач судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду клопотання, у якому просить розглядати позов без їхньої участі. Відповідач Магерівська селищна рада в судове засідання не з'явилась, однак, селищним головою Сало М. подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника селищної ради. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог. З свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO], а з свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] вбачається,що [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. З копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] Серії [NUMBER] вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] були його батьками. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв станом на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно статті 550 Цивільного кодексу УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач не знав про існування батьківського заповіту, він був переконаний, що мати фактично прийняла спадщину, постійно проживаючи в згаданому будинку разом з батьком до його смерті і після його смерті. Відповідно до ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що причини пропущення строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є поважними, тому позивачу слід продовжити такий строк. Отже, надані позивачем докази підтверджують поважність причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved