Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] . Позивачі посилаються на те, що вони є власниками житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] , яка є відповідачем по даній справі. З 1999 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, а саме у будинку, що належить позивачам. Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку перешкоджає позивачам у реалізації їхнього права на користування та розпорядження належним їм майном. Тому позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] . В судове засідання позивачі подали заяву в якій просять справу слухати у їх відсутності та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялася про день, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин і не повідомила причини неявки та не подала відзив на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] , [PERSON] є власниками житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 15.03.1993 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.10.2020 року. Згідно довідки про склад сім`ї та акту обстеження на факт не проживання осіб в житловому приміщенні від 18.09.2020 року, [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак з 1999 року не проживає за вказаною адресою. Фактично з 1999 року проживає за межами України. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] з 1999 року без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратила право на користування житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] , що на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] ..

Outcome: approved