Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти за час прострочення виконання грошового зобовязання, договору позики укладеного 30 липня 2012 року, а саме за період з 28.11.2014 по 11.12.2018 у вигляді встановленого індексу інфляції в сумі 147 479,58 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 16 803,00 грн., а всього в розмірі 164282 гривні 58 копійок. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.07.2012 між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого останній отримав 3000 дол.США та 82000,00 грн., які зобовязався повернути в строк до 31.08.2012, проте своїх зобовязань не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 задоволено його позов до [PERSON] та стягнуто на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 138696,74 грн. Дане рішення суду набрало законної сили та перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області. Враховуючи, що зобовязання до цього часу відповідачем не виконане, вважає, що на підставі вимог ст.ст.625, 1050 ЦК України має право на стягнення з відповідача за період з 28.11.2014 по 11.12.2018 трьох процентів\~річних від\~простроченої сумив розмірі 16803,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 147479,58 грн., а всього в розмірі 164282\~гривні 58\~копійок.Просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 31.01.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлявся, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.03.2019 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 (а.с.4-6) задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 30.07.2012 в розмірі 138696,74 грн., з яких: 122290,00 грн. - основний борг, 11480,00 - інфляційне збільшення суми гривневої частини основного боргу, 4926,74 грн. - 3% річних. Дане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що вищевказаним рішенням суду підтверджено факт наявності боргу у [PERSON] перед позивачем за договором позики, а тому така обставина не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідач своїх грошових зобов'язань за договором позики від 30.07.2012 на час звернення позивача з позовом до суду так і не виконав, а тому ці зобов'язання не припинилися і за їх невиконання відповідач несе цивільно-правову відповідальність, передбачену законом та умовами Договору позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Передбачені статтею 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання, і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. \~ \~ \~ \~При цьому, згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові від 26.04.2017 справа № 3-1522гс16, зазначається, що до правових наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). \~ \~ \~ \~Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~ \~ \~Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобовязання до моменту його усунення. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що позивач з позовом про стягнення встановленого індексу\~інфляції та трьох\~відсотків річних\~від простроченої\~суми звернувся\~до Верховинського\~районного суду\~Івано-Франківської\~області 11.12.2018,\~про що\~свідчить штамп\~на поштовому\~конверті.\~При цьому,\~позивачем визначено\~період стягнення\~трьох процентів\~річних та\~інфляційних втрат\~з 28.11.2014\~по 11.12.2018,\~тобто за\~межами строку\~позовної давності.\~Однак,\~враховуючи положення\~ч.3\~ст.267\~ЦК України,\~а саме\~те,\~що відповідачем\~по справі\~не подано\~заяви про\~застосування позовної\~давності,\~а тому\~позов слід\~задовольнити повністю\~та стягнути\~з відповідачана користь позивача встановлений індекс інфляції в сумі 147 479,58 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 16 803,00 грн., а всього в розмірі 164282,58 грн., нарахованих за весь період прострочення виконання грошового зобовязання, а саме з 28.11.2014 по 11.12.2018. \~ \~ \~ \~Враховуючи задоволення позовних вимог та те, що позивач відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід визначити в порядку встановленому ст.141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1642, 82 грн.

Outcome: approved