Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернулися з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Борщівського району, третьої особи [PERSON], в якому просять визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті 3 липня 2002 року матері [PERSON] та 23 вересня 2012 року батька [PERSON], а саме, за [PERSON] 1/5 частку домоволодіння по вул. Глиниска, 27 у с.Вовківці Борщівського району Тернопільської області після смерті матері та на 1/5 та на 1/15 частки після смерті батька, а за [PERSON] на 1/5 частку домоволодіння після смерті матері. Посилаються поривачі на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на день смерті спадкодавців. Вказали, що спірне будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані їх батьки [PERSON] та [PERSON], вони [PERSON] та [PERSON], та їх рідна сестра [PERSON]. Усі пятеро, як члени колгоспного двору, набули право власності кожен по 1/5 частці домоволодіння, але своїх прав за життя спадкодавців не оформили. Після смерті матері спадщину прийняли вони двоє та їх батько, а після смерті батька спадщину прийняв лише він, [PERSON] оскільки проживав разом з батьком на час відкриття спадщини. Сторони в судове засідання не зявилися. Від учасників судового розгляду поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в поданих заявах вказали, що позов підтримують, представник відповідача [PERSON] сільської ради позов визнає, третя особа [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову. Суд, за наявних підстав вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа від 26 лютого 2016 року №191/02-14 позивачі звернулися у Борщівську держнотконтору по питанню оформлення спадщини після смерті 3 липня 2002 року матері [PERSON], спадкоємцями якої є на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України від 1963 року та п.п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 2003 року. За даними Борщівської держнотконтори 20 січня 2016 року на підставі поданих позивачами заяв про видачу свідоцтва відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №5/2016. Свідоцтв про право на спадщину Борщівською держнотконторою не видавалося. Спадкове майно спадкодавця [PERSON], зі слів позивачів, складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться у с. Вовківці по вул. Глиниска, 27 Борщівського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON], разом з нею у житловому будинку також проживав її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, 23 вересня 2012 року помер. Як вбачається з листа від 26 лютого 2016 року №190/02-14 позивач [PERSON] звернувся у Борщівську держнотконтору по питанню оформлення спадщини після смерті 23 вересня 2012 року батька [PERSON], спадкоємцем якого є на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України. Спадкове майно, зі слів позивача [PERSON], складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться у с. Вовківці по вул. Глиниска, 27 Борщівського району Тернопільської області, що належало спадкодавцю особисто та 1/15 частини житлового будинку за тією ж адресою, що належала померлій 3 липня 2002 року [PERSON], спадкоємцем якої був чоловік [PERSON], який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав. За даними Борщівської держнотконтори, 20 січня 2016 року на підставі поданої позивачем [PERSON] заяви про видачу свідоцтва відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №4/2016. Свідоцтв про право на спадщину Борщівською держнотконторою не видавалося. При огляді документів, поданих позивачами, державним нотаріусом встановлено, що на вищевказане майно відсутні правовстановлюючі документи, видані на імя спадкодавців. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності частини будинковолодіння у с. Вовківці по вул. Глиниска, 27 Борщівського району Тернопільської області як спадкового майна, спадкодавцям [PERSON] та [PERSON]. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд, складеної СПД ФОП [PERSON] 21 вересня 2015 року, за будинковолодінням по вул. Глиниска, 27 у с. Вовківці Борщівського району рахуються: житловий будинок, господарський будинок обидва 1920 року побудови, господарський будинок 1950 року побудови, огорожа, ворота інвентаризаційною вартістю 44703 грн. Як встановлено з записів погосподарських книг села Вовківці та довідки, виданої [PERSON] сільрадою 13 січня 2016 року №36, двір по вул. Глиниска, 27 у с.Вовківці Борщівського району відносився станом на 15 квітня 1991 року до суспільної групи колгоспних дворів. У вказаному домоволодінні з жовтня 1987 року та станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до Закону України "Про власність", усі пятеро, як члени колгоспного двору, набули права власності на будинковолодіння, однак правовстановлюючих документів за життя не оформили. Рішенням 14-ої сесії [PERSON] сільської ради 21 скликання від 25 жовтня 1993 року №24 [PERSON] передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка №283 площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. За даними довідки [PERSON] сільської ради №189 від 29 лютого 2016 року, земельна ділянка площею 0,25 га, яка була передана безоплатно у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку рішенням №24 від 25 жовтня 1993 року в даний час знаходиться по вул. Глиниска, 27 у с. Вовківці. У довідках від 22 березня 2016 року № 96/02-12 та № 98/02-12 виконком [PERSON] сільської ради підтверджує той факт, що частина спірного будинковолодіння належала на праві власності спадкодавцям [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності 2/5 частин будинковолодіння по вул. Глиниска, 27 у с. Вовківці Борщівського району на праві власності в рівних частках саме спадкодавцям [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 3 липня 2002 року у віці 54 роки у с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії І-ИД №194916). Після смерті спадкодавця [PERSON] її сини [PERSON] та [PERSON] та чоловік [PERSON] прийняли спадщину та вступили в управління спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом з нею в одному житловому будинку (довідка [PERSON] сільської ради Борщівського району від 22 березня 2016 року № 92/02-12). За даними Борщівської державної нотаріальної контори 20 січня 2016 року на підставі поданих позивачами [PERSON] та [PERSON] заяв про видачу свідоцтва відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №5/2016. Свідоцтва про право на спадщину Борщівською держнотконторою не видавалися. [PERSON] помер 23 вересня 2012 року у віці 71 рік у с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії І-ИД №194917). За даними довідки, виданої [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 22 березня 2016 року № 92/02-12, після смерті спадкодавця [PERSON], його син [PERSON] прийняв спадщину та вступив в управління його спадковим майном, так як проживали разом. За даними Борщівської державної нотаріальної контори 20 січня 2016 року на підставі поданої позивачем [PERSON] заяви про видачу свідоцтва відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №4/2016. Свідоцтв про право на спадщину Борщівською держнотконторою не видавалося (лист від 26 лютого 2016 року за Р №190/02-14). Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-ИД №453524). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 25, 26, 1218, 1220, 1261, 1267, 1268, 1276 ЦК України, та

Outcome: approved