Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та вони є батьками неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач життям та здоров"ям дитини не цікавиться, моральної підтримки та матеріальної допомоги не надає. Вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2015 року відповідач засуджений за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. відмовився від позовної вимоги про стягнення аліментів та просив суд прийняти його відмову. Позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підтримав повністю. Представник Згурівської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування - Лобода Т.О. позовну вимогу про позбавлення батьківських прав підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву та заперечень проти позову до суду не направив. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та представник позивачки не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положення ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. З огляду на вищевикладене, суд приймає відмову представника позивача від вимоги про стягнення аліментів та провадження у справі в цій частині вважає за необхідне закрити. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано судом та є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про шлюб - а.с.20, копія рішення суду про розірвання шлюбу - а.с.12, копія свідоцтва про розірвання шлюбу - а.с.11, копія свідоцтва про народження - а.с.10). Позивача [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , дитина проживає з матір`ю, [PERSON] виконує батьківські обов`язки та матеріально утримує дитину. За місце проживання позивачкою створені належні умови для проживання дитини. Позивачка позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, працює та отримує стабільний дохід (копія свідоцтва про шлюб - а.с.19, довідка про склад сім`ї - а.с.16, заява [PERSON] - а.с.13, акт обстеження житлового-пробутових умов проживання сім`ї - а.с.9, характеристики - а.с.18,25, довідка з місця роботи - а.с.24, довідка про доходи - а.с.26). Неповнолітня [PERSON] навчається у Згурівській ЗОШ І-ІІ ступенів у 6-му класі (довідка навчального закладу - а.с.14). Відповідач [PERSON] з 24.07.2015 року відбуває покарання в Бучанській виправній колонії № 85 за вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2015 року за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна (копія довідки - а.с.21). За час відбування покарання відповідач доходів не отримував (копія довідки - а.с.23). Згурівською районною державною адміністрацією, як органом опіки і піклування, зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його дочки [PERSON] (висновок - а.с.6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов"язки щодо своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , не дбає про її фізичний та духовний розвиток, не займається навчанням та вихованням, не спілкується з дитиною. На даний час дитина проживає з позивачкою та її чоловіком, який повністю взяв на себе батьківські обов`язки з виховання та утримання дитини. Суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дочки. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що такий захід, як позбавлення батьківських прав, є необхідним у демократичному суспільстві та має найкраще задовольняти інтереси дитини. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , 2006 року народження, передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved