Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, зареєстрований 14 серпня 1976 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 85, від якого неповнолітніх дітей не має, посилаючись на те, що в наслідок різних поглядів на життя та несумісність характерів, з 2007 року вони припинили шлюбні відносини. Спільне господарство не ведуть. Відновити відносини вони не взмозі. На його неодноразові прохання розірвати шлюб, відповідачка категорично відмовлялась. Майнового спору між ними не має. Подальше спільне життя його з відповідачкою, як подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам і принципу добровільності шлюбу, а відсутність згоди відповідачки на добровільне вирішення цього питання, змушує його звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. У судове засідання позивач не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає та дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON], в судові засідання не з'являється, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, заперечень щодо позову не надала. Поштовий конверт направлений на її адресу повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання". За вказаних обставин суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно ст. 224 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки у судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони припинивши шлюбні стосунки поновлювати їх наміру не мають, тривалий час мешкають окремо та не мають спільного бюджету та господарства, позивач у своїй письмовій заяві наполягав на розірвані шлюбу, а відповідачка своїх заперечень щодо позову не надала, тому маються всі підстави вважати, що їхня сім'я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які він поніс при зверненні до суду в розмірі 551 грн. 20 коп.. Враховуючи наведене,

Outcome: approved