Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що вони уклали шлюб 04.05.1991 року у Виконавчому комітеті Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №6. Від спільного подружнього життя у них дітей немає. Сімейні відносини спершу складалися добре, однак з часом почали виникати сварки та непорозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою від 20.05.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.04.2019 року, виданого повторно, сторони уклали шлюб 04.05.1991 року у Виконавчому комітеті Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №6. Таким чином, судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, примирення і подальше збереження шлюбу вважають неможливим. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я [PERSON] та [PERSON] розпалась, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому такий шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 29.06.2016 року Управлінням соціального захисту населення, позивач є інвалідом другої групи. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Таким чином, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved