Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову, покликається не те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова суду м. Львова від 14.05.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час перебування у шлюбі було набуто спільне майно, а саме, згідно договору купівлі - продажу від 20.06.2001, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2901, нею за особисті кошти придбано квартиру [ADDRESS], яка складається із 2 -ох кімнат, загальною площею 42,9 кв.м. Проте [PERSON] перешкоджає їй у користуванні нерухомим майном, що перебуває у спільній сумісній власності. Відтак просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні спільною сумісною власністю шляхом надання ключів від вхідних дверей.. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки, суд не повідомив, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів,згідно ст. 169 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14.05.2012 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб та ухвалено стягувати із відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] .в розмірі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2012 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 20.06.2001 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] /а.с.5/. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.03.2012 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить ? частки кв.[ADDRESS]. Як встановлено актами комісії ЛКП «Старий Львів» за участю дільничного інспектора міліції, від 06.06.2012 року, 23.06.2012 року, 11.11.2013 року, 20.03.2014 року [PERSON] не змогла потрапити до квартири [ADDRESS] у зв`язку із заміною замків у вхідних дверях квартири. Актом державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Мельника Р.І. від 04.11.2013 року встановлено,що при виході за адресою:[ADDRESS] відповідача [PERSON] зобов`язано не чинити перешкод у користуванні квартирою, шляхом передачі ключів від вхідних дверей квартири позивачу [PERSON] Однак, факт чинення відповідачем перешкод встановлений у судовому засіданні та підтверджується актами комісії ЛКП "Старий Львів". Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні квартирою, суд приходить до переконання, що позовна вимога позивача щодо усунення перешкод у здійсненні нею права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом надання ключів від вхідних дверей є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ст.358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою, яка є спільною сумісною власністю набутої під час перебування сторін у шлюбі, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved