Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] паспорт [NUMBER] , виданий 12.08.2008 р. Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, має малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Зазначають про те, що 05.11.2018 р. до Служби у справах дітей та сім`ї надійшло повідомлення Ірпінського пологового будинку про те, що [PERSON] народила дівчинку та просили взяти її під соціальний супровід. Вказують, що 20.11.2018 р. [PERSON] , не зареєструвавши дитину в органах ДРАЦС, залишила доньку на свою матір, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та зникла у невідомому напрямку, про що 22.11.2018 р. складено «Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину». 12.04.2019 р. Ірпінським ВП ГУ НП, [PERSON] оголошена у розшук. Звертають увагу на те, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 80/1 від 21.05.2019 р. [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Опікуном над дитиною визначено бабусю, [PERSON] , [INFO] , яка зарееєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначають, що за повідомленням Ірпінського ВП ГУ НП, 10.09.2019 р. працівниками СКП Ірпінського ВП, встановлено місце знаходження [PERSON] (але де знаходиться це місце - не повідомляється). Стверджують про те, що за рекомендацією працівників поліції, [PERSON] 10.09.2019 р. з`явилась до Служби у справах дітей та сім`ї без документів, що посвідчують особу, відмовилась повідомляти адресу свого проживання. [PERSON] заявила про бажання повернути свою доньку. Їй було роз`яснено процедуру повернення дитини, які потрібно зібрати документи, а також про можливі наслідки за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Але, станом на січень 2020 року, [PERSON] більше до Служби не з`являлась, із заявами не зверталась, до дитини не приходила, життям, здоров`ям не цікавилася. Зі слів родичів, [PERSON] веде аморальний спосіб життя. [PERSON] злісно не виконує свої батьківські обов`язки: не створювала належних умов для проживання, навчання та розвитку дитини. 11.12.2019 р. питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ірпінської міської ради. Комісія рекомендувала надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Вказують, що Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 200/7 від 17.12.2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним, просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття, на користь [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , під опікою якої перебуває [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала заяву, за змістом якої позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштової кореспонденції, та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду надала заяву, за змістом якої позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий 12.08.2008 р. Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, має малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , видане 23.11.2018 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області. Згідно листа Ірпінського пологового будинку № 1619 від 05.11.2018 р., адресованого Службі у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, [PERSON] народила дівчинку та просять взяти її під соціальний супровід. Відповідно до заяви [PERSON] від 22.11.2018 р. [PERSON] , [INFO] залишила доньку на неї, тобто на свою матір за адресою: [ADDRESS] , та зникла у невідомому напрямку. 22.11.2018 р. Службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради складено «Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину». Згідно листа Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області № 12643 від 13.09.2019 року, працівниками СКП Ірпінського ВП встановлено місце знаходження гр. [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] від 12.04.2019 року закрито. Відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00021516393 від 23.11.2018 р. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 80/1 від 21.05.2019 р. [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Опікуном над дитиною визначено бабусю, [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідго довідки ОСББ «Затишок», [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає і протягом 2019 року не з`являлась. Згідно Акту депутата Ірпінської міської міської ради Київської області [PERSON] від 15.11.2019 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з онукою [PERSON] , [INFO] , та являється її опікуном. Біологічна мати участі у вихованні дитини не приймає, проживає окремо, протягом року до дитини не з`являлась. Відповідно до довідок КНП «Ірпінського міського центру первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] регулярно відвідує Ірпінську ЗПСМ № 3 з дитиною [PERSON] , [INFO] , з приводу профілактичних оглядів та щеплень. Матері дитини жодного разу не було. Згідно актів обстеження умов проживання від 22.11.2018, 17.10.2019, 24.01.2020, за адресою: [ADDRESS] , у квартирі проживають та зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Матері малолітньої дитини вдома не було. У дитини є необхідні речі, одяг, іграшки, харчування. 11.12.2019 р. питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ірпінської міської ради. Комісія рекомендувала надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 200/7 від 17.12.2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки під час судового розгляду справи було беззаперечно встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки, своєю поведінкою та діями довела, що насправді не зацікавлена долею доньки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд позбавляє Відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини. Крім того, враховуючи, що Відповідач як матір [PERSON] , кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved