Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 10.08.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі РАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області , про що був вчинений актовий запис № 32. [PERSON] 11.01.2014 року змінив прізвище на "[PERSON]", згідно свідоцтва про зміну імені. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. На протязі останнього часу взаємовідносини між сторонами погіршились. Позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додала, що причиною розпаду їх з відповідачем сім'ї стали конфлікти на побутовому грунті та не порозуміння один одного, а також різні погляди на сімейне життя та на сімейні обов'язки. Строк на примирення просила не надавати. Стверджувала, що не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року. Додала, що їх спільна з відповідачем дитина проживатиме разом з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача та винести очне рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області 10 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 32 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 10.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони мають дитину [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 17.05.2001 року, видане Перовським відділом РАЦС міста Москви). У відділі реєстрації актів цивільного Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області 11 січня 2014 року [PERSON] [INFO] змінив своє прізвище, і його прізвище після державної реєстрації зміни імені - [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис № 16 (свідоцтво про зміну імені від 11.01.2014 року , видане відділом реєстрації актів цивільного Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області). З пояснень позивача встановлено, що у зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя, взаємовідносини між сторонами не склалися, у зв'язку з чим вони приблизно 6 місяців не підтримують шлюбних відносин та спільно не проживають. Зберігати сімейні відносини позивач не бажає, а тому надання строку на примирення вважає недоцільним. Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. З'ясувавши фактичні взаємостосунки між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також, враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. З огляду на зазначене,

Outcome: approved