Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна. В обґрунтуванні позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить майно : 1) пилосос LG ( модель 7В81, заводський № 0194) вартістю 688, 00 грн.; 2) холодильник Samsung ( модель 37 МВМ, заводський № 6071) вартістю 2 345,00 грн.; 3) кавоварка еспрессо VITEKVT-1513 вартістю 836 грн.; 4) цифрова фотокамера OLYMPUS VH-510 black вартістю 1 082,55 грн.; 5) мультіварка вартістю 1000,00 грн ; 6) обігрівач вартістю 700 грн., набуте в період з листопада 2007 р. по листопад 2014 року. Крім того, їй належить диван б\\у вартістю 1500,00 грн., пухова ковдра б\\у вартістю 1000,00 грн. та сірий пуховий платок б\\у вартістю 500 грн. Вказане майно вона надала в тимчасове користування дочці [PERSON], яка перебувала у шлюбі з відповідачем та проживала в його квартирі. Після фактичного розірвання шлюбних відносин 08.01.2015 року її донька залишила квартиру разом із належними позивачці речами. Відповідач в добровільному порядку не бажає повертати майно позивача. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов, просять його задовольнити, пославшись на вищезазначене. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, звідки повернувся поштовий конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили належність спірного майна позивачці. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві приватної власності належить майно: пилосос LG ( модель 7В81, заводський № 0194) вартістю 688, 00 грн.; холодильник Samsung ( модель 37 МВМ, заводський № 6071) вартістю 2 345,00 грн.; кавоварка еспрессо VITEKVT-1513 вартістю 836 грн.; цифрова фотокамера OLYMPUS VH-510 black вартістю 1 082,55 грн.; мультіварка вартістю 1000,00 грн ; обігрівач вартістю 700 грн., диван б\\у вартістю 1500,00 грн., пухова ковдра б\\у вартістю 1000,00 грн. та сірий пуховий платок б\\у вартістю 500 грн. Вказане майно вона надала в тимчасове користування дочці [PERSON], яка перебувала у шлюбі з відповідачем та проживала в його квартирі. Після фактичного розірвання шлюбних відносин 08.01.2015 року її донька залишила квартиру разом із належними позивачці речами. Позивач зверталась до [PERSON] з вимогою повернути належне їй майно. Але до цього часу відповідач майно їй не повернув. 08.04.2015 року [PERSON] звернулась до Світловодського MB УМВС України в Кіровоградські області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON], але постановою від 28.04.2015 року кримінальне провадження було закрите, за відсутністю в діях [PERSON] обєктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України та розяснено, що даний спір може бути вирішений в судовому порядку при зверненні до суду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно положень ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки, відповідач заволодів не належним йому майном у зв'язку із користуванням цим майном донькою позивачки - його дружиною, в період їх шлюбу та її проживання у його квартирі, але після розірвання шлюбу 08.01.2015 року з відповідачем, підстави на яких відповідач користувався цим майном відпали, то згідно цивільного законодавства це майно є безпідставно набуте відповідачем. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1212 - 1213 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний повернути [PERSON] у натурі безпідставно набуте ним майно. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1) Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved