Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок ДТП, що сталася 16 вересня 2013 року на автодорозі "Штепівка-Лебедин" загинула його донька. Винним у дорожньо-транспортній пригоді вироком Лебединського районного суду від 16 грудня 2013 року визнаний [PERSON] - відповідач по справі. Під час досудового розслідування [PERSON] відшкодував позивачу матеріальні збитки в розмірі 4000 гривень, пообіцявши кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. сплатити після вироку суду. Однак, на даний час відповідач повідомив, що не має наміру відшкодовувати кошти. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти в розмірі 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв'язку зі смертю доньки [PERSON]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій ствердила позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Позивач та його представник в судовому засіданні ствердили позовні вимоги в повному обсязі пояснивши, що під час розгляду кримінальної справи відносно [PERSON], потерпілий [PERSON] не заявляв позову на відшкодування моральної шкоди, оскільки [PERSON] обіцяв все відшкодувати після постановлення вироку суду. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Лебединського району Сумської області (а.с. 7). Батьком померлої є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого відділом державної РАЦС по Лебединському району реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 6). Встановлено, що 16.09.13 року о 17 год. 35 хв. на автодорозі Штепівка-Лебедин за с. Штепівка Лебединського району сталася ДТП за участю та з вини [PERSON], водія автомобіля ВАЗ-2101 державний номер [NUMBER], внаслідок якої загинула донька позивача - [PERSON]. Ці обставини встановлені вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.12.13 року, що набрав законної сили, тобто не підлягають доказуванню (а.с. 9-10). З зазначеного вироку вбачається, що [PERSON] був потерпілим по вказаній справі. З копії розписки від 28.11.13 року (а.с. 11), вбачається, що [PERSON] зобов'язується відшкодувати [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 20000 гривень до березня 2014 року. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки (в т. ч. власники автомобілів) відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо шкоди заподіяно смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а згідно п.2 ч.2 цієї ж статті, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При цьому відповідно до ч.3 цієї ж статті розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи із принципу справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розмір відшкодування завданої позивачці моральної шкоди з вини відповідача, суд беручи до уваги глибину, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, тривалий характер моральних страждань, ступінь вини відповідача, вважає, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі і стягнути з [PERSON] на його користь суму в розмірі 20000 гривень, оскільки саме ця сума буде відповідати вимогам розумності та справедливості і буде достатньою для відшкодування моральних збитків які поніс [PERSON] внаслідок злочину скоєного [PERSON], що призвів до смерті доньки [PERSON] - [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмiрi 243,60 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved