Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності покликаючись на те, що будинок на [ADDRESS] належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради. В Державному реєстрі права власності на нерухоме майно зареєстроване право власності територіальної громади м. Львова на весь будинок, загальною площею 2502 кв. м (реєстраційний номер майна 6633741). Підставою виникнення права власності є ухвала Львівської міської ради №1404 від 27.12.2001 року. 11.07.2016 року здійснена перереєстрація права комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначено також зміну площі об`єкта з 2502 кв. м на 2533,4 кв. м внаслідок переобмірів. Згідно інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нежитлові приміщення площею 98,5 кв. м, які знаходяться у будинку [ADDRESS] були відчужені шляхом укладення договору купівлі - продажу між ТзОВ «Сюрприз» та [PERSON] №310 від 16.08.2019 року. Однак на момент відчуження нежитлових приміщень та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площею 98,5 кв. м на [ADDRESS] вказане приміщення не перебувало у власності ТзОВ «Сюрприз». Крім того, вказане приміщення ніколи не належало на праві приватної власності ТзОВ «Сюрприз» на законних підставах. Державна реєстрація права власності ТзОВ «Сюрприз» на спірне приміщення була проведена за відсутності передбачених законом підстав і документів. Для захисту свої прав Львівською міською радою було подано позовну заяву про скасування державної реєстрації та витребування майна комунальної власності. 21 січня 2019 року Господарським судом Львівської області було прийнято рішення у справі № 914/520/18, яким позовні вимоги Львівської міської ради задоволено в повному обсязі. Західний апеляційний господарський суд прийняв постанову від 22.05.2019 року згідно з якою, в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Сюрприз» від 08.02.2018 було відмовлено, а рішення Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 змінено, а саме п. 2 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції. «Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» (79007, м. Львів, вул. Б. Лепкого, б. 16, код ЄДРПОУ 06725046) нежитлові приміщення загальною площею 98, 5 кв. м, за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1400551346101) на користь Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, код ЄДРПОУ 04055896). В решті рішення суду залишено без змін. Не зважаючи на те, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 і постанова Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 14/520/18 набрали законної сили, відповідно до яких втрачене майно було повернуто до комунальної власності, проте ще не було зареєстроване у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, оскільки, за умисними діями ТзОВ «Сюрприз», нежитлові приміщення на [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 1400551346101) було відчужено [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Згідно інформації з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, [PERSON] є керівником ТзОВ «Сюрприз» (код ЄРДПОУ 06725046), а тому зона знаючи, що нежитлові приміщення на [ADDRESS] , за рішеннями судів повернуті до комунальної власності, умисно здійснила продаж даного об`єкта і таким чином своїми умисними діями заволоділа майном Львівської міської ради шляхом обману. Такі дії [PERSON] містять усі ознаки злочину передбаченого ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману. Тому Львівською міською радою було подано заяву в поліцію щодо розслідування вказаних обставин та надання відповідної кваліфікації діям керівника ТзОВ «Сюрприз». Відповідачем [PERSON] було здійснено поділ спірного нерухомого майна, зокрема на два нежитлових приміщення: площею 29,1 кв. м та 69,4 кв. м на [ADDRESS] та продаж спірних приміщень іншим особам. 29.07.2020 року було внесено запис про право власності [PERSON] до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 2095523846101) загальною площею 69,4 кв. м на [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації вказано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1322 від 29.07.2020 року. Інша частина новоутворених нежитлових приміщень площею 29,1 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) таким самим способом, з прилюдних торгів від 29.07.2020 року була відчужена [PERSON] . Позивач вважає, що майно вибуло з власності територіальної громади м. Львова поза волею власника, а тому підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння. Позивач просив суд витребувати з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON] об`єкт нерухомого майна та передати його Львівській міській раді, скасувати реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна. 01.09.2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в якій просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] (нежитлові приміщення загальною площею 69,4 кв. м на [ADDRESS] . Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] нежитлові приміщення загальною площею 29,1 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) на [ADDRESS] . Скасувати державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна:нежитлові приміщення загальною площею 69,4 кв. м (реєстраційний номер майна 2095523846101) на [ADDRESS] з припиненням права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 29,1 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) на [ADDRESS] з припиненням права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 69,4 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) на [ADDRESS] . Скасувати свідоцтво № [NUMBER] від 21.07.2020 року, серія бланка: HOP, номер: 241149 про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 29,1 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) на [ADDRESS] . Скасувати свідоцтво № [NUMBER] від 21.07.2020 року, серія бланка: HOP, номер: 241150 про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 69,4 кв. м (реєстраційний номер майна 2095523846101) на [ADDRESS] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.01.2020 року відкрито загальне судове провадження у справі. Ухвалою суду від 17.01.2020 року задоволено заяву Львівського міського голови Садового Андрія про забезпечення позову. 21.02.2020 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. 04.08.2020 року до суду надійшли клопотання позивача про залучення співвідповідачів у справі, заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 04.08.2020 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову. 01.09.2020 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, заява про зміну предмета позову та пояснення. 20.10.2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги заявлені до неї заперечує та вважає, що такі не підлягають до задоволення, оскільки неможливо з її володіння витребувати нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не є власником даного приміщення, а тому не може бути відповідачем у даній справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзивів на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачів до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Представник третьої особи Управління комунальної власності ДЕР Львівської міської ради подав до суду заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Куйбіда - Кришкевич Х.В. у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності належить будинок на [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є ухвала Львівської міської ради №1404 від 27.12.2001 року. 11.07.2016 року здійснена перереєстрація права комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначено також зміну площі об`єкта з 2502 кв. м на 2533,4 кв. м внаслідок переобмірів. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 974641746101. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, нежитлові приміщення площею 98,5 кв. м, які знаходяться у будинку [ADDRESS] були відчужені шляхом укладення договору купівлі - продажу між ТзОВ «Сюрприз» та [PERSON] №310 від 16.08.2019 року. Запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухому майно зроблено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбідою - Кришкевич Христиною Василівною від 16.08.2019 року. Згідно рішення Господарського суду Львівської області від 21 січня 2019 року у справі № 914/520/18 позовні вимоги Львівської міської ради задоволено в повному обсязі. Витребувано з чужого незаконного володіння ТзОВ «Сюрприз» нежитлове приміщення загальною площею 98, 5 кв. м, за адресою: [ADDRESS] та зобов`язано ТзОВ «Сюрприз» повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради. А також скасовано рішення Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Душека І.М. від 02.11.2017 № 37989442 про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Сюрприз» на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а. с.13-21/. Відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 року в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Сюрприз» від 08.02.2018 року відмовлено, а рішення Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 року змінено, а саме п. 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції. «Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» (79007, м. Львів, вул. Б. Лепкого, б. 16, код ЄДРПОУ 06725046) нежитлові приміщення загальною площею 98, 5 кв. м, за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1400551346101) на користь Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, код ЄДРПОУ 04055896). В решті рішення суду залишено без змін /а. с. 22-27/. Постановою Верховного суду від 04.02.2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» залишено без задоволення. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 року у справі №914/520/18 залишено без змін /а. с. 62-70/. Згідно інформації з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, [PERSON] є керівником ТзОВ «Сюрприз» (код ЄРДПОУ 06725046). [PERSON] було здійснено поділ спірного нерухомого майна (реєстраційний номер майна 1400551346101) на два нежитлових приміщення: площею 29,1 кв.м та 69, 4 кв. м на [ADDRESS] та продаж спірних приміщень іншим особам. 29.07.2020 року було внесено запис про право власності [PERSON] до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 2095523846101) загальною площею 69,4 кв. м на [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1322 від 29.07.2020 року. Інша частина новоутворених нежитлових приміщень площею 29,1 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) таким самим способом, з прилюдних торгів від 29.07.2020 року була відчужена [PERSON] . [PERSON] 17 лютого 2020 року звернулась до ФОП [PERSON] для виготовлення нового технічного паспорту на нежитлові приміщення комунальної власності в будинку на [ADDRESS] . ФОП [PERSON] 19.02.2020 року надано висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, спірних нежитлових приміщень площею 98,5 кв. м./а. с. 184-185/. 28.02.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Залецької Н.М. для проведення державної реєстрації права власності на два окремих об`єкти нерухомого майна. 13.04.2020 року Господарський суд Львівської області видав судовий наказ у справі №914/589/20 за заявою ФОП [PERSON] до боржника: ФОП [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики №01/20 від 03.01.2020 року у розмірі 180 000,00 грн. /а.с. 174 /. Приватним виконавцем округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем з метою забезпечення виконання наказу Господарського суду Львівської області у справі №914/589/20 від 13.04.2020 року, було винесено постанову про арешт майна боржника від 09.06.2020 року /а. с. 178-179 Також приватним виконавцем округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем було проведено електронні торги, організатором яких було ДП «СЕТАМ» та здійснено продаж нежитлових приміщень площею 29,1 кв. м та 69,4 кв. м на [ADDRESS] . 29.07.2020 року було внесено запис про право власності [PERSON] до державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер майна 2095523846101) загальною площею 69,4 кв. м на [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації вказано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1322 від 29.07.2020 року. Інша частина новоутворених нежитлових приміщень площею 29,1 кв. м (реєстраційний номер майна 2095471946101) з прилюдних торгів від 29.07.2020 року була відчужена [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29.07.2020 року. Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист порушеного цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 143 Конституції визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Згідно п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сесії вирішуються питання відчуження об`єктів комунальної власності. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно ст. ст. 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.ст. 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно з зазначеною нормою, продавцем за договором може виступати особа, що є власником товару. Це випливає із загального правила, встановленого ч. 1 ст. 317 ЦК України про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах належним їй майном як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Згідно ч.3 ст. 16 вказаного Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Недобросовісним набувачем є особа, яка на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знала або могла знати про те, що майно, придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано у будь-якому випадку. Згідно постанови Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14 за положеннями статей 330, 387, 388 Цивільного кодексу України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України. Верховним Судом України також наголошено, що, розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди мають встановити усі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Згідно з ч. 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Львівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що уповноважений здійснювати від імені та в інтересах територіальної громади м. Львова права суб`єкта комунальної власності, а відтак є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а тому є належним позивачем у справі. З матеріалів справи вбачається, що спірне майно вибуло з володіння власника - територіальної громади м. Львова поза його волею. Згідно ст. 388 ЦК України, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. З постанови Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі № 906/585/19 вбачається, що право на витребування майна з чужого незаконного володіння має виключно особа (власник, який не володіє), яка має відповідні правовстановлюючі документи, що беззаперечно підтверджують належність їх конкретно визначеного майна, яке було незаконно привласнено іншою особою (не власник, який володіє). Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, у пункті 24 якого встановлено, що у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію», суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. Свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто, свідоцтво про право власності не породжує виникнення у особи відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Доводи позивача стосовно того, що майно, яке належало територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності вибуло поза волею власника, суд вважає доведеними, а здійснення реєстратором реєстрації права власності за особою на спірне майно, суд розцінює як порушення ст. ст. 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Львівська міська рада, у відповідності до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду міста Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України та іншими законами України. Згідно ст. 80 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, які реалізують право власності через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права комунальної власності. З врахуванням встановлених обставин справи, суд,

Outcome: approved