Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 10 травня 1981 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Вахнівською сільською радою Липовецького району, актовий запис № 10. Від шлюбу народилось троє дітей, які в даний час є повнолітніми. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем у них не складається, чоловік зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані постійно вчиняє сварки в сім'ї. Спільне проживання стало не можливим, нестерпним, що призвело до того, що понад 2 роки вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто фактично сім'я розпалась. Неодноразові спроби налагодити стосунки, позитивних результатів не дали. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, збережена бути не може. Просить суд шлюб розірвати, для подальшого іменування залишити її прізвище набуте в зв'язку із реєстрацією шлюбу "[PERSON]", судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, в підтвердження чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із проставленням особистого підпису відповідача. Ураховуючи те, що позивач скористалась наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, а неявку відповідача суд визнає неповажною, а відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 травня 1981 року Вахнівською сільською радою Липовецького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 10 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ( а. с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не має, однак через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим. Судом з'ясовано, що в сім'ї постійно виникали сварки та скандали на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями, в зв'язку з чим спільне проживання стало нестерпним та неможливим, сторони понад два роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та взаємопідтримки, тобто відсутні ознаки сім'ї, тому суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Також підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй для подальшого іменування прізвища набутого, в зв'язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це відповідає положенням ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved