Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що з відповідачем по справі знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1980 року по 02.10.2015 року після чого шлюб розірвано. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивач оформила право власності на житловий будинок [ADDRESS], в якому вона з відповідачем проживала до 2015 року. Відповідач з червня 2016 року за місцем реєстрації у вище зазначеному будинку не проживає, тому він втратив своє право користування житлом, добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, а тому позивач просить визнати відповідача таким , що втратив право користування житлом та зняти його з реєстрації. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, але письмовими заявами прохали суд слухати справу без їх участі, позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, що підтверджується оголошенням в газеті «Народне слово» (а.с.22). а тому суд робить висновок , що [PERSON], ухиляється від участі у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановленощо, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1080 року (а.с.10) , а 02 жовтня 2015 року шлюб розірвали (а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.04.2017 року(а.с.8), позивач після смерті своєї матері отримала право власності на житловий будинок [ADDRESS](а.с.9). Сторони по справі зареєстровані та проживали в зазначеному будинку однією сім'єю однак в 2015 році сумісне життя припинили, і відповідач з червня 2016 року за місцем реєстрації не проживає. Згідно довідки яка виданя Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області від 06.07.2017 року №3020, зазначено , що [PERSON], який зареєстрований за адресою будинок [ADDRESS], дійсно не проживає за місцем реєстрації з червня 2016 року (а.с.16). Відповідач тривалий час , більше одного року, не проживав в будинку позивача та в добровільному порядку не знявся з реєстрації. Ця обставина не дає позивачеві можливості відчужити своє житло . Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. У відповідності до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд вважає, що позивач довів те, що [PERSON], більше року не проживав у будинку [ADDRESS]. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved