Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше. Від вказаного шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час залишилась проживати з матір'ю, а саме: відповідачем по справі [PERSON] Спільне життя припинено з 2013 р., спільного господарство не ведуть, подальше життя та збереження сім'ї, на думку позивача - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.13-14). Подав заяву, якою підтримав позовні вимоги та наполягав на розлученні, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.16). Відповідач до суду не прибула, повідомлена належним чином про що в справі є відповідні докази (а.с.15). Подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.19). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх нею доньки, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 03 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису № 914, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від цього шлюбу у подружжя народилась неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службипо Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області серії [NUMBER] ві 15.11.2013 року, на підставі актового запису №703 (а.с.5). Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу "[PERSON]". Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved