Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що з 23 червня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та 18 березня 2016 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини, тому змушена звернутися з заявою до суду. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив, про що в справі є підтвердження, повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що з 23 червня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та 18 березня 2016 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" у 2016 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень. За таких обставин, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved