Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.08.2017 у Городенківському РВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 44; дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею; при ухваленні рішення про розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". В позовній заяві позивачка зазначила, що щирі й теплі відносини між ними, як подружжям, тривали недовго. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сім`ї, натомість систематично отримує кредитні кошти, що витрачає виключно на власні потреби. Через постійну брехню чоловіка, позивачка відчує приниження як дружини. З листопада 2020 року вони живуть окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту. На даний час, в кожного із них своє коло спілкування та різні інтереси. Вони віддалилися одне від одного, втратили взаємоповагу, взаєморозуміння. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, тільки згідно актового запису в документі. Подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, у звязку з чим, просить строк для примирення не надавати. Ухвалою суду від 06.05.2021 до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - службу у справах дітей Городенківської міської ради. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. на розірвання шлюбу згідний, спору щодо визначення місця проживання дочки [PERSON] , [INFO] , немає, тому не заперечує щоб дочка проживала біля матері. Від начальника служби у справах дітей міської ради А.Цюмпала до суду поступило клопотання про розгляд справи та винесення рішення без їх участі. Висновок органу опіки та піклування підтримують у повному обсязі. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 серпня 2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 44, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.08.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач на розірвання шлюбу згідний, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3 від 10.06.2019, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.06.2019 Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ставлячи позовну вимогу про місце проживання дитини суд приходить до висновку, що позивачка та відповідач не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати дочка [PERSON] , [INFO] . Проте, на час розгляду справи в суд, відповідач в поданій ним заяві зазначив, що не заперечує, щоб дочка проживала біля матері. Згідно висновку органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від 03.06.2021 № 114 комісія з питань захисту прав дитини міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біля матері - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги прохання позивачки, заяву відповідача, висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради, вважає за доцільне дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved