Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначаючи, що 08 червця 2010 року між позивачем та [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 94. Від спільного проживання у шлюбі, у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 червня 2014 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки відповідач жодної фінансової допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 580 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 08 червця 2010 року між позивачем та [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 94. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 червня 2014 року шлюб між позивачем та гр. [PERSON] було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є дитина: син, [PERSON], [INFO]. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серія 1-ГЮ№137448 від 28.07.2010 року вбачається, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [INFO]. Відповідач самоусунувся від утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи, що відповідач працездатний, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 580 грн., що становить половину від прожиткового мінімуму, щомісячно, на дитину, починаючи з 07 жовтня 2015 року та до повноліття дитини, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати збору. На підставі ст.ст.\~180,182,184,191 СК України, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року,

Outcome: approved