Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 02 листопада 2015 року на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] року з 1000 грн. на суму у розмірі 1/4 його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON] з 1000 грн. на суму у розмірі 300 грн. щомісячно, до [INFO] року. вої вимоги обґрунтував тим, що згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 02.11.2015 року з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. та на утримання дружини 1000 грн. Однак, на даний час змінився його матеріальний стан та підстави, які враховані були судом під час винесення рішення. На час розгляду справи судом враховано те, щ він має нерегулярний та мінливий дохід, тобто працював по домовленості без офіційного влаштування на роботу, однак з листопада 2015 року офіційно влаштувався на роботу продавцем промислових товарів та його заробітна плата складає 1378 грн., в зв'язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у розмірі зазначеному в рішенні суду від 02.11.2015 року. Позивач [PERSON] в наданій до суду 23.03.2015 року заяві уточнив позовні вимоги та просив суд стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; та аліменти на утримання відповідача в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином трьохрічного віку. Уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 23.03.2015 року заяві зазначила, що уточнені позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину та дружину визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Справу просила розглянути у її відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ч.1 ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 02.11.2015 року розірвано. Відповідно до цього ж рішення присуджено стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття та на утримання [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення сином трирічного віку (а.с7,8). Відповідно до довідки про доходи ФОП «[PERSON]» позивач [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів та за період з 24.11.2015 року по 31.01.2016 року отримав загальну суму доходу в розмірі 3056 грн. (а.с.9). Враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] повністю визнає уточнені позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на дитину та дружину, тому суд вбачає підстави для задоволення уточнених позовних вимог та відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Outcome: approved