Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначив, що 03.02.2009 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 1,90 га, на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До 2017 року позивачу не було відомо про існування спадкового майна, так як були відсутні правовстановлюючі документи. 04.12.2017 року позивач звернувся до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але йому було відмовлено, у звязку із закінченням строку для прийняття спадщини. Тому позивач змушений звернутися до суду і просити визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, заперечень намає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть від 24.11.2016 року, видане Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиії у Полтавській області, актовий запис № 11 (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 1,90 га, на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченого Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 048200, що зареєстрований 16.08.2004 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 198. Відповідно до пояснень завідуючої Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 547/01-09 від 24.04.2018 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті 03.02.2009 року [PERSON] ніхто не звертався (а.с.19). Після того, як позивачу стало відомо про наявність спадкового майна померлого [PERSON], він звернувся до Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану спадкову земельну ділянку, але позивачу було відмовлено в зв"язку із тим, що він пропустив строк необхідний для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2017 року (а.с.8). Строк необхідний для прийняття спадщини позивач пропустив у зв"язку із тим, що до 2017 року йому було невідомо про існування спадкового майна, так як були відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивач надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку, оскільки він не знав про існування спадкового майна. За змістом ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання такої заяви. Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк пропущений позивачем для звернення до нотаріальної контори з поважних причин, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved