overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно у зв'язку з продовженням навчання їх спільної дитини. В судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. За таких обставин, судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Водночас, дослідивши таке визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Окрім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів у зв'язку з продовженням навчання їх спільної повнолітньої дитини. В обґрунтування заяви позивач вказала, що відповідач ухиляється від добровільного утримання сина у звязку з продовженням його навчання. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 12 грудня 1998 року народився син сторін, [PERSON], який є студентом заочної форми навчання Житомирського агроекологічного коледжу за спеціальністю "Агроінженерія", що підтверджено довідкою від 13.09.2018 року № 594 (а.с. 7). Після досягнення сином повноліття відповідач припинив надання матеріальної допомоги на його утримання, незважаючи на те, що він продовжує навчання. Наведені правовідносини регулюються наступними нормами матеріального права. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач згідно зібраних у справі доказів не надає матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку із продовженням його навчання, хоча в змозі це робити, заява підлягає до задоволення. Крім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ мав пільги щодо сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 704, 80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 22 жовтня 2005 року, зареєстрований виконавчим комітетом Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 5 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідив таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,\~ у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім вказаного, так як позов підлягає до повного задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, а саме за позовну вимогу про розірвання шлюбу, які складаються із судового збору в розмірі 243,60 гривні. Також, враховуючи той факт, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач має пільги щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору за дану вимогу у розмірі 243,60 гривні підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 22 жовтня 2005 року, зареєстрований виконавчим комітетом Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 5 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідив таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім вказаного, так як позов підлягає до повного задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, а саме за позовну вимогу про розірвання шлюбу, які складаються із судового збору в розмірі 243,60 гривні. Також, враховуючи той факт, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач має пільги щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору за дану вимогу у розмірі 243,60 гривні підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 23 квітня 2010 року, зареєстрований відділом ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 380, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, але до суду від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявник позов підтримала. Відповідач позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. За таких обставин, судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке, в свою чергу, не суперечить вимогам закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи - з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Крім цього, так як позовні вимоги підлягають до повного задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, а саме за позовну вимогу про розірвання шлюбу, які складаються із судового збору в розмірі 640,00 гривень. Також, враховуючи той факт, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач має пільги щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору за дану вимогу у розмірі 243,60 гривні підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у справах про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 30 серпня 2003 року, зареєстрований виконавчим комітетом Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 6 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей в твердій грошовій сумі розміром 1\~000 гривень, починаючи з часу звернення до суд з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідив таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Окрім вищевказаного, так як позов підлягає до повного задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, а саме за позовну вимогу про розірвання шлюбу, які складаються із судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок. Також, враховуючи той факт, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач має пільги щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору за дану вимогу у розмірі 551 гривні 20 копійок підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі розміром 1 200,00 гривень на утримання спільної неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, а тому вона вимушена звернутися з даною позовною заявою до суду. Сторони у судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. Зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 6 грудня 2002 року сторони зареєстрували шлюб від якого 11 вересня 2002 року народилась дитина [PERSON], який зареєстрований та проживає разом з позивачем. Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до задоволення. Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 640,00 гривень. Також, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі розміром 500 гривень щомісячно на утримання спільної дитини та до її повноліття, а також аліменти на утримання позивача, як матері до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 150 гривень. В обґрунтування позовних вимог заявник вказала, що відповідач припинив надавати кошти на її утримання та утримання дитини, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 19 липня 1997 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.3), від якого 23 жовтня 2013 року народилась дитина [PERSON] (а.с.4). Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу як на утримання спільної з позивачем дитини так і на утримання позивача до досягнення дочкою трирічного віку, заява підлягає до задоволення. Водночас, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved