Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 18 вересня 2014 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у Воробіївській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, сім'я розпалась одразу після реєстрації шлюбу через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки та постійні сварки. Все це привело до того, що сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, оскільки відповідач поїхав проживати до своїх батьків. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, оскільки сім'я розпалась остаточно, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті"Урядовий кур'єр" №237 (5857) від 16 грудня 2016 року, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надіслав Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заяву позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Воробіївській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №129209. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO],. що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №245077 Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, примирення неможливе, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердила в поданій заяві. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 551,20грн., що підтверджується квитанцією від 12.09.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved