Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про надання їм додаткового строку тривалістю в три місяці з дня набрання рішення суду законної сили, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті їх батька, [PERSON] , померлого [INFO] В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, щопісля смерті батька, на невизначений час, вони знаходилися в дуже пригніченому моральному та фізичному стані. Матеріальне становище теж було тяжким, останні місяці батько потребував постійного догляду та втручання лікарів, великої кількості медичних препаратів, ці витрати позивачі взяли на себе. Крім того, після смерті батька з`ясувалося, що залишилися борги ще за комунальні послуги, члени сім'ї позивачів в період з 2018 по 2020 мали об`єктивні та непереборні труднощі зі здоров`ям, зокрема син [PERSON] потрапив в ДТП, що призвело до компресійного перелому хребта, а дружина [PERSON] , у зв`язку з тяжкою триваючою хворобою, перенесла хірургічне втручання. Зазначені обставини заважали позивачам реалізувати свої спадкові права. Позивачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач - Печенізька селищна рада Печенізького району Харківської області у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі її представника та ухвалити рішення відповідно до чинного Законодавства України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 532 від 31 жовтня 2018 року (аркуш 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно: 1/1 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; земельних ділянок площами 0.1500 га 0.0175 га. (аркуші 30 - 33). Позивачі є синами померлого [PERSON] та спадкоємцями першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Зазначений факт підтверджується письмовими доказами: свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] та свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] ( аркуші 14,15). Як було встановлено в судовому засідання позивачі на час смерті їх батька, [PERSON] , не проживали разом з ним. Згідно інформаційної довідки №269/01-16 від 26.08.2020 приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільця М.П., після померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований в [ADDRESS] , спадкова справа не заведена, позивачі в установлений законом строк не звернулися із заявами про прийняття спадщини, тому для оформлення спадкових справ, їм було рекомендовано звернутися до суду із заявою о визначення додаткового строку для прийняття спадщини, після померлого батька - [PERSON] . Відповідно до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивачі наведених вище вимог закону не дотрималися та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, який зробив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30травня 2008року №7" про судову практику у справах про спадкування", що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як було встановлено судом та не заперечувалося сторонами у справі, члени сім'ї позивачів в період з 2018 по 2020 мали об`єктивні та непереборні труднощі зі здоров`ям, що перешкоджало останнім реалізувати їх право на прийняття спадщини, що підтверджується медичною документацією (аркуші 27-29). Суд встановив, що причини пропущення позивачами строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, що є підставами для задоволення позовних вимог і визначення позивачам додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті їх батька. При цьому, суд зазначає, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved