Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Одеської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 447/1000 часток квартири № [ADDRESS], що складається з двох кімнат житловою площею 12,9 кв. м. та 10,3 кв. м., кухня площею 5,6 кв. м., санвузол площею 2,3 кв. м., коридор площею 5,5 кв. м., припинити право спільної часткової власності на квартиру № [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], виділити в натурі в окреме житлове приміщення (квартиру), що складається з двох кімнат житловою площею 12,9 кв. м. та 10,3 кв. м., кухня площею 5,6 кв. м., санвузол площею 2,3 кв. м., коридор площею 5,5 кв. м. з присвоєнням літери «А». В позовній заяві посилався на те, що 07.05.2016 року померла [PERSON], котра була рідною матірю позивача. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем. Після звернення позивача про видачу свідоцтва йому було відмовлено у звязку з розбіжностями в документах, які підтверджуються право власності. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, справу просить розглядати за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про неможливість неявки в судове засідання не повідомив. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, про неможливість неявки в судове засідання не повідомила. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07.05.2016 року померла [PERSON], котра була рідною матірю позивача. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем. Після звернення позивача про видачу свідоцтва йому було відмовлено у звязку з розбіжностями в документах, які підтверджують право власності. Ст.ст.15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином суд приходить до висновку що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування. У відповідності до положень ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до положень частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимогст.1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна померлої 07.05.2016 року [PERSON] першої черги, звернувся у встановленому законом порядку та строк з заявою на отримання спадщини, отримав відмову нотаріуса у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку, що у позивача право на судовий захист його законних прав та інтересів щодо права власності в контексті ст..1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та позов є обґрунтованим. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності». Суд вбачає, що позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом. У відповідності до п. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність позову та про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки квартира належала на праві власності померлій. Відповідно до ст . 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного та

Outcome: approved