Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 11597,19 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2015 в м. Києві, по пр-кту Голосіївському сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та який належить ТОВ «Агроаксіол». В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015, винним у скоєнні ДТП, що сталася 22.09.2015, було визнано [PERSON] Розмір завданих збитків власнику автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку № С15-387 від 21.10.2015, становить 13005,81 грн. Позивач зазначає, що МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10838,18 грн. та 759,00 грн. за послуги аварійного комісара. Разом з тим, позивач посилається, що відповідач не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 07.02.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезаз.начену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 14.02.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 15.02.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.09.2015 о 14 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ «Агроаксіол». В результаті зазначеної вище ДТП. вказані вище транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду № 74488657 (а.с.8). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015, винним у скоєнні ДТП, що сталася 22.09.2015, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців (а.с.6). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір завданих збитків власнику «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку № С15-387 від 21.10.2015, становить 13005,81 грн. (а.с.13-20). Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля 22.12.2015 з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с.30). Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що в зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10838,18 грн., на підставі Наказу МТСБУ № 1597 від 02.03.2016 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та довідки № 1 від 05.02.2016, що підтверджується копією платіжного доручення № 1597рв від 02.03.2016 (а.с.31,32). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 10838,18 грн. Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Вбачається, що МТСБУ було залучено аварійного комісара, відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим понесені витрати в розмірі 759,00 грн., що підтверджується відповідною випискою банку (а.с. 33). Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем за послуги аварійного комісара в розмірі 759,00 грн., як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогам закону. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1921,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов МТСБУ підлягають задоволенню.

Outcome: approved