Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, між ним та [PERSON], зареєстрований 26 серпня 2001 року Білолуцькою селищною Радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №12. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що в психологічному плані вони не сумісні, тому між ними виникали сварки та скандали, які призвели до розпаду сім'ї, а тому спільне життя стало неможливим. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Подальше подружнє життя суперечить його інтересам, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. Спір про майно буде вирішуватись окремо. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, з позовними вимогами згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище «[PERSON]». Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26 серпня 2001 року Білолуцькою селищною Радою Новопсковського району Луганської області, між позивачем та відповідачем 26.08.2001 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим 04 січня 2002 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, серії [NUMBER], виданим 26 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, відповідно. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач з позовними вимогами згодна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у чинність ст.112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved