Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 12 лютого 1998 року померла його рідна мати [PERSON], яка до смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина, а саме: земельний пай, розміром 2,43 га, який розташований на території [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом після [PERSON], яка померла 12.02.1998 року. Окрім [PERSON] спадкоємцями після померлої [PERSON] є її син [PERSON], який спадщину не прийняв та на неї не претендує та її дочка [PERSON], яка спадщину не прийняла, однак претендує на частку земельної ділянки, яка входить до складу спадщини. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій мотивовану тим, що позивач не надав жодних документів, які б підтвердили факт його проживання разом з [PERSON] до дня її смерті. Окрім того, [PERSON] звернувся до [PERSON] сільської ради про отримання довідки, яка підтвердила факт його проживання разом із матірю на день її смерті, однак дізнався, що архів сільської ради знищено, і таку довідку отримати неможливо. Тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно та встановити факт прийняття ним спадщини фактичним шляхом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду письмові заяви, де просили розглянути справу у їхню відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: [PERSON] померла 12 лютого 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 021335. Після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається із земельного паю, розміром 2,43 га, який знаходиться на території [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належав померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №174. Згідно довідки № 859 від 21.09.2015, спадкоємцями після [PERSON], яка померла 12.02.1998 року є її діти: [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та на неї не претендують, що підтверджується копією спадкової справи, де містяться заяви подані ними до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини. Згідно довідки № 858 від 21.09.2015 виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, останнім місцем реєстрації [PERSON], яка померла 12.02.1998 року було с. Садки, Могилів-Подільського району Вінницької області. Однак надати відомості про осіб, які були з нею зареєстровані на день смерті [PERSON] сільська рада не в змозі, оскільки 18.02.2013 року в приміщенні сільської ради відбулась пожежа, під час якої згоріли усі архівні документи. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 ЗК України. Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.7 ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються новим ЦК України. Згідно вимог ст. 549 ЦК України ( ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в користування чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про її прийняття. В судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON]С, померла 12.02.1998 року. Позивач на день смерті матері проживав разом із нею, і по даний час проживає у вказаному домоволодінні, що свідчить про те, що спадщина прийнята ним фактичним шляхом. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та встановити юридичний факт, що [PERSON] фактичним шляхом прийняв спадщину, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, після смерті матері [PERSON] А тому слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері, а саме: земельну ділянку розміром 2,43 га, яка знаходиться в землях [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. На підставі ст. 25, 81 ЗК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), ст.3 СК України, ст. 1218, 1225, 1258, 1259, 1264, 1268, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved