Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на ? (одну другу) частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяви про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.10.1986 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Кіровською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області 18.10.1986 року (а.с. 18). 13 січня 1999 року [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна придбав ? (одну другу) частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений між [PERSON] та Територіальною громадою м. Кіровограда в особі міської Ради народних депутатів в письмовій формі та відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України "Про товарну біржу", зареєстрований на Універсальній товарній біржі «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ», реєстраційний номер 12. Окрім того, даний договір купівлі-продажу був зареєстрований в ОКП «КООБТІ» 14.01.1999 року за №3334/12. (а.с. 6). Згідно довідки №162 квартального комітету №33 від 21.06.2013 року [PERSON] проживає [ADDRESS] разом з сином [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області 01.04.2009 року (а.с. 20). Відповідно до вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Згідно до пп. 4.15 п.4 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., зареєстрованого в МУЮ 22.02.2012 р. за № 282/20595) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Після смерті чоловіка позивач звернулась з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 Шполянської О.А. від 04.04.2014 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, відмовлено, оскільки спадкодавець за життя нотаріально не посвідчив правовстановлюючий документ (договір купівлі-продажу) на спадкову частину будинку (а.с. 21). За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В 1999 році діяльність товарних бірж, пов'язаних з операціями з нерухомістю були легалізовані і регулювались, у тому числі п. 6-р Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 43-93 від 30.04.1993 року, на підставі якого з громадян утримувалось державне мито при реєстрації договорів відчуження житлових будинків, квартир, кімнат, садових будинків та інших об'єктів нерухомого майна, що перебували у їх власності, окрім операцій пов'язаних з примусовим відчуженням такого майна, у передбачених законами України окремих випадках. Тобто, квартири, житлові будинки та інші об'єкти нерухомого майна були товаром, допущеним законодавством України до товарообігу на товарній біржі. У відповідності до ч. 4 прикінцевих положень Цивільного кодексу України, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України застосовуються положення Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 224 Цивільного кодексу УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Зважаючи на норми ст.ст. 224-227 Цивільного кодексу УРСР, реєстрація права власності як обов'язкова умова виникнення права власності не визначена. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved