Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частини його заробітку. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати в її відсутність. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти сплати аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 20.08.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 29.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою про склад сімї виданою Кооперативом власників квартир «Слава Жовтню» від 04.08.2016 року за № 110. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, однак згоден сплачувати аліменти. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей не має, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved