Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 15.06.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з різними характерами та відсутності між ними взаємопорозуміння і довір`я. Шлюбні відносини припинені з червня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе, суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому в судовому порядку шлюб просить розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". До судового\~засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. У судове\~засідання відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясував обставини справи, дослідив докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. 15 червня 2012 року [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ) та відповідач [PERSON] [INFO] , у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 2012 року, червня місяця, 15 числа зроблено відповідний запис за № 186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить не змінювати прізвище обране під час шлюбу, то після розірвання шлюбу суд вважає доцільним залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача на її користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved