Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 02.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (надалі по тексту - Банк ) та [PERSON] (надалі по тексту - Позичальник) було укладено кредитний договір № 98п/99/2007-840, за яким банк надав останньому кредит в сумі 27000 доларів США, під 11,50% річних, із строком повернення до 02.08.2017 року. Банком своє договірне зобов'язання щодо надання кредиту виконано у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 275 від 02.08.2007 р. із особистим підписом [PERSON] про отримання коштів. Умовами кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит, сплачує передбачені договором відсотки за користування кредитом та плату за управління кредитом шляхом сплати мінімально необхідного платежу, який складає 382,68 доларів США до 05 числа поточного місяця (пп. 3.3.2., 3.3.3 Кредитного договору). Оскільки позичальником останнє погашення заборгованості по основній сумі кредиту було проведено 24.07.2014 року в сумі 17,71 дол. США, а загалом повернуто 12635,49 доларів США суми (тіла) кредиту, то залишок заборгованості за кредитом станом на 10.04.2015 року становить 14364,51 доларів США (27000 - 12635,49 = 14364,51). Через те, що позичальником останнє погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом було проведено 09.01.2015 року в сумі 455,00 дол. США, а загалом сплачено 17999,04 доларів США із нарахованих 18808,87 дол. США, то залишок заборгованості по відсоткам станом на 10.04.2015 року становить 809,83 долара США. Пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Зважаючи на прострочення виконання зобов'язань Позичальником щодо повернення кредиту йому нарахована пеня, загальна сума якої складає 460,18 дол. США, з яких 0,00 дол. США сплачено, таким чином сума заборгованості по пені складає 460,18 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 10784,49 грн. (по курсу НБУ станом на 10.04.2015 р., а саме 1 дол. Таким чином, станом на 10.04.2015 року заборгованість перед банком складає 15174,34 дол. США і 10784,49грн. та має наступну структуру: - заборгованість по кредиту (в тому числі прострочена) 14364,51дол. США; - заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) 809,8351дол. США; - пеня: 460,18 дол. США; 10784,49грн. Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін визначений п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку невиконання умов, передбачених п. 4.3.6 цього договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. 02.08.2007 року між Банком та [PERSON] (далі - Відповідач 2, Поручитель) укладено договір поруки, яким передбачено, що остання поручилася перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із Кредитного договору. 02.08.2007 року між Банком та [PERSON] (далі - Відповідач 2, Поручитель) укладено договір поруки, яким передбачено, що останній поручився перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із Кредитного договору. 02.08.2007 року між Банком та [PERSON] (далі - Відповідач 2, Поручитель) укладено договір поруки, яким передбачено, що останній поручився перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із Кредитного договору. Оскільки Позичальником порушено умови Кредитного договору, а Поручителем добровільно не виконано взяті на себе зобов'язання, він повинні відповідати перед Банком разом з Позичальником як солідарний боржник, у тому ж обсязі що і останній. Банк направив Позичальнику та Поручителям вимоги про усунення порушень та дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, однак порушення не усунуто, кошти не повернуто, а зобов'язання до цього часу не припинено. А тому просять стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 98п/99/2007-840 від 02.08.2007 року, розраховану станом на 10.04.2015 року, а саме: заборгованість по сумі кредиту в розмірі 14364,51 доларів США, заборгованість по відсоткам в розмірі 809,83 долари США, заборгованість по сплаті пені в розмірі 10784,49 гривень. В судове засідання представник позивача не з»явився, оскільки до початку судового засідання подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. А тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. 02.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (надалі по тексту - Банк ) та [PERSON] (надалі по тексту - Позичальник) було укладено кредитний договір № 98п/99/2007-840, за яким банк надав останньому кредит в сумі 27000 доларів США, під 11,50% річних, із строком повернення до 02.08.2017 року. Банком своє договірне зобов'язання щодо надання кредиту виконано у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 275 від 02.08.2007 р. із особистим підписом [PERSON] про отримання коштів. Умовами кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит, сплачує передбачені договором відсотки за користування кредитом та плату за управління кредитом шляхом сплати мінімально необхідного платежу, який складає 382,68 доларів США до 05 числа поточного місяця (пп. 3.3.2., 3.3.3 Кредитного договору). 02.08.2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, яким передбачено, що поручителі поручилася перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із Кредитного договору. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Направлені на адресу відповідачів листи щодо повернення боргу, останніми проігноровані та до сьогоднішнього дня борг не погашено. Відповідно до ст. 36 Закону України Про Національний банк України офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється НБУ. Валютні курси встановлюються Нацбанком за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою НБУ від 12.11.2003р. №496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про коригування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав уважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Крім того, кредитний договір між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524 ЦК України та умовам зазначеного договору, з якими під час укладання погодився [PERSON] Відповідно до положень п.10 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 згаданої постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. По справі встановлено, що банк як фінансова установа, мав право, дозвіл та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій. Наявність у банку індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, не передбачено діючим законодавством, в т.ч. на час укладання між сторонами по справі кредитного договору від 16 квітня 2008року. Крім того, як вже зазначалось, стягнення заборгованості, в т.ч. відсотків за користування кредитними коштами може відбуватись в іноземній валюті з дотриманням вимог Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю від 19.02.1993р. №15-93. Враховуючи вищевикладене надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 98п/99/2007-840 від 02.08.2007року, розраховану станом на 10.04.2015 року,а саме заборгованість по сумі кредиту в розмірі 14364,51доларів США,заборгованість по відсоткам в розмірі 809,83 долари США, заборгованість по сплаті пені в розмірі 10784,49 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в прибуток держави судовий збір в розмірі 3654,00грн. На підставі ст. ст. 509, 512-516, 526, 543, 559, 626, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved