Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. На підставу своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняв як спадкоємець за заповітом. Під час оформлення спадкових прав у приватній нотаріальній конторі позивачу повідомили, що видати йому свідоцтво про право на спадщину на будинок неможливо, оскільки відсутні документи на право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] Даний будинок за життя [PERSON] не було зареєстровано в ООБТІ і право власності на нього не видавалось. За таких обставин він змушений звертатись до суду з даним позовом. До початку судового засідання представник позивача подала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просив суд слухати справу у її відсутність та позивача . В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на житловий будинок. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 даної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved