Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеною заявою і просила суд, винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування. В судове засіданні сторони не з'явилися. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позов підтримує повністю. Голова сільської ради також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає повністю. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. За життя батько позивача володів вищезазначеною земельною ділянкою, відповідно до державних актів, що містяться в матеріалах справи (а.с.7-9). Після смерті батька позивача, мати позивача та позивач успадкували по 1/2 частині земельних ділянок кожна, загальною площею 0,0781 га, за кадастровими номерами: 1822083000:06:000:1258 та 1822083000:06:000:1259, на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, Барашівського масиву товариства "Хлібороб", про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.5). В подальшому, після смерті матері позивача, частину земельної ділянки, успадкували в рівних частках її діти, а саме: позивач та брат позивача по 1/4 частині земельної ділянки кожний, що належала їх матері, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6). При оформленні своєї частини земельної ділянки братом позивача, даним земельним ділянкам були присвоєнні нові кадастрові номера. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого на ім'я позивача, земельній ділянці площею 0,0193 га, присвоєно кадастровий номер 1822083000:06:000:1459, а земельній ділянці площею 0,0393 га, кадастровий номер 1822083000:06:000:1460 (а.с.10-14). При зверненні до державного реєстратора про державну реєстрацію прав на вищенаведені земельні ділянки, позивачу відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки за зазначеними новими кадастровими номерами земельних ділянок (а.с.35-38). В зв'язку з вищевикладеним, позивач вимушена звернутися до суду за захистом свої прав. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку (ст. 153 ЗК України). Аналіз вищезазначених норм та обставин справи, приводить до висновку, що позивач є фактичним власником 3/4 частини згаданої земельної ділянки. Державні акти із новими присвоєними кадастровими номерами відсутні, в зв'язку з чим, оформити документи належним чином, не представляється можливим. На 1/4 частину успадкованої земельної ділянки брат позивача у визначеному законом порядку отримав правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач, звернувшись до держземагенства, отримала витяги із зазначенням нових кадастрових номерів та розміру земельних ділянок, що має намір успадкувати. За таких фактичних обставин справи та норм матеріального закону, що регулюють дані правовідносини, вимоги позивача підлягають до повного задоволення способом обраним позивачем тобто визнання за ним прав власності на дві земельні ділянки отримані фактично у спадщину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved