Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 16.11.2010 зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між сторонами носить формальний характер, між подружжям постійно виникають конфлікти, а тому позивач просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Попів-Кішко Р.Й. позовні вимоги підтримали повністю. Позивач категорично заперечила щодо надання строку на примирення. Вказала, що відповідач постійно висловлюється в її сторону нецензурною лайкою, вчиняє відносно неї та їхньої дитини домашнє насильство, внаслідок чого вона змушена була викликати працівників поліції. Спільне проживання з відповідачем для неї та дитини є нестерпним, тому жодних шансів для збереження їхнього шлюбу немає. Зазначила, що вже не вперше звертається з позовом до суду про розірвання шлюбу, однак, відповідач щоразу переконував її у тому, що стосунки налагодяться і вона йому тоді повірила. Проте, стосунки з відповідачем не покращилися, а навпаки, стали ще більш обтяжливими для неї. З викладених підстав наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, відзиву на позов не подав, а у клопотанні про надання терміну на примирення судом відмовлено. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ), [INFO] , зареєстрували шлюб 16.11.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 58. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини\~2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини\~3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, беручи до уваги те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, з урахуванням того, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка скористалась своїм правом на пред`явлення позову, а відповідач не спростував доводів останньої, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved