Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради (далі - Департамент містобудування ЛМР) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] володіє на праві приватної власності автомобілем марки «Пежо», реєстраційний номер [NUMBER], 06.02.2018 року у м. Львові по вул. Енергетична, 20, м. Львова на транспортний засіб марки «Пежо», реєстраційний номер [NUMBER], відбулося падіння дерева, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Заява позивача з приводу вказаної події зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Сихівського ВП ГУНП у Львівській області за № 2690. Варто зазначити, що відповідно до довідки Львівського регіонального центру з гідрометеорології в день події та у відповідний час доби опади та атмосферні явища не спостерігалися. Внаслідок падіння дерева автомобіль отримав механічні пошкодження, чим позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 195 096 гривень 19 копійок (Відповідно до Висновку № 82 від 18 березня 2018 року, складеного експертом-автотоварознавцем, що має кваліфікацію судового експерта Галамаєм\~Я.І.). Окрім цього на проведення експертного автотоварознавчого дослідження позивачем були витрачені власні кошти у розмірі 1500,00 грн. Позивач вважає, що відповідач Департамент містобудування ЛМР належним чином не виконував покладені на нього обов'язки по здійсненні контролю за станом благоустрою та утриманням територій, їх озелененням, внаслідок чого автомобіль був пошкоджений через падінням на нього дерева. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача 195 096,19 грн. - матеріальної шкоди, 1500,00 грн. - вартість проведеної експертизи та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав, викладених у фабулі позову. Просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Так, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля «Пежо» (легковий універсал-В), білого кольору, 2008 року випуску, з державним реєстраційним номером [NUMBER], є [PERSON]. Із наданої до матеріалів справи заяви від 16.07.2018 року вбачається, що автомобіль «Пежо» під час падіння дерева знаходився за адресою на вул. Енергетичній, 20 у м. Львові. У Висновку № 82 від 18.03.2018 року, наданому за результатами експертного автотоварознавчого дослідження зазначено, що вартість матеріальної шкоди (без урахування ПДВ), спричиненого власнику автомобіля «Пежо», реєстраційний номер [NUMBER] на час проведення дослідження складає 195 096, 19 грн. Відповідно до ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. До об'єктів благоустрою населених пунктів належать парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики. Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою (п. 7 ч. 1 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів"). Крім цього, ч.1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону України елементами (частинами) об'єктів благоустрою є зелені насадження уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 10 та ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів. Аналогічні норми закріплені в підпункті 5.1. розділу 5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року. Крім цього, з розділу 9 вказаних Правил випливає, що виробничий процес утримання об'єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев. Згідно до приписів ч. 4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою. Таким чином, громадяни мають право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою. За законодавством України, зелені насадження, в тому числі, дерева, відносяться до об'єктів землеустрою. Окрім цього, законом встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. З наведеного випливає, що, за наявності підстав, матеріальна шкода, заподіяна майну позивача, може бути відшкодована відповідачем, оскільки відповідальність за стан зелених насаджень відповідно до законодавства України несе балансоутримувач, тобто місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.. Рішенням Львівської міської ради №972 від 27.10.2017 року затверджено положення про Департамент містобудування ЛМР. Цим положенням, а саме п.п. 4.1.51., 4.1.52., 4.1.53. передбачено, що до компетенції Департаменту містобудування ЛМР належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, в тому числі їх озелененням. Таким чином, Львівською міською радою як органом місцевого самоврядування за Департаментом містобудування ЛМР було закріплено обов'язок утримання об'єктів благоустрою комунальної власності. Відповідно до розділу 12 та 14 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються загальні, часткові та позачергові огляди, а також ведеться облік зелених насаджень. Оскільки, Львівська міська рада визначила балансоутримувачем об'єктів благоустрою Департамент містобудування ЛМР, суд приходить до висновку про те, що Департамент містобудування ЛМРвідповідно до приписів п. 5.5 розділу наведених Правил є відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на території міста, в тому числі по вул. Енергетичній, де було пошкоджено автомобіль позивача у зв'язку з падінням дерева. Отже, дерево 06 лютого 2018 року впало на автомобіль «Пежо» білого кольору, державний реєстраційний номер якого [NUMBER], який належить позивачу, внаслідок винної бездіяльності Департаменту містобудування ЛМР. Наявний у матеріалах цивільної справи висновок №82 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного «Пежо» складений згідно з нормами законодавства, підстав не брати його до уваги немає. Згідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов'язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов'язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше). Відповідач вимог, визначених в нормативних актах не дотримався, внаслідок чого майну позивачу була заподіяна матеріальна шкода. Тому, враховуючи висновок автотоварознавчого дослідження про вартість відновлювального ремонту, що становить 195 096, 19 грн., окрім цього, як матеріальна шкода судом розглядаються також витрати позивача на експертне дослідження транспортного засобу вартістю 1500,00 грн. Вирішуючи питання, стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає таку вимогу обґрунтованою. З Департаменту містобудування ЛМРна користь [PERSON] слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1965,98 грн. Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі і стягнути з відповідача Департаменту містобудування Львівської міської радина користь [PERSON] кошти на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, в розмірі 195 096 (сто дев'яносто п'ять дев'яносто шість) грн. 19 коп., на відшкодування вартості проведеної експертизи 1500 (півтори тисячі) 00 коп., всього - 196 596 (сто дев'яносто шість п'ятсот дев'яносто шість) грн. 19 коп., а також судові витрати.

Outcome: approved