Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 07 листопада 2009 року між сторонами по справі був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Причиною розпаду сім'ї послужили ті обставини, що вони перестали розуміти одне одного, втратили почуття кохання. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї, стали неможливими, сім'я розпалася остаточно і не може бути відновлена. Відповідач мешкає з другою жінкою. Від обов'язку утримувати дитину відповідач ухиляється. Тому позивач просить розірвати шлюб між сторонами по справі, зареєстрований виконкомом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №42. Стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки від його доходу , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07 листопада 2009 року виконкомом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №42, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07 листопада 2009 року (а.с. 3). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає, не бажає, щоб судом їм був наданий строк для примирення, відповідач у судове засідання не з'явився, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2010 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають, дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Отже, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу., задовольнивши позов у повному обсязі.

Outcome: approved