Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що з 2006 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] , який належав йому. В кінці січня 2007 року вона завагітніла від відповідача та [INFO] народила доньку - [PERSON] . Дитину було зареєстровано на її прізвище, яке вона змінила після вступу в шлюб. Одразу після народження доньки відповідач не визнав себе батьком дитини. Але до 2010 року проживав з [PERSON] та дитиною однією сім`єю. Проте через деякий позивач пішла з сім`ї та почала проживати окремо від відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Походження дитини від [PERSON] та визнання ним батьківства підтверджується обставинами про спільне проживання та ведення з ним домашнього господарства та може бути підтверджено свідками. Виходячи з вище викладеного, [PERSON] вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та просила визначити розмір аліментів в сумі 2500 гривень. У відзиві на позов, який надійшов на адресу суду 06.06.2019 року, [PERSON] позовні вимоги в частині визнання батьківства визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. Позивач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила в частині розміру аліментів, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, просила їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від Первомайського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області надійшов лист з проханням розглянути справу без представника відділу, позовні вимоги підтримали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області, актовий запис № 650, де зазначено матір`ю дитини - [PERSON] , а батьком дитини - [PERSON] . З витягу № 00020911526 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області був складений актовий запис про шлюб № 490, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . З витягу № 00020911629 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області був складений актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , за № 650, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] , здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своєю рідною дочкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи. В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатного віку, не є інвалідом, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, що підтверджується його заявою. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітня донька, яка проживає з нею та потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця починаючи з 11.03.2019 року до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 763,70 грн. та відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судові витрати щодо вимог про стягнення аліментів відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved