Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про встановлення часу побачення матері з дітьми та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому посилається на те, що з 28 вересня 2011 року по 10 вересня 2018 року він проживав та перебував у шлюбі з відповідачем. Вказує про те, що від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає про те, що у липні 2018 року мати дівчат - [PERSON] залишила дітей на батька та пішла з родини. Через деякий час з`ясувалося, що її батьки винайняли їй тимчасове житло. Стверджує, що на початку серпня 2018 року [PERSON] забрала до тимчасового житла доньок, хоча позивач був проти, але, врешті-решт, погодився. Трохи пізніше відповідач переїхала з дівчатами до своїх батьків в будинок з малою площею проживання та великою кількістю членів сім`ї. Такі умови проживання не сприяли нормальному розвитку дітей. Звертає увагу на те, що 10 вересня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано Ірпінським міським судом Київської області. 12 жовтня 2018 року [PERSON] привезла доньок на вихідні, а потім не змогла їх забрати, оскільки знову шукала собі тимчасове житло. Вказує, що з того моменту, з її згоди дівчата залишилися та проживають з позивачем, і він повністю займається їх вихованням та утриманням. Разом з дітьми позивач проживає за місцем реєстрації, починаючи з моменту їх народження. До доньок відноситься дуже добре. Весь цей час доньки проживають у сприятливих для них умовах. Позивач офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має стабільній та достатній дохід, яким може в повному обсязі створити всі необхідні сприятливі умови для проживання та гармонійного розвитку дітей. Доньки ростуть та виховуються в атмосфері любові та піклування про них. Батьківська турбота забезпечує їм сприятливу моральну, психологічну та духовну атмосферу. Приділяється належна увага здоров`ю дітей. Доньки завжди отримують необхідну медичну допомогу та забезпечуються усіма потрібними ліками у разі хвороби. Зазначає про те, що позивач з доньками проживають у комфортабельному будинку з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку та виховання дітей, про що неодноразово були складені акти обстеження житлових умов. В будинку обладнана окрема кімната для доньок, щоб вони мали можливість розвиватися, навчатися та відпочивати у найбільш сприятливих умовах. Крім того, позивач проживає разом зі своєю мамою, [PERSON] , яка допомагає по догляду за дітьми. Вказує, що у жовтні 2019 року позивач звернувся до органу опіки та піклування для визначення місця проживання дітей, щоб юридично закріпити фактичне проживання дітей з батьком з моменту розірвання шлюбу, оскільки, відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення доньок, мешкає у будинку, який не має достатніх умов для проживання дітей та не облаштований у повному обсязі всім необхідним для розвитку дітей. 12 листопада 2019 року, органом опіки та піклування було надано висновок про визначення місця проживання дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] , затверджений Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 179/4. Звертає увагу на те, що починаючи з моменту розірвання шлюбу доньки проживали весь час з позивачем, а їх мати - [PERSON] інколи їх забирала. Було узгоджено і відбувалось так, що мати забирала дітей у п`ятницю після танців з 19.30 години і повертала їх у неділю до 17.00 години, так щоб була можливість (підготувати) зібрати дітей до школи (дитячого садочку). Жодних перешкод з боку позивача для цього ніколи не чинилось. Стверджує, що 13 грудня 2019 року [PERSON] прийшла забирати дітей у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи дану фактичну ситуацію, дітей матері, звісно, не віддали. Це призвело до скандалу та погроз зі сторони відповідача. 14грудня 2019 року [PERSON] прийшла за дітьми вже твереза. Обидві доньки були передані матері. 15грудня 2019 року у неділю, за домовленістю, мати повинна була їх привести, оскільки на наступний день -понеділок, старшій доньці - [PERSON] треба було йти до школи. Проте, в телефонному режимі [PERSON] сказала, що доньок віддавати взагалі не намірена, і відповідно не привела їх в будинок батька, де вони весь час проживали і де знаходяться їхні речі, в тому числі шкільні речі старшої доньки. В понеділок 16 грудня 2019 року старша донька [PERSON] на навчання до школи не з`явилася. На запитання по телефону чому дитина не з`явилася до школи, [PERSON] відповіла, що знаходиться на роботі цілу добу, і дитину нікому завести до школи. Позивач звернувся до органу опіки та піклування в усному порядку щодо того, що відповідачем порушується припис стосовно проживання дітей з батьком, проте позивачу відповіли що зробили все, що могли і більше нічим допомогти не можуть. Тоді, позивач звернувся до поліції з приводу того, що мати, [PERSON] , порушує приписи органу опіки та піклування та шкодить інтересам дитини. Звертає увагу на те, що [PERSON] наказала класному керівнику доньку батьку не віддавати, дитина була перелякана, на дитину чинився психологічний вплив та здійснювалось залякування з боку матері. Таким чином, мати дітей - [PERSON] , ігноруючи висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, самочинно забрала дітей до себе без згоди на те батька. Стверджує, що дані незаконні дії зі сторони відповідача порушують нормальний психологічний стан дітей, перешкоджають навчанню, шкодять інтересам дітей. Позивач переконаний, що незрозумілі дії зі сторони відповідача будуть продовжуватись і надалі, так як це відбувалося до теперішнього моменту. Це буде шкодити інтересам дітей, зокрема буде порушувати їх нормальних психологічний стан, призводити до стресів, перешкоджати нормальному процесу виховання, всесторонньому розвитку та здобуття освіти дітьми. Також вищевказана поведінка відповідача негативно впливає на відношення інших дітей до [PERSON] та [PERSON] , потенційно може погіршити дитячу комунікацію та соціальний комфорт у дитячому колективі, що в свою чергу може призвести до замикання дітей у собі. Крім того, зазначає, що протягом останнього року відповідач отримувала соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Використання даних коштів невідоме, всі матеріальні витрати по утриманню обох доньок ніс позивач. Вказує, що мати ухиляється від утримання доньок. Враховуючи дані фактичні обставини, вважає, що мати повинна приймати участь в утриманні дітей та вважає, що доцільним буде прийняти рішення про утримання дітей, виходячи із твердої грошової суми у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину. Домовленості з відповідачем про утримання дітей немає. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд встановити для [PERSON] час побачення з дітьми з 19.30 години п`ятниці і до 17.00 години неділі з обов`язковим поверненням дітей на ночівлю до батька за постійним місцем проживання: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача кошти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала заяву, згідно якої просила справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду направили заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрвоаному шлюбі з 28.09.2011 року. Від даного шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/5146/18 від 10.09.2018 року, шлюб між сторонами розірвано. Згідно актів депутата Гостомельської селищної ради від 18.07.2018 року, 29.06.2019 року, 08.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та постійно проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Без реєстрації до липня 2018 року за вказаною адресою проживала дружина [PERSON] та мати його доньок. Згідно актів обстеження умов проживання від 01.07.2019 року, 07.10.2019, 22.10.2019 року, [PERSON] самостійно займається вихованням та розвитком своїх дітей [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання дітей задовільні, є окрема дитяча кімната, одяг, взуття, книги, іграшки. Відповідно до довідки Ірпінської ЗОШ № 13, батько [PERSON] , 2011 р.н., завжди цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до її виховання, відвідує батьківські збори. Мати дитини навчанням не займається, збори не відвідує, за час навчання [PERSON] відвідала школу два рази. Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 179/4 від 12.11.2019 року визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Згідно довідки про прибутки № 188 від 09.10.2019 року, [PERSON] працює в ДП «Антонов» на посаді техніка з технічного обслуговування повітряних суден категорії В. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із статтею 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями статті 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами першою, другою статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Тлумачення наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що той з батьків, який проживає окремо від дитини має право на особисте спілкування з ними, а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. При визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковим є врахування найкращих інтересів дитини. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, під час судового розгляду справи позивачем обгрунтовано позовні вимоги та надано докази щодо самостійного виховання дітей, їх утримання, матір кошти на утримання дітей не надає в добровільному порядку, а також враховуючи інтереси дітей, їх потребу у спілкуванні з обома батьками, вік дітей, суд вважає за можливе визначити час побачення матері з дітьми з 19.30 години п`ятниці і до 17.00 години неділі з обов`язковим поверненням дітей на ночівлю до батька за постійним місцем їх проживання: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача кошти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. Станом на дату винесення рішення прожитковий мінімум для дитини відповідного віку на 2020 рік згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 р. N 294-IX., становить: для дітей до 6 років: 1859 грн., для дітей з 6 до 18 років: 2318 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 19, 81, 84, 141, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved