Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд до відповідачів ТДВ «Чернівецьке автотранспортне підприємство 17701», ОСББ «Таксі», треті особи: Чернівецька міська рада, Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про визнання права спільної сумісної власності на житлову квартиру. Мотивують заявлені вимоги тим, що 10.02.1993 року, рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів №20/2 «Про видачу ордерів громадянам на житлову площу» та згідно з планом розподілу житлової площі між підприємствами, установами та організаціями, на підставі рішень адміністрацій та профкомів, виконком районної Ради народних депутатів видали йому, - [PERSON] - водію АТП №17701, ордер на чотири кімнати жилою площею - 53,34 м. кв. [ADDRESS], так як він перебував на квартирному обліку за місцем проживання при райвиконкомі з 1978 року №127, а в контрольному списку за місцем роботи №8, склад сімї чотири особи: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - мати. Зазначають, що на період видачі ордера, житловий будинок, який розташований по вул. Достоєвського, 25 був відомчим та перебував на балансі АТП 17701 та після отримання ордера №019 на жиле приміщення 17.02.1993 року вони усією сімєю вселилися та прописались за вказаною адресою та згідно рішення загальних зборів власників квартир, жилих і нежилих приміщень по вул. Достоєвського, 25 м. Чернівці 03.02.1997 року було утворено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку з метою виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території, за кошти членів обєднання і за рахунок доходів від господарської діяльності отриманих і використаних обєднанням відповідно до мети його діяльності, яке не наділене правом здійснення приватизації житлового фонду та не є власником квартир. Посилаються на те, що у відповідності до «[PERSON] прийому передачі майна загальної користування у спільну власність власникам квартир та нежитлових приміщень», 25.05.2000 року житловий будинок переданий з балансу ВАТ АТП 17701 на баланс ОСББ та відповідно до рішення 13 сесії ХХІУ скликання Чернівецької міської ради №281 «Про надання в оренду та користування земельних ділянок, припинення права користування земельними ділянками, відміну раніше прийнятих рішень та внесення змін в раніше прийняті рішення» від 28.08.2003 року вилучено у ВАТ «АТП 17701» земельну ділянку по вулиці Достоєвського, 25 м. чернівці, площею 0,2067 га. передано ОСББ «Таксі», для обслуговування житлового будинку, із внесенням 09.10.2003 року змін в раніше прийняті рішення», між Чернівецькою міською радою та ОСББ «Таксі» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,2067 га, який діє і по даний час, тобто, житловий будинок, по вулиці Достоєвського, 25 м. Чернівці, площею 0,2067 га був переданий у власність ОСББ «Таксі», а земельна ділянка, площею 0,2067 га перейшла у постійне користування даного об»єднання, однак, право власності на квартиру до них не перейшло. Крім цього, вказують, що, в період перебування житлового будинку на балансі ВАТ «АТП 17701» більшість мешканців квартир приватизували свої квартири за виключенням них. А, тому, з метою приватизації квартири він через свого представника, 12.01.2015 року звернувся до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради з заявою про можливість приватизації його житлової квартири, в якій він разом з членами сімєю, проживає з лютого 1993 року, однак йому було відмовлено, у звязку з тим, що будинок перебуває на балансі ВАТ «АТП 17701» та є відомчим. Вважають, що органи приватизації не мали права відмовляти їм, як мешканцям квартир у приватизації житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, зокрема ст.344 ЦК України, просять визнати право спільної сумісної власності на житлову квартиру загальною площею 94,60 кв.м., яка розташована на четвертому поверсі, 4-х поверхового будинку складається: з 4-х кімнат житловою площею 62,00 кв.м.; у тому числі: 1- ша кімната літера 21-2, площею 10,90 кв.м., 2-га кімната - літера 21-3, площею 13,10 кв.м., 3-тя кімната - літера 21-6, площею 22,70 кв.м., 4-та кімната - літера 21-8 площею 15,30 кв.м., кухня - літера 21-7, площею 10,90 кв.м., вбиральні літера 21-5, площею -1,10 кв.м., ванна літера 21-4, площею 2,50 кв.м., коридору літери 21-1, 21-10, площею -12,30/5,00 кв. м., комори літера 21-9, площею 0,80 кв.м., котельня, тамбур за позивачами: [PERSON] Ананієвичем, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином; право захищащати їх відповідно інтереси в суді, на підставі договору про надання правової допомоги, надали представнику, адвокату - [PERSON], який в судовому засіданні діючи в інтересах своїх довірителів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і в наданих суду поясненнях посилався на обставини викладені в позові. Представник відповідача ВАТ «АТП 17701» [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи, від останніх в суд поступила письмова заява про розгляд справи у відсутність їх представника; не заперечували проти задоволення позовних вимог. Аналогічно, представник відповідача ОСББ «Таксі» [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи, від останніх в суд поступила письмова заява про розгляд справи у відсутність їх представника; не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно в судове засідання не з»явилися і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи треті особи, представники Чернівецької міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, відомостей про поважність причини неявки в засіданні, представниками не надано. Заслухавши пояснення представника позивачів [PERSON], вивчивши и і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Згідно ст. 3 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 3, 4, 11, 27, 31 ЦПК України, право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві \~Вимогами ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відносно заявлених позивачем позовних вимог судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом, належними доказами по справі, встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів №577/22 від 20.10.1992 року затверджено було [PERSON] державної приймальної комісії по прийманню в експлуатацію закінченого будівництвом 25 квартирного житлового будинку по вулиці Достоєвського, 25, замовником якого був ВАТ «АТП 17701» (а.с.19). Актом державної приймальної комісії в прийнятті в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 12.10.1992 року, будинок по вулиці Достоєвського було прийнято в експлуатацію (а.с.20). 10.02.1993 року, рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів №20/2 «Про видачу ордерів громадянам на житлову площу» (а.с.21) та згідно з планом розподілу житлової площі між підприємствами, установами та організаціями, на підставі рішень адміністрацій та профкомів, виконком районної Ради народних депутатів видали позивачу [PERSON] - водію АТП №17701, ордер на жиле приміщення №019 [PERSON] РВК (а.с.22) на чотири кімнати жилою площею - 53,34 м. кв. [ADDRESS] на склад сімї чотири особи: [PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - мати. На період видачі ордера, житловий будинок, який розташований по вул. Достоєвського, 25 був відомчим та перебував на балансі АТП 17701, про що свідчить п.1.1 даного рішення, відповідно до якого за протоколом №28 від 07.10.1992 року спільного засідання адміністрації та профкому автотранспортного підприємства 17701 вирішено було надати громадянам ордера, в тому числі і позивачам (а.с.21). Після отримання ордера №019 на жиле приміщення 17.02.1993 року (а.с.22) позивачі всією сімєю вселилися та прописались за вказаною адресою, що також підтверджується копією паспорта позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6, 9, 11, 17) та довідкою про склад сімї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.18). У відповідності до технічного паспорта виготовленого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації на квартиру [ADDRESS], загальною площею 94,60 кв.м., розташована на четвертому поверсі, 4-х поверхового будинку складається: з 4-х кімнат житловою площею 62,00 кв.м.; у тому числі: 1- ша кімната літера 21-2, площею 10,90 кв.м., 2-га кімната - літера 21-3, площею 13,10 кв.м., 3-тя кімната - літера 21-6, площею 22,70 кв.м., 4-та кімната - літера 21-8 площею 15,30 кв.м., кухня - літера 21-7, площею 10,90 кв.м., вбиральні літера 21-5, площею -1,10 кв.м., ванна літера 21-4, площею 2,50 кв.м., коридору літери 21-1, 21-10, площею -12,30/5,00 кв. м., комори літера 21-9, площею 0,80 кв.м., котельня, тамбур (а.с.23-24). 05.03.1998 було проведено реєстрацію обєднання співвласників будинку по вул. Достоєвського, 25 м. Чернівці ОССБ «Таксі» для управління нерухомим майном по обслуговуванню домашнього господарства, що підтверджується довідкою АА №438106 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.25). З довідки №13/2608 від 03.03.2015 року вбачається, що Чернівецьке «АТП-17701» перетворено у Відкрите акціонерне товариство Чернівецьке «АТП-17701» (наказ №1009 АП від 10.10.1996 року ФДМ України по Чернівецькій області). Відкрите акціонерне товариство Чернівецьке «АТП-17701» перетворено у Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецьке «АТП-17701» ( протокол установчих зборів від 20.01.2011 року) (а.с.28). Відповідно до повідомлення ВАТ «АТП 17701» від 02.03.2015 року, актом «приймання-передачі майна загального користування у спільну власність власникам квартири та нежитлових приміщень будинку» від 25.05.2000 року, житловий будинок по вулиці Ф.Достоєвського, 25 в м. Чернівці та гаражі був знятий з балансу Чернівецького АТП №17701 Чернівецької міської ради та переданий на баланс обєднання співвласників будинку ОСББ «Таксі», і до даного часу перебуває на балансі ОСББ «Таксі». На підставі рішення Чернівецької міської ради №21-2249 від 28.08.2003 року «Про надання в оренду та користування земельних ділянок, припинення права користування земельних ділянок, відміну раніше прийнятих рішень та внесення змін в раніше прийняті рішення» разом із житловим будинком №25, що розташований по вулиці Ф.Достоєвського в м. Чернівці, була передана земельна ділянка площею 0,2067 га в постійне користування для обслуговування житлового будинку за згодою на користь ОСББ «Таксі». Правових підстав для здійснення приватизації житла, зокрема квартири [ADDRESS] та гаражу сімєю [PERSON] у ТДВ «Чернівецького АТП 17701» не має, у звязку з чим було запропоновано звернутися до органу приватизації житла Департаменту ЖКГ міської ради (а.с.27). Згідно повідомлення ОСББ «Таксі» від 10.03.2015 року, у відповідності до «[PERSON] прийому передачі майна загальної користування у спільну власність власникам квартир та нежитлових приміщень», 25.05.2000 року житловий будинок по вулиці Достоєвського, 25 в м. Чернівці був переданий з балансу ВАТ АТП 17701 на баланс ОСББ «Таксі». Позивачі неодноразово зверталися в усній формі до ОСББ «Таксі» щодо можливої приватизації житлової квартири в якій проживає сімя, однак орган приватизації не створювався, а тому здійснювати приватизацію вони не уповноважені, у звязку з чим позивачам було відмовлено та запропоновано звернутися до Департаменту ЖКГ міської ради м. Чернівці; проти приватизації квартири [ADDRESS] не заперечують (а.с.26). У відповідності до повідомлення Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради № ч-54/0-03/01 від 11.02.2015 року, квартира [ADDRESS] є відомчою і знаходиться в будинку АТП-17701. Орган приватизації житла департаменту житлово-комунального господарства міської ради проводить приватизацію житла, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Чернівці. Відповідно до чинного законодавства орган приватизації житла міської ради немає законних підстав приватизувати зазначене житло, у звязку з чим було рекомендовано звернутися з питання приватизації квартири [ADDRESS] до власника будинку, а у випадку виникнення спірних питань до суду (а.с.29). Витягом з рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Чернівці ради Чернівецької області №66/10 від 19.08.2015 року, визначено технічну можливість та погодити (зберегти) виконане перепланування, переобладнання квартири: [PERSON], що проживає в [INFO], виконав перепланування квартири, збільшив площу двох житлових кімнат до 22,7 кв.м і до 13,1 кв.м. за рахунок площі балкона та лоджії. Після перепланування житлова площа квартири складає 62,0 кв.м, загальна площа 94,6 кв.м. на підставі висновку міжвідомчої комісії від 11.08.2015 року, протоколу №7, технічного висновку ЧМКБТІ, замовлення №11-01/15-ПЗ, №11-01/15-АР (а.с.30). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону бо на незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. З копії паспортів позивачів: [PERSON], [INFO], вбачається що він зареєстрований за адресою: [INFO] - з 11.05.1993 року (а.с.6), позивач [PERSON], [INFO] зареєстрована з 11.05.1993 року (а.с.9), позивач [PERSON], [INFO] зареєстрована з 11.05.1993 року (а.с.11); позивач [PERSON], [INFO], зареєстрований з 28.09.1994 року (а.с.17), тобто добросовісно заволоділи чужим майном і продовжують відкрито, безперервно володіти даним нерухомим майном більше двадцяти років. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України та п. 9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обовязку повернути річ власнику, а також йому не предявлявся правомочною особою позов про повернення майна. Однією з основних умов для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне володіння, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Суд дійшов висновку, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] добросовісно заволоділи чужим майном і продовжують відкрито, безперервно володіти квартирою №21 в будинку №25 по вулиці Ф.Достоєвського в м. Чернівці вже більше 20 років на підставах, не заборонених законом, що узгоджується з приписами ст. 328 ЦК України, згідно з якою право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Чернівецька міська рада з позовом до суду про визнання квартири безхазяйною (ст. 335 ЦК України) не зверталася і в разі визнання судом за позивачами права власності на спірну квартиру, права та інтереси жодної особи не будуть порушені. Приймаючи до уваги, що діючий Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003 р., набрав чинності 01.01.2004 р., то правовідносини, урегульовані ст. 334 ЦК України та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підпадають під їх дію починаючи з 01.01.2001 р. Тобто, з 01.01.2001 р. по час звернення з позовом до суду минуло більше 10 років, як позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно володіють спірною квартирою №21 в будинку №25 по вулиці Ф.Достоєвського м. Чернівці. Тобто, за сукупністю досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивачі добросовісно заволоділи спірним майном і продовжують відкрито, безперервно володіти спірною квартирою вже більше 10 років на підставах, не заборонених законом, що узгоджується з приписами ст. 328 ЦК України, згідно з якою право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Чернівецька міська рада, Департамент ЖКГ Чернівецької міської ради з позовом до суду про визнання квартири безхазяйною (ст. 335 ЦК України) не зверталися; судом не встановлено порушення прав та інтересів третіх осіб. Згідно з п.п. 9-14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», « 9. Відповідно до\~\~частини першої статті 344 ЦК\~\~ особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Виходячи зі змісту\~\~частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19\~\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно ст. 15 ЦК України, « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства». У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, « 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; … У відповідності до ст. 60 ЦПК України, « 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може грунтуватися на припущеннях». Висновок суду грунтується на усних поясненнях сторін та усіх наявних в справі письмових матеріалах (доказах) в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним\~\~ є\~\~рішення,\~\~яким\~\~суд,\~\~виконавши\~\~вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону Обгрунтованим є\~\~рішення,\~\~ухвалене\~\~на\~\~основі\~\~повно, всебічно\~\~з'ясованих\~\~обставин,\~\~на\~\~які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених\~\~тими\~\~доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачами предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved