Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою і просить, з урахуванням змін, визнати за нею право власності на: - земельну ділянку, площею 0.3200 га, кадастровий номер - 2324580300:04:030:0014, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0.2500 га, кадастровий номер - 2324580300:04:030:0013, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з підстав, передбачених ст.ст. 61, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1297 ЦК України, ст. 79-1 ЗК України. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка за життя склала заповіт щодо земельної ділянки площею 0, 57 га на користь дочки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Однак, при зверненні до Приазовської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, державним нотаріусом Шевченко С.О. було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки відсутня печатка органу, що видав державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП 0001504049. 09 Жовтня 2018 року Олександрівською сільською радою винесене рішення № 30 «Про приведення права власності [PERSON] на земельну ділянку відповідно до вимог чинного земельного законодавства», на підставі якого зазначену земельну ділянку загальною площею 0,57 га віднесено до земель житлової та громадської забудови та до земель сільськогосподарського призначення, шляхом подальшого розподілу відповідно до вимог ст..121 ЗК України. Земельним ділянкам присвоєні відповідні кадастрові номери. У зв`язку з неналежним оформленням відповідачем Олександрівською сільською радою правовстановлюючого документу на нерухоме майно, позивач не має можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину відповідно до вимог діючого законодавства. В позові позивач посилається на ст.ст. 61, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1297 ЦК України, ст. 79-1 ЗК України. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. В заяві зазначила, що позовні вимоги з урахуванням змін підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Олександрівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, сільський голова Добряк С. А. надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просив справу розглядати без участі представника відповідача. Від представника третьої особи - державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не з`явився по невідомій причині. Враховуючи викладене та відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює в підготовчому судовому засіданні рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги заяви учасників справи, визнання позову відповідачем, наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення вимог, оскільки встановлені наступні обставини та правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно ст..89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] в місті Запоріжжя у віці 91 рік померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26 березня 2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач [PERSON] народилася [INFO] в селі Олександрівка Приазовського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (копія паспорту серії [NUMBER] , виданий 14 квітня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, копія РНОКПП [PERSON] ) [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.08.1958 року та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.04.1983 року, відповідно до якого позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №0001504049 від 17 листопада 1994 року, [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської ради від 23 серпня 1994 року № 33 передана у власність земельна ділянка площею 0,57 га розташована на території Олександрівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. На даному акті відсутня печатка Олександрівської сільської ради. За життя [PERSON] , на випадок своєї смерті, належну їй на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 0001504049 земельну ділянку площею 0,57 га, цільове призначення яка - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, заповіла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту посвідченого 22.02.2010 року секретарем Олександрівської сільської ради Перехрест І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 10. 09 жовтня 2018 року Олександрівською сільською радою Приазовський район, Запорізька область винесено рішення № 30 «Про приведення права власності [PERSON] на земельну ділянку у відповідність до вимог чинного земельного законодавства», відповідно до якого: - приведено право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0, 57 га, надану [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право власності на землю серії ЗП № 00015040949 від 17.11.1994 року, відповідно до вимог чинного земельного законодавства; - віднесено вказану земельну ділянку до земель житлової та громадської забудови та до земель сільськогосподарського призначення шляхом подальшого розподілу; - встановлено наступне цільове призначення земельних ділянок відповідно до даних державного земельного кадастру: 1) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0, 2500 га, за адресою: [ADDRESS]; 2 ) для ведення особистого селянського господарства площею 0, 3200 га, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 2306160072019 від 29.07.2019 року, земельна ділянка площею 0, 3200 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2324580300:04:030:0014; належить на праві власності [PERSON] , документ що посвідчує право - державний акт ЗП № 0001504049 від 17.11.1994 року. Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 08.10.2019 року за № 0-8-0.32-1998/171-19 Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області, площа зазначеної земельної ділянки становить 2500 м2, а нормативно грошова оцінка - 133700,00 грн. Земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2324580300:04:030:0013; належить на праві власності [PERSON] , документ що посвідчує право - державний акт ЗП № 0001504049 від 17.11.1994 року. Площа земельної ділянки становить 0,3200 га, а нормативно грошова оцінка - 9804,6208 грн. (витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 2306160032019 від 29.07.2019 року, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, сформованого 08.10.2019 року № 0-8-0.32-1997/171-19 Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області. Отже, наведені документи підтверджують що земельна ділянка площею 0,57 га, яка належить [PERSON] , цільове призначення якої змінилося відповідно до вимог закону - розподілені на 2 земельні ділянки, і кожній із них присвоєно кадастровий номер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка згідно матеріалів спадкової справи № 162/2018, початої 07 серпня 2018 року Приазовською районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, прийнята спадкоємцями за заповітом - [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, відповідно до ст.1269 ЦК України. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належних їм часток у спадщині як за заповітом, так і за законом, на користь [PERSON] , що підтверджується їх письмовими заявами у наведеній спадковій справі. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 серпня 2019 року, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини на заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0, 5700 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, оскільки у наданому документі на земельну ділянку, а саме у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 0001504049 від 17.11.1994 року відсутня печатка органу, що його видав. Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст..1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1ст.1225 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Із досліджених доказів, які є належними і допустимими, судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мала право на вище наведені земельні ділянки, яке не припинилось внаслідок її смерті, а позивач [PERSON] являється єдиним відомим спадкоємцем за законом та за заповітом. На оригіналі державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,57 га не проставлено печатка органу, що видавав зазначений документ. Окрім того, на підставі рішення Олександрівської сільської ради, відповідно до вимог діючого законодавства змінено цільове призначенні та розподілено на дві ділянки, а також присвоєно кадастрові номери. Вище наведені обставини унеможливлюють оформити право власності на земельні ділянки в нотаріальному порядку. Пунктами 1, 2 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації (у разі наявності) чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. Згідно з ч.2 ст.49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Законодавством України не передбачено внесення виправлень в державні акти. В розумінні ст.392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Одним із завдань цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту невизнаних прав фізичних осіб. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність померлій особі двох земельних ділянок і право позивача на спадкування, а закон не дозволяє оформлення права власності в нотаріальному порядку без наявності належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved