Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 серпня 2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №BLаЖГА00065820. Згідно пунктів 1,2 Спеціальної частини кредитного договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 2000,00 грн., термін повернення кредиту 23 серпня 2015 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 10,00% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Позивач виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредитом. Загальна сума заборгованість відповідача станом на 27.08.2015 року становить 4384грн.\~04коп.\~Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду просила справу розглядати без її участі, додала квитанції про сплату боргу в сумі 4410грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з договірних відносин. Нормами\~статті 3 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому\~\~цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.\~\~ Статтею 60 зазначеного Кодексу\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Нормами\~ст. 509 ЦК України\~встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу \~\~Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~Судом встановлено, що 23 серпня 2011року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір банківського обслуговування № BLаЖГА 00065820. Згідно пп. 1,3,4 спеціальної частини кредитного договору банк наддав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 2000,00 грн., з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних та комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Згідно із п. 2.5.2 договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 9 договору банківського обслуговування, п. 4.2. Загальної частини договору - у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно п. 10 Договору банківського обслуговування, п. 4.3. Загальної частини договору - у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконання боргових зобов'язань (а саме неповернення чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені становить 0,50 % та розраховується за методом «факт/360», який передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Позивачем станом на 27 серпня 2015року проведено розрахунок заборгованості (а.с.4-5) за кредитним договором від 23.08.2011року, відповідно до якого нараховано суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в сумі 4384грн. 04 коп., а саме: заборгованість по поверненню кредиту - 1327грн. 11коп., заборгованість по сплати відсотків - 53грн. 85 коп., заборгованість з по сплаті комісії -0 грн. 00 коп., а також штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязання 3003грн. 08 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Однак, враховуючи, що заборгованість відповідачкою було повністю погашено (а.с.50-53) до винесення даного рішення, суд вважає, що дане рішення до виконання слід не приводити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд вирішує питання щодо витрати, повязаних з розглядом справи в суді. Зокрема, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підстав викладеного, ст.ст.\~509, 525, 526, 572, 589, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved