Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,в якому зазначив,що [INFO] помер його батько-[PERSON].Ще при житті він отримав Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 2,17 га, яка розташована на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.Прийняти спадщину він не може,т.к.Державний акт має виправлення,тому він змушений звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що батько позивача-[PERSON] в 2005 році отримав Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 2.17 га яка розташована на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер [INFO]. Інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача. Позивач не може прийняти спадщину.т.к.в державному акті маються виправлення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 17 Закону України від 01.07.2004 року № 1952 - IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Земельним кодексом України, який набрав чинності у 2002 році, встановлено, що форми державних актів на право власності на земельні ділянки затверджуються Кабінетом Міністрів У країни. Постановою КМ України від 03.06.2013 року № 483 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії між кадастрами та інформаційними системами», затверджено нові форми державних актів, якими внесення будь-яких змін не передбачено. Пунктом 2.9. Інструкції № 43 чітко зазначено, що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved