Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася у суд із вказаним вище позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчатися. В обґрунтування позову посилається на те, що з 24.10.1996 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилось троє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.06.2002 шлюб між ними розірвано. Діти проживають з нею і сама самостійно їх утримує. З відповідача стягували аліменти на дітей до їх повноліття. На даний час доньки досягли повноліття, однак продовжують навчатись у вищих навчальних закладах, що потребує відповідних фінансових затрат, а тому звернулась з даним позовом до суду. Просить стягувати з відповідача аліменти на дітей, які продовжують навчання, у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 19.03.2019 даний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що відповідач є працездатного віку, а на пенсію вийшов, скориставшись своїм правом на пільги. Посилання відповідача на те, що у нього низька пенсія, не можна брати до уваги, оскільки він здоровий і може заробляти гроші. Одна з доньок навчається на платному відділенні і річна оплата становить 10677 гривень. Виходячи з прожиткового мінімуму, який становить 1921 гривень, позивач не взмозі повноцінно утримувати дітей. Що стосується відзиву на позов, то вважає такий безпідставним. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, відповідач зазначив, що має намір поїхати на роботу за межі України і в даний час готує для цього документи. Погоджується сплачувати аліменти по 500 гривень на кожну дитину щомісяця. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідач є її батьком. Після досягнення нею повноліття, батько інколи допомагав сім`ї грошима в сумі від 500 до 1500 гривень. З січня 2019 допомогу надавати допомогу припинив. На даний час вона навчається, але стипендії не отримує. Фактично перебуває на утриманні мами та бабці. Мамі не вистачає грошей, адже витрачає багато коштів на оплату комунальних послуг, по яких існує заборгованість. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідач є її батьком. Крім неї у останнього є ще дві повнолітні дочки, які навчаються. Зазначила, що звернутись з даним позовом до суду була її ініціатива, оскільки батько з січня 2019 року перестав надавати матеріальну допомогу. Фактично їхнім забезпеченням займається мама, заробітна плата якої становить приблизно 4000 гривень в місяць. До січня батько допомагав матеріально. Регулярно давав їй 1000 гривень в місяць, а сестрам по 500 гривень. Станом на сьогоднішній день батько пенсіонер, однак має підробіток. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. З копії рішення місцевого Дрогобицького міського суду Львівської області від 06.06.2002 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено з матір`ю. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії постанови Дрогобицького міського суду Львівської області від 28.03.2000 року вбачається, що такою постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частин із всіх видів заробітку, але не менше як 25 % мінімальної заробітної плати на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29.02.2000 року до їх повноліття. З копії довідки № 650 від 11.02.2019 року, виданої Львівським національним університетом ім. І.Франка, вбачається, що [PERSON] є студенткою четвертого курсу денного відділення факультету міжнародних відносин. Термін навчання закінчується в червні 2019. Відповідно до копії довідки № 410 від 07.02.2019, виданої Дрогобицьким державним педагогічним університетом ім. І. Франка, [PERSON] навчається стаціонарно на другому курсі біолого-природничого факультету. Форма навчання - державна. Як вбачається з копії довідки Львівського національного медичного університету ім. Д.Галицького № 488 від 07.02.2019, [PERSON] є студенткою другого курсу медичного факультету. Термін навчання до 30.06.2023. З копії трудової книжки, а саме, запис № 8, вбачається, що [PERSON] 13.12.2018 звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби за ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію». Запис є останнім. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Що стосується вимоги про стягнення аліментів в сумі не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом ( частина перша статті 192 СК України). При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати аліментів дочок у зв`язку з їх навчанням, суд виходить з того, що відповідач є працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2019 році не може бути меншим 4173 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину. Отже, враховуючи, що доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] досягли повноліття, однак продовжують навчання, потребують матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, рівність прав та обов`язків батьків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved