Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила про те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. В подальшому шлюб було розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.12.2008 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для відповідної вікової категорії. 11.02.2016 року рішенням Івано-Франківського міського суду змінено розмір стягуваних аліментів та присуджено стягувати з відповідача аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліменти [PERSON] сплачував нерегулярно, у звязку з чим станом на 01.08.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 14400 грн. Дочка проживає з позивачем та навчається на третьому курсі Івано-Франківського державного коледжу технології та бізнесу на державній формі навчання. Дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. З моменту розлучення, маючи реальну можливість приймати участь у забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про доньку, не цікавиться її життям, не виявляє жодного бажання спілкуватись з дочкою та дбати про неї, забезпечувати всім необхідним. Всі питання щодо забезпечення доньки позивач вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Фактично дочка змушена знаходитись на повному утриманні позивача. У звязку з навчанням доньки необхідна матеріальна допомога для оплати вартості проїзду до місяц навчання, оплати вартості проживання, одягу, харчування, підручників та інших канцтоварів, засоби гігієни, тощо. На день подання позову мінімальні витрати на місяць складають 3000 гривень. Це немала сума і позивач змушена іноді позичати кошти. В зв'язку з чим позивач просить стягувати з відповідача кошти в сумі по 1500 грн. щомісячно в її користь на утримання дочки у звязку з навчанням до досягнення нею 23-річного віку за умови продовження навчання. Позивача та її представник в судовому засіданні позов підтримали, не заперечили проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи думку позивача, суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які вважає наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сторони перебували в шлюбі, який було розірвано (а.с.5). Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.12.2008 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для відповідної вікової категорії. 11.02.2016 року рішенням Івано-Франківського міського суду Іван-Франківської області змінено розмір стягуваних аліментів та присуджено стягувати з відповідача аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-12). [PERSON] навчається на третьому курсі курсі Івано-Франківського державного коледжу технології та бізнесу на державній формі навчання (а.с.6). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров'я. Повнолітній дочці [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання на час навчання. Крім зазначених обставин, суд враховує, що навчання дитини є бюджетне, повнолітня дитина сторін навчається на денній формі навчання та не може самостійно себе утримувати, обов'язок обох батьків щодо утримання дітей, відсутність на утриманні у відповідача інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей, встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та вважає, що заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 27.10.2017 року та до закінчення її навчання в Івано-Франківському державному коледжі технології та бізнесу, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved