Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить надати йому додатковий строк в два місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що 07 листопада 1991 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Петрівської ІІ сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №37, яким заповідала на випадок своєї смерті все своє майно - сину [PERSON] . [INFO] року [PERSON] на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0537765, згідно якого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2001 року Петрівською - Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на вказане вище майно. Проте, в установлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як не знав про існування вказаної земельної ділянки. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку. Враховуючи вище викладене позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши йому додатковий строк в два місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від представника позивача адвоката Горбань А.І. надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на вимогах наполягає. Представник відповідача Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2001 року Петрівською - Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.8). Спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] заведена на підставі заяви позивача [PERSON] .. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим повторно 22 червня 1967 року (а.с.6); свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 01 березня 1973 року (а.с.10). Враховуючи наведене, належним відповідачем по даній справі є Петрівська - Друга сільська рада Тарутинського району Одеської області. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 07 листопада 1991 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Петрівської ІІ сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №37, яким заповідала на випадок своєї смерті все своє майно - сину [PERSON] (а.с.9). 10 листопада 1997 року [PERSON] на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0537765, згідно якого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2001 року Петрівською - Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.8). Позивач, як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної контори від 13 березня 2018 року (а.с.19). Щодо пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначив, що вказаний строк він пропустив, так як не знав про існування вказаної земельної ділянки. Суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції №ПН154 від 01 жовтня 2019 року вбачається, що позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок ( а.с.1). Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок. На підставі викладеного

Outcome: approved