Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, посилаючись на те, що в лютому 2010 року вона уклала з відповідачем трудовий договір про те, що вона як приватний підприємець надає відповідачу роботу продавцем в магазині «[INFO]», який розташований в [ADDRESS], а відповідач зобов»язалась нести матеріальну відповідальність за товар та гроші. При проведенні ревізії в минулому році було виявлено недостачу грошових коштів в розмірі 7453 грн.61 коп., в тому числі грошові кошти за товари надані в борг покупцям в розмірі 1421 грн. 30 коп., заборгованість по списанню товару, який прийшов у непридатний стан в розмірі 2267 грн. 79 коп.; по недостачі товарів заборгованість становить 3633 грн. 72 коп., і за товар, який доставлений в магазин, але не оприбуткований - 130 грн. 80 коп., у зв»язку з чим нею 28.08.2013 року було надіслано листа відповідачу з проханням погасити виявлену недостачу, однак борг [PERSON] не погашений, що змусило її звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач та її представник в судове засідання з'явилися, відповідач позовні вимоги визнала частково на суму 2903 грн. 00 коп., вказуючи, що з 15.02.2010 року по 09.08.2013 року працювала продавцем у магазині «[INFO]», який розташований в с.Велика Зелена, нею було укладено з позивачем безстроковий трудовий договір, згідно якого на неї покладено обов»язки продавця і вона зобв»язалась нести матеріальну відповідальність за товар та гроші. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно ст. 134 п.1 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, коли між працівником відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей. Згідно ч.3 ст.136 КЗпП України у випадках покриття шкоди в розмірі, що перевищує середньомісячний заробіток, провадиться шляхом подання власником підприємства позову до суду. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2010 року між [PERSON] як приватним підприємцем та [PERSON] як було укладено в письмовій формі безстроковий трудовий договір, згідно якого на [PERSON] було покладено обов»язки продавця в магазині «[INFO]», який розташований в [ADDRESS], та вона зобов»язалась нести повну матеріальну відповідальність, дотримуватись санітарних норм. Згідно акта від 28.08.2013 року при проведенні ревізії у вищевказаному магазині встановлено: залишок на 10.06.2011 року - 21902 грн. 33 коп.; надходження товару - 205846 грн. 93 коп.; реалізовано товару - 217343 грн. 61 коп.; залишок по ревізії на 28.08.2013 року - 3082 грн. 84 коп. Відповідно до акта проведення документальної перевірки торгівельної точки в с.Велика Зелена від 19.08.2014 року вбачається, що за період роботи магазину з 10.06.2011 року по 09.08.2013 року надійшов товар на суму 198286 грн. 48 коп., виручка від реалізації товарів за даний період становить 209076 грн. 57 коп. Під час попередньої ревізії від 28.08.2013 року залишок товару станом на 10.06.2011 року на початок перевіряємого періоду склав 21902 грн. 33 коп., виручка станом на 28.08.2013 року в касі магазину була в сумі 333 грн. 40 коп. Ці кошти були витрачені власницею магазину [PERSON] для погашення боргу за одержаний товар по накладній в сумі 320 грн. 35 коп., різниця склала 13 грн. 05 коп. Загальна сума виручки становила 209089 грн. 62 коп. (209076 грн. 57 коп. + 13 грн. 05 коп.). Залишок товару при інвентаризації станом на 16.04.2014 року становив 2914 грн. 08 коп., недостача коштів становить 8185 грн. 11 коп., з яких як стверджує власниця магазину [PERSON] 1421 грн. 30 коп. заборгованість покупців за одержаний товар. В свою чергу продавець [PERSON] вказує на те, що кошти в сумі 1400 грн. 00 коп. зібрала з людей і віддала їх власниці. Заборгованість по списанню товарів виникла внаслідок псування товарів і згідно зошита-чернетки становить 2893 грн. 14 коп.. Акти на знищення товарів не складались. Виходячи з розрахунків та пояснень в судовому засіданні спеціаліста - ревізора [PERSON] документально підтверджена нестача товарно-матеріальних цінностей, допущених [PERSON] становить 3870 грн. 67 коп. ( 8185 грн. 11 коп. -1421 грн. 30 коп. - 2893 грн. 14 коп.) Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума 3870 грн. 67 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України -"Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог", тому суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved