Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку, мотивуючи позов зокрема тим, що в період з 2014 року по 13 лютого 2019 року він знаходився в трудових відносинах з Остерським виробничим управлінням житлово-комунального господарства. Працював на посаді оператора диспетчерської служби. Зазначене підтверджується записами у його трудовій книжці. 13 лютого 2019 року він був звільнений в зв`язку зі скороченням штату, згідно наказу № 14 від 13.02.2019 року за ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників. Він не згоден з даними діями керувництва Остерського ВУЖКГ, і вважає, що його звільнення було проведено з грубим порушенням норм трудового законодавства та керівництвом порушена процедура скорочення працівників. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і до викладеного в позовній заяві додав, що профспілковий комітет не надавав згоди на його звільнення. В його трудовій книжці сфальсифіковано запис про його поновлення начебто на посаді водо роздавальника, але такого наказу не існує. Під № 62 є тільки наказ від 21.05.2015 року про поновлення його на роботі оператора диспетчерської служби за рішенням суду. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення згідно якого просить в задоволенні позову відмовити та проводити судовий розгляд без участі представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно наказу Остерського ВУЖКГ № 93 від 13.12.2018 року про звільнення з роботи зі скороченням штатів - внести зміни до штатного розкладу Остерського ВУЖКГ, скортивши 4 одиниці водороздавальників, а саме [PERSON] /а.с. 15/. Згідно витягу з наказу Остерського ВУЖКГ № 14 від 13.02.2019 року про скорочення чисельності або штату працівників - звільнити з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників по Остерському ВУЖКГ згідно п.1 ст. 40 КЗпП України з 13 лютого 2019 року водорозподільників [PERSON] /а.с.16/. Згідно наказу Остерського ВУЖКГ № 62 від 21.05.2015 року про поновлення на роботі [PERSON] - відповідно до ч.5 ст. 235 КЗпП України та на виконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2015р. про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника - поновити на посаді оператора диспетчерської служби [PERSON] з 21 січня 2015 року /а.с. 24/. Згідно записів в трудовій книжці [PERSON] - під номером запису 18 від 21.05.2015 року - поновити на посаді оператора диспетчерської служби за ст.. 235 КЗпП України на виконання рішення суду від 21.01.2015 р. Підстава поновлення: наказ № 62 від 21.05.2015 року. Під записом про поновлення на роботі стоїть підпис керівника та печатка підприємства /а.с. 12 (оборот)/. Згідно записів в трудовій книжці [PERSON] - під номером запису 19 від 13.02.2019 року - звільнити з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗПП України. Підстава звільнення: наказ № 14 від 13.02.2019 року /а.с. 12 (оборот)/. В трудові книжці позивача мається запис під № 20 від 21.05.2015 року ( вже після звільнення позивача згідно запису № 19 від 13.02.2019 року), згідно якого позивач поновлений на посаді водорозподільника за ст.. 235 КЗпП України на виконання рішення суду від 21.01.2015 року. Підстава поновлення: наказ № 62 від 21.05.2015 року. Підпис посадової особи та печатка підприємства під даним записом відсутні /а.с. 12/. Також в трудовій книжці позивача мається запис під № 21 від 13.02.2019 року - звільнити з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Підстава звільнення: наказ № 14 від 13.02.2019 року /а.с. 12/. Аналізуючи вище викладене, позивач був поновлений на роботі 21.05.2015 року на виконання рішення суду від 21.01.25 року саме на посаді оператора диспетчерської служби, а не водорозподільника, про що свідчить наказ Остерського ВУЖКГ № 62 від 21.05.2015. Іншого наказу під таким же номером і від того ж числа стороною відповідача не надано. Крім того суд не може брати до уваги записи в трудовій книжці позивача пі № № 20 та 21, так-як вони зроблені вже після записів під № 19 та № 20, а під записом під № 20 від 21.05.2015 року взагалі відсутні підпис посадової особи та печатка підприємства. За наведених обставин, позивач з 21.05.219 року до звільнення 13.02.2019 року, працював на посаді оператора диспетчерської служби, а не водорозподільника, а наказ Остерського ВУЖКГ № 93 від 13.12.2018 року про звільнення з роботи зі скороченням штатів, стосувався саме внесення змін до штатного розкладу Остерського ВУЖКГ, скортивши 4 одиниці водо роздавальників, а не операторів диспетчерської служби. А також згідно витягу з наказу Остерського ВУЖКГ № 14 від 13.02.2019 року про скорочення чисельності або штату працівників позивач був звільнений з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників по Остерському ВУЖКГ згідно п.1 ст. 40 КЗпП України з 13 лютого 2019 року водорозподільників. [PERSON] є членом профспілкової організації Остерського ВУЖКГ. Згідно протоколу № 7 від 29 травня 2019 року - на виконання вимог ухвали суду, щодо згоди чи відмови в дачі згоди на звільнення [PERSON] за ч.1 ст. 40 КЗпП України - профспілковий комітет Остерського ВУЖКГ у відповідності до ст.. 43КЗпП України не надає згоду на звільнення працівника [PERSON] за ч.1 ст. 40 КЗпП України та вважає дане звільнення незаконним. Підставою прийнятого рішення послугувало те, що при обстеженні особової картки працівника (Форма 2) з 2004 року [PERSON] є на посаді оператора диспетчерської служби і жодних записів про переведення на посаду «водорозподільника» не має і тому його посада не підпадає під скорочення /а.с. 121/. Згідно ч.1 ст. 43 КЗпП України - розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України - у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. За наведених вище обставин позов в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи з 14.02.2019 року по день ухвалення рішення включно з врахуванням середньоденної заробітної плати (224,37 грн.) та розрахунку норм тривалості робочого часу на 2019 рік ( з 14.02.2019 по 13.08.2019 включно - 123 робочих дні). Також підлягає задоволенню позов частині стягнення з Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 795,19 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою з січня 2018 року по січень 2019 року в сумі 1781,11 грн., так-як вказані факти зафіксовано у відповіді позивачу Управління держпраці у Чернігівській області від 31.01.2019 року про результати розгляду звернення /а.с. 23/. Негайне виконання рішення необхідно допустити відповідно до вимог пунктів 2,4 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Судові витрати необхідно вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved