Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до Залізничного районного суду м.Львова з позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24.06.2014 р. стягнуто з [PERSON], [INFO] /ІН [NUMBER]/ на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 20.03.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення будо видано виконавчий лист від 22.07.2014 року №462/2034/14-ц, який було скеровано на примусове виконання в Залізничний ВДВС ЛМУЮ, однак відповідач свій обов'язок по сплаті аліментів не виконує, з 20.03.2014 року по лютий 2015 року у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 7401,05 грн. В зв'язку з несплатою аліментів просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за весь період в розмірі 14903,66 грн. В зв'язку з тим, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24.06.2014 року, яке набрало законної сили 21.07.2014 р., стягнуто з [PERSON], [INFO] /ІН [NUMBER]/ на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 20.03.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На виконання зазначеного рішення суду 22.07.2014 р. Залізничним районним судом м.Львова видано виконавчий лист №462/2034/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Враховуючи те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 грн., оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно розрахунку боргу по сплаті аліментів боржником [PERSON] заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 20.03.2014 року по 04.02.2015 року становить 7401,05 грн. (а.с.4). Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошові сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Крім того, відповідно до ст.ст. 80, 192 СКУкраїни розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01.08.2014 року по 04.02.2015 року розмір пені становить 14903,66 грн., суд приймає до уваги даний розрахунок, оскільки такий повністю відповідає зібраним та перевіреним матеріалам справи (а.с.6). За наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 10,60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 192, 196, 197 СК України, суд -

Outcome: approved