Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач не працює, знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради та отримує одноразову допомогу при народження 1-ї дитини, яка за серпень 2018 року - грудень 2019 року становить 5160 грн., інших доходів немає. Позивач повинна купувати для себе та дітей продукти харчування, гігієни, одяг та інше. Їй одній матеріально важко. Сторони проживають разом, однак в добровільному порядку відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання як дружині, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач сам матеріально забезпечений, працює у Виробничому підрозділі Локомотивне депо Жмеринка регіональної філії ПЗЗ АТ «Українська залізниця» на посаді машиніста електровоза, де щомісяця отримує заробітну плату, тому має можливість утримувати її як дружину, яка доглядає дитину до досягнення дитиною трирічного віку. Інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги, дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №350 (а.с.4). Від шлюбу мають мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5) та дочку [PERSON],[INFO] (а.с.6). Сторони проживають разом (а.с.8). Відповідач [PERSON] офійно працевлаштований та працює машиністом електровозу у Виробничому підрозділі Локомотивне депо Жмеринка регіональної філії ПЗЗ АТ «Українська залізниця» та щомісяця отримує заробітну плату (а.с.9). Позивач не працює, знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради та отримує одноразову допомогу при народження 1-ї дитини (а.с.10). Відповідач має можливість утримувати позивача як дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею трьох років. Згідно ст.ст.80,84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя, розмір якої визначає суд. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved