Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS] \~ на підставі\~ договору\~ купівлі-продажу частини будинку\~ та витягом з Державного реєстру речових прав\~ на не рухоме майно про реєстрацію права власності. У вказаному житловому будинку\~ зареєстровані відповідачі, які не є власниками будинку, ніякого особистого майна відповідачів у будинку немає, комунальні послуги не сплачують та їх місцезнаходження йому не відомо. Просить визнати [PERSON] та\~ [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим\~ будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач\~ не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, шляхом направлення судових повісток, клопотань про відкладення розгляду даної справи суду не направляли. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.11.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу від 15.02.2020 року [PERSON] належить на праві власності 23/50 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,\~ зареєстрованого в реєстрі за №656 та підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 208346828. Відповідно до інформації № 21-13.07-0866 від 25.11.2021 року, наданої відділом аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значаться відповідачі по справі, а саме [PERSON] з 20.11.2004 року та [PERSON] з 28.05.2013 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] у письмових поясненнях вказали, що доводяться позивачу сусідами, весною 2020 року відповідачі по справі виїхали з житлового будинку [ADDRESS] , фактичного місця проживання їм\~ їх не відомо. Із сформованої судом Інформації З Державного реєстру\~ речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна\~ Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеному будинку не проживає понад дев`ять років, за відсутності будь-яких домовленостей із представником власника та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даному будинку та в порядку ст.405 ч.2 ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved