Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської з позовом до ТОВ «ФК управління активами» в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №245598 вчинений 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 16 965 грн. за кредитним договором №1586187 від 29 січня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 вересня 2021 року була заблокована його зарплатна картка. При зверненні до банку позивачу стало відомо, що підставою для заблокування картки була постанова ст.державного виконавця Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зацеркляної Ю.О. про арешт коштів боржника. В телефонній розмові з державним виконавцем позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження №66722532 про стягнення на користь ТОВ «ФК управління активами» заборгованості у розмірі 16965 грн. на підставі виконавчого напису №245598 від 28.06.2021 приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає виконанню, оскільки вимоги не є безспірними, будь-яких кредитних договорів не укладав, а виконавчий напис вчинений з порушеннями вимог Закону України «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису №245598 вчиненого 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року\~відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відмовлено в залучення в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса\~Київського МНО\~Остапенка Є.М.\~та Солонянський\~ВДВС у\~Дніпровському районі\~Дніпропетровської області\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро). Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. 16 листопада 2021 року відповідачем в особі директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суду направлено заяву про визнання позовних вимог. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність її учасників без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив такі фактичні обставини справи. Згідно виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 245598, вчиненого 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» стягнуто за період з 20.06.2021 по 28.06.2021 загальну суму у розмірі 16965 грн. Згідно заяви про примусове виконання рішення від 06.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за №245598 від 28.06.2021 про стягнення з з [PERSON] 16\~965 грн. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2021 ВП №66722532, ст.державним виконавцем Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зацеркляною Ю.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису та в цей же день винесені постанови про арешт майна, арешт коштів боржника, а 09.09.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника 20 жовтня 2021 року ст.державним виконавцем Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Ю.О. виконавчий документ передано до Солонянського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»), Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»), Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 16 листопада 2021 року відповідачем в особі директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суду направлено заяву про визнання позовних вимог в якій відповідач просить задовольнити вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованим за №245598 від 28 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути половину суми сплаченого позивачем судового збору. За приписами\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених\~обставин суд\~приходить до\~висновку,\~що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 681 грн., інша частина судового збору в розмірі 681 грн. компенсується позивачу за рахунок державного бюджету. При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на сплату комісійної винагороди банку 30 грн. за переказ судового збору, витрат на врегулювання спору в позасудовому порядку 175 грн. та заявлених позивачем очікуваних витрат 495 грн., суд виходить з того, що розподілу судом підлягають лише фактичні витрати учасників справи. Так, позивач очікував понести витрати в сумі 495 грн. для надіслання учасникам справи відзиву на позовну заяву, однак враховуючи визнання позову відповідачем позивач не поніс таких витрат, тому підстави для стягнення 495 грн. відсутні. Щодо відшкодування витрат на сплату комісійної винагороди банку за переказ судового збору та витрат на врегулювання спору в позасудовому порядку суд вважає їх необґрунтованими та такими, що стягненню з відповідача не підлягають. Комісійна винагорода банку є платою за здійснення банком операції за переказ грошових коштів на відповідний рахунок, тобто не є судовими витратами позивача у розумінні цивільно-процесуального закону, а тому у стягненні з відповідача 30 грн. комісії за переказ судового збору суд відмовляє. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи, що процесуальні дії можуть бути вчинені лише у справі в якій відкрито провадження, витрати позивача на надіслання листів відповідачу та іншим особам до відкриття провадження у справі не є витратами, пов`язаними з розглядом справи у розумінні ЦПК України, тому у стягненні таких витрат з відповідача суд також відмовляє. Отже, відповідно до ст.141, 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 681 грн., інша частина судового збору в розмірі 681 грн. компенсується позивачу за рахунок державного бюджету На підставі викладеного,

Outcome: approved