Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у стосунках з [PERSON] (далі - Відповідач), від яких має дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 08. Зазначає, що за згодою батьків місце проживання дитини визначено з матір'ю, котра повністю утримує дитину, піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Окрім того, донька відвідує Центр сімейного розвитку «Щаслива родина» та студію танців «Emerald», оплату за які також здійснює позивач. Батько [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, підтримувати спілкування не бажає, не приймає участі у її вихованні, забезпеченні речами побутового та індивідуального вжитку, харчуванням, медичною допомогою, тощо. Позивач вказує, що 17.12.2016 року Відповідач надав письмову, нотаріально засвідчену, заяву про те, що відмовляється від своїх батьківських прав на дочку [PERSON], [INFO] та надає згоду на її удочеріння (усиновлення) будь-якою іншою особою, на розсуд матері. Позивач вказує, що 03.12.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. З цього часу теперішній чоловік допомагає їй займатись вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням доньки. Між ними панує взаємоповага та дружні відносини, перебувають у стосунках як батько з донькою. В зв'язку із викладеними обставинами, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримує . Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 08. За згодою батьків місце проживання дитини визначено з матір'ю, котра повністю утримує дитину, піклується про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Окрім того, донька відвідує Центр сімейного розвитку «Щаслива родина» та студію танців «Emerald», оплату за які також здійснює позивач, що підтверджується накладною № 97 від 15.12.2016 та квитанцією № 28/16 від 01.12.2016. Батько [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, підтримувати спілкування не бажає, не приймає участі у її вихованні, забезпеченні речами побутового та індивідуального вжитку, харчуванням, медичною допомогою, тощо. Позивач вказує, що 17.12.2016 року Відповідач надав письмову, нотаріально засвідчену, заяву про те, що відмовляється від своїх батьківських прав на дочку [PERSON], [INFO] та надає згоду на її удочеріння (усиновлення) будь-якою іншою особою, на розсуд матері, що підтверджується заявою зареєстрованою у реєстрі за № 1575. 03.12.2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівської міського управління юстиції у Донецькій області. З цього часу теперішній чоловік допомагає позивачу займатись вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням доньки. Між ними панує взаємоповага та дружні відносини, перебувають у стосунках як батько з донькою. Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 56/1 від 28.02.2017 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, своєю поведінкою та діями довів, що насправді не зацікавлений долею дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, суд позбавляє відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. На підставі, ст. ст. 150, 155, 157, 164 -165 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved