Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2009 році він купив будинок в [ADDRESS] у [PERSON] , [INFO]. Який на даний час помер. Земельну ділянку не зміг оформити, так як [PERSON] після її продажу виїхав із села. Спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Під будинком є земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд - 0,2500 га та ведення підсобного господарства - 0,2682 га. [PERSON] віддав йому державний акт на дану земельну ділянку. Починаючи з 2009 року і після смерті [PERSON] позивач, не будучи власником цієї земельної ділянки, добросовісно, відкрито та безперервно користувався земельною ділянкою площею 0,5182 га, тобто більше 10 років. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за набувальною давністю. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву розглядати справу без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO], помер [INFO] , відповідно до витягу про смерть, наданого Білокуракинським відділом ДРАЦС. Відповідно до Державного акту серії ЛГ 4030002182, [PERSON] , відповідно до рішення виконкому Павлівської селищної ради від 27.06.1997 року, передано у приватну власність земельну ділянку 0,5182 гектара на території с.Стативчине, Павлівської сільської ради. [PERSON] проживав до 2009 року у [ADDRESS]. В 2009 році продав будинок із земельною ділянкою позивачу [PERSON] .. Відповідно до довідки від 15.06.2021 року, виданої старостою сіл Павлівка, Заводянка, Стативчине, Хоменкове Друге - В.Вялим, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] більше 10 років. Присадібна ділянка становить: ОЖБ-0,25 га, ОСГ-0,2628 га.. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 18.06.2021 року, наданого завідувачем Білокуракинської державної нотаріальної контори В.Ю.Марченком, інформація щодо спадкоємців після смерті [PERSON] відсутня. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановленоЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першоїстатті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком та земельною ділянкою під будинком, що за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved