overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на наступне. З червня 2010 року позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], але шлюб офіційно не уклали. Під час їхнього спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком сина записали [PERSON], оскільки він народився під час шлюбу відповідачів. [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають та не підтримують шлюбні відносини вже 21 рік, а це виключає можливість походження [PERSON] від [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явися надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи і відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, позивач та відповідач [PERSON] підтримували сімейні відносини внаслідок яких народився [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження батьком [PERSON] записаний [PERSON]. В ч. 1 ст. 135 СК України вказано, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою . Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Як вбачається з ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви в яких визнали що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. Зважаючи на те, що відповідачі - позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання батьківства, посилаючись на наступне. [INFO] у м. Болонія в Італії народився [PERSON], матір'ю якого являється [PERSON], а батьком зареєстрований [PERSON]. Позивач підтримував з [PERSON] сімейні відносини, а [INFO] народився [PERSON].Позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON]. Представник позивач в судове засідання не з'явися надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи і відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, позивач та відповідачка [PERSON] підтримували сімейні відносини внаслідок яких в м. Болонія, [INFO] народився [PERSON], який згідно довідки Генерального консульства України від 07.03.2011 року №169 зареєстрований громадянином України. Згідно витягу зі свідоцтва про народження Батьком [PERSON] записаний [PERSON]. В ч. 1 ст. 135 СК України вказано, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою . Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Як вбачається з ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви в яких визнали що [PERSON] являється батьком [PERSON]. Зважаючи на те, що відповідачі - позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 20.12.2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось не вдалим. Спільне життя не склалось з причини різності характерів та поглядів на шлюб і сім"ю. Між ними втрачено почуття любові один до одного. Спільне проживання припинено з травня 2013 року. Суперечки з приводу проживання та виховання дітей - відсутні. Майнового спору не мають. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, майнового спору не має. Відповідач в судове засідання не з'явилася. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Зазначила, що майнового спору не має, з причиною розпаду сім"ї згодна. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2013 року виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис №19 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2013 року. Відсутність взаєморозуміння призвела до розпаду сім'ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Спірні правовідносини регулюються нормами сімейного права, викладеними в ст. 110 СК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позовні вимоги визнає. На підставі ст. ст.104,105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], про визнання батьківства, посилаючись на наступне. [PERSON] народився [INFO] в с. Вашківці, Сокирянського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та паспортом серії [NUMBER]. В свідоцтві про народження позивача матір помилково вказали як [PERSON] замість [PERSON], при цьому батька зазначили правильно - [PERSON]. [PERSON] ніколи немала прізвища [PERSON], позивач народився під час спільного проживання батьків. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують,та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не заявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи і відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Як вбачається з ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] визнала, що являється матір'ю [PERSON]. Зважаючи на те, що відповідач - позовні вимоги визнав, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], про відшкодування збитків в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 16762 грн. 44 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст. 169, 197 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2014 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Як зазначено в постанові, 06.01.2014 року [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21112, д.н. [NUMBER] по вул.Сумській в м.Харкові не обрав безпечну швидкість руху та інтервал, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, д.н. [NUMBER]. 25.02.2013 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ТП 43053Га/13х/шв. За даним договором автомобіль Тойота, реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований від ризику ДТП. Після настання страхового випадку, страхова компанія виплатила страхове відшкодування на умовах договору страхування, на підставі страхового акту № 1.002.14.00063/VESKO1668 від 20.01.2014р. (а.с.45) в розмірі 16762, 44 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 84812 від 21.01.2014 р. (а.с. 47). За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка причинила цю шкоду. У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сума сплаченого судового збору також підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 05.03.1989 року у Луцькому міському відділі ЗАГС Волинської області , між ним та відповідачкою було укладено шлюб, актовий запис № 305 . Від спільного подружнього життя у них народилася донька: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачкою не склалось , між ними постійно виникали непорозуміння. З 2001 року проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоч належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи у її відсутності суду не надала. Відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд проводить розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у матеріалах справи документів та доказів, ухвалює заочне рішення, проти чого не заперечив позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 05.03.1989 року у Луцькому міському відділі ЗАГС Волинської області, актовий запис № 305 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER].( а.с.8) Від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO]. З 2001 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити "[PERSON]". Згідно ст. 56 ч.3 Сімейного Кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 110 згаданого Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 30.07.1998 року в відділі РАЦС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 71. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зрозумів, що він з відповідачкою не можуть жити разом, так як в них різні погляди на спільне сімейне життя, між ними зникли взаєморозуміння та повага. Сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про визнання позову та розгляду справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 30.07.1998 року в відділі РАЦС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 71, було зареєстровано шлюб між сторонами, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Фактичні взаємини сторін не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім'ї. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що дійсними причинами розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними доказами та відповідають вимогам закону. Згідно ст.. 235 п.8 ЦПК України, після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 110-112 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 04 вересня 2009 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 203. Від шлюбу мають сина - [PERSON]. Сумісним подружнім життям з відповідачем не проживають. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні різних сімейних питань з відповідачем не приходять до згоди. На цій підставі між ними виникають сварки, непорозуміння, зникла повага один до одного. Позивач намагався зберегти сім'ю, але йому це не вдалося. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 04 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 203. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без нього, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2009 року (а.с.5) вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 04 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 203. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище "[PERSON]". Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, вони як одна сім'я не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 10 вересня 2009 року вони зареєстрували шлюб у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 217. [INFO] року від шлюбу в них народився син [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Сумісним подружнім життям з відповідачкою проживали до вересня 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні різних сімейних питань з відповідачем не приходять до згоди. На цій підставі між ними виникають сварки, непорозуміння, зникла повага один до одного. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 10 вересня 2009 року вони у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 217. Позивач в судове засідання не з'явився, надавдо суду заяву про розгляд справи без нього, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду телефонограму про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.04.2017 року (а.с.3) вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 10 вересня 2009 року вони у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 217. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, вони як одна сім'я не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, та інтересам їх дітей суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved