Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання її син- [PERSON], [INFO]. У червні 2014 року відповідач виїхав з квартири на інше місце проживання і забрав свої речі. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач знятися не бажає, чим порушує її право власника на користування та розпорядження своїм майном. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з,явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в яких позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (копія договору дарування з реєстраційним написом на документі про право приватної власності- а.с.5). У вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON], [INFO] (відомості адресно- довідкового підрозділу-а.с.14). У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України тает. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд, з урахуванням обставин справи ,згоди відповідача з позовом, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved