Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним відповідно до заповіту право власності на земельну ділянку, площею 3,5342 гектарів, що розташована на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області масив 5-6, ділянка [NUMBER], надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], померлі [INFO] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 908542, виданий Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 02 березня 2006 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON], якою 19.03.2004 року був складений заповіт, згідно якого вона [PERSON] заповідала сертифікат на право на земельну частку (пай). Будучи спадкоємцем за заповітом позивач звернувся у встановлений строк в Біляївську державну нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надано роз'яснення, що він маю право в судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку розміром 3,5342 гектарів, що розташована на території Васильвської сільської ради Біляївського району Одеської області масив 5-6 ділянка [NUMBER], що належала [PERSON], померлій [INFO] р. До судового засідання позивач не з'явився, але від нього до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Відносно відповідача [PERSON], на запит суду надійшла копія витягу про смерть. Врахувавши позицію позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 09.03.2009 року Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис №12, (а.с.4), якою 19.03.2004 року був складений заповіт, відповідно до якого вона заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) ОД № 0093403, виданий на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації від 20.12.1995 року за №158/95, земля перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Василівське». Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області Граждан Л.В., зареєстровано в реєстрі за №112 (а.с.5). Позивач звернувся в Біляївську районну державну нотаріальну контору Одеської області, але йому було відмовлено листом №2159/02-14 від 22.08.2012 року (а.с.8) в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з роз'ясненням про можливість звернення до суду. З огляду копії спадкової справи, вбачається, що інших спадкоємців, які б звернулись за прийняттям спадщині після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, не має (а.с.31 - 48). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1270 ЦК України спадкоємці протягом шестимісячного строку мають право звернутись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом. Відповідно до ст.328 ЦК України особа може набувати право власності на всіх підставах, не заборонених законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Пунктом 10 вказаної Постанови судам роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved