Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивач зазначила, що їй на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Власниками інших часток квартири є донька позивача [PERSON], та неповнолітня донька позивача [PERSON] Приблизно в 2007 році позивач надала дозвіл на реєстрацію у вищевказаній квартирі свого чоловіка, відповідача по справі, [PERSON] 08.01.2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З вересня 2013 року відповідач [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає. 01.09.2017 року позивач звернулась до відповідача з проханням знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS], але відповідач відмовився. Так як добровільно зніматись з реєстрації відповідач відмовляється, чим порушує права позивача, тому вона змушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності, та копією технічного паспорту. Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], підтверджується актом щодо непроживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за підписом депутата Обухівської міської ради від 05.09.2017 року, з якого вбачається, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 2013 року. Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб (ч.1 ст. 383 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не знятий з реєстрації, таким чином, враховуючи викладені обставини по справі, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved