Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що вони мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з цетралізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER]. В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року відповідачі несвоєчасно сплачують за послуги водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості: за послуги водопостачання за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2016 року в розмірі 1 494 грн. 52 коп., за послуги водовідведення за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2016 року в розмірі 1 132 грн. 06 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому позивач просить також стягнути з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 425 грн. 77 коп. за час прострочення та 3% річних від простроченої суми, що складає 57 грн. 48 коп. Представник позивача ПАТ «Харківводоканал» Санжаровська О.В. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг Комунального підприємства "Харківводоканал". Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В період з 01.09.2014 року по 31.03.2016 року відповідачі не регулярно і несвоєчасно сплачують за послуги водопостачання, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1494 грн. 52 коп., в період з 01.09.2014 року по 31.03.2016 року відповідачі не регулярно і несвоєчасно сплачують за послуги водовідведення, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1132 грн. 06 коп., що підтверджується довідкою, виданою позивачем. /а. с. 5-6/. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують зобов»язання щодо сплати за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов»язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторонни (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов»язанням, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскількі відповідачі несвоєчасно оплачують надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що привело до виникнення заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати за час прострочення грошового зобов»язання, що складає 425 грн. 77 коп., а також 3% річних від простроченої суми, що складає 57 грн. 48 коп. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Також з відповідачів на користь позвиача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved