Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй на підставі договору дарування 48/200 часток домоволодіння від 07.10.2016 та договору купівлі-продажу 48/200 часток домоволодіння від 19.05.2017 на праві приватної власності належить 96/200 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , однак фактично вони там не проживають понад одного року. Після укладання між нею та відповідачем [PERSON] договору дарування 48/200 часток 07.10.2016, відповідач одразу поїхав на заробітки до Польщі, і як їй відомо від знайомих, він перебуває там і по теперішній час. [PERSON] вона взагалі ніколи не бачила і де вона може перебувати їй невідомо. Відповідачі не проживають в будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла не беруть участі, їх особистих речей в будинку немає. Жодних перешкод відповідачам у користуванні вказаним житловим приміщенням вона не чинила. Викладені обставини стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03 червня 2021 року залучено до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Ухвалою суду від 03 червня 2021 року залучено до участі у справі Департамент адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~радив якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. (а.с. 60) Відповідачі, будучи належним чином\~\~повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, тому суд відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та у зв`язку із зайнятістю на роботі просив слухання справи проводити за його відсутності та винести рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а.с. 58-59) Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання явку свого представника не забезпечили, будь-яких заяв, письмових пояснень чи клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування 48/200 часток домоволодіння від 07 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., реєстровий № 2095, належить 48/200 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). З вказаного договору купівлі-продажу також вбачається, що відповідач [PERSON] є колишнім власником вказаних 48/200 часток домоволодіння та виступив стороною дарувальника у зазначеному договорі. Також позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 48/200 часток домоволодіння від 19 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., реєстровий № 1451, належить ще одні 48/200 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16) В загальному розмірі позивач [PERSON] є власником 20/100 часток вказаного домоволодіння, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 250190995 від 28.03.2021 (а.с. 51) Власником інших 80/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 260241779 від 07.06.2021 (а.с. 52-54) Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 869 від 03 березня 2021 року, виданої відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] власник 48/100, а також відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту вказаної довідки також вбачається, що родинних стосунків між позивачем та відповідачами не встановлено (а.с.9). Позивач зазначає, що відповідачі, не зважаючи на те, що на теперішній час не є власниками спірного домоволодіння, не є її родичами та протягом тривалого часу не проживають у вказаному домоволодінні, проте залишаються зареєстрованими, чим порушують законні права та інтереси позивача. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації проживання в Україні здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 346 ЦК України визначено підстави припинення права власності, зокрема п.1 ч. 1 вказаної статті передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 07.02.2014 року №5, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Крім того, Верховний Суд, аналізуючи норми права щодо співвідношення права володіння та права користування житлом визначив, що правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом у Постановах від 15.08.2018 року у справі № 595/1271/16-ц та від 25.04.2019 року по справі № 761/13293/16-ц. Отже, суд вважає, що в даному випадку\~\~відповідачі втратили право на користування спірним домоволодінням, оскільки право власності відповідача [PERSON] на частину спірного домоволодіння було припинено, внаслідок її дарування, відповідач [PERSON] , виходячи з однойменного прізвища, є членом родини відповідача [PERSON] та не перебуває у родинних стосунках з новими власниками спірного домоволодіння позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] , відповідачі у спірному домоволодінні не проживають та не пов`язані спільним побутом з позивачем чи третьою особою, а отже і наявні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Також, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved