Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Ганичівської сільської ради, [PERSON] про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що починаючи з 2001 року вона постійно проживає у [ADDRESS]». З 1998 року в її користуванні, а також в користуванні її чоловіка, перебувала земельна ділянка площею 0.07 га. по [ADDRESS] та використовувалася для будівництва та обслуговування житлового будинку, як присадибна земельна ділянка. [INFO] року її чоловік [PERSON] помер, після чого земельна ділянка площею 0.07 га. по [ADDRESS] перебуває в її одноосібному користуванні. Також позивач вказує, що рішенням 2-ої сесії 23-го скликання Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 року її чоловікові [PERSON] передавалася у приватну власність земельна ділянка площею 0.07 га. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 08.04.2001 року їй було передано у власність земельну ділянку площею 0.07 га. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Однак в подальшому рішенням Тячівського районного суду від 19.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16.05.2013 року у цивільній справі № 711/8922/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON], Ганичівської сільської ради, третьої особи - управління Держкомзему у Тячівському районі про скасування державного акту на право приватної власності на землю та зобов'язання знести огорожу, було визнано незаконним та скасовано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий на підставі рішення Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 року на її ім'я. Позивачка вказує , що підставою для скасування державного акту на землю послужили ті обставини, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю було порушено норми діючого законодавства, оскільки вона із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки не зверталася, рішення про передачу у власність земельної ділянки, на підставі якого видався державний акт, видавалося її чоловіку [PERSON] , а не їй, державний акт виданий з технічними помилками у частині визначення меж. Суд апеляційної інстанції при розгляді справи також зазначив, що державний акт виготовлений з технічними помилками, внаслідок чого [PERSON] не може оформити своє право на суміжну з нею земельну ділянку. А тому, оскільки виданий на її ім'я державний акт на право приватної власності на землю було визнано недійсним, а рішення суду набуло законної сили, вона вирішила заново оформити право власності на земельну ділянку площею 0.07 га. по [ADDRESS] у с. Ганичі для будівництва та обслуговування житлового будинку, в зв'язку з чим зверталася до Ганичівської сільської ради з заявами про надання дозволу на виготовлення проекту відводу зазначеної земельної ділянки у власність. Зокрема позивачка зазначила, що 29.12.2012 року вона зверталася до Ганичівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0.07га. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, однак у вирішенні даної заяви було відмовлено у зв'язку з тим , що на той час виданий на її ім'я державний акт на право власності на землю [NUMBER] від 08.04.2001 року не був скасований. У подальшому, 25 червня 2013 року вона повторно зверталася до Ганичіської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0.07 га. по [ADDRESS] у с.Ганичі для будівництва та обслуговування житлового будинку. Але у вирішенні даної заяви також було відмовлено з тих мотивів, що фактичні межі земельної ділянки накладаються на межі сусідньої земельної ділянки [PERSON], що стверджує листом Ганичівської сільської ради від 23.05.2014 року № 114/02-34. Пізніше їй стало відомо, що рішенням 14-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 27.09.2013 року № 818 відповідачці [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки площею 0.1259 га. , розташованої по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивачка вказує, що у червня 2016 року вона звернулася до Тячівського районного суду з позовом до Ганичівської сільської ради, [PERSON] про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії. У цивільній справі № 307/2325/14-ц (провадження № 2/307/11/16) нею заявлені позовні вимоги про визнання незаконними та скасування: рішення 14-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 27.09.2013р. № 818 про надання гр. [PERSON], мешканці [ADDRESS], дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1259 га, розташованої по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; рішення 14-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 04.11.2013р. № 854 «Про затвердження акту комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та розвитку села», рішення 13-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 26.06.2013р. про відмову [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відводу земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], та зобов'язання відповідача - Ганичівську сільську раду Тячівського району Закарпатської області розглянути на черговій сесії питання про надання мені - позивачці [PERSON], мешканці с. Ганичі, [ADDRESS], дозволу на розробку проекту відведення щодо надання у власність земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку. У процесі розгляду судом зазначеної цивільної справи, а саме у судовому засіданні, що відбувалося 23.05.2016 р., представником відповідачки у справі [PERSON] було надано для приєднання до матеріалів справи копію рішення 22-ої сесії 6-го скликання (друге пленарне засідання) Ганичівської сільської ради від 26 червня 2015 року №1242, згідно якого було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, мешканці с. Ганичі, [ADDRESS] [PERSON] в с. Ганичі, [ADDRESS] площею 0,0400 га. Зі змісту рішення вбачається, що таке приймалося за результатами розгляду та обговорення її заяви про збільшення розміру позовних вимог, поданої у цивільній справі, у якій, мною, в тому числі, була заявлена позовна вимога про зобов'язання Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області розглянути на черговій сесії питання про надання позивачці [PERSON], мешканці с. Ганичі, [ADDRESS], дозволу на розробку проекту відведення щодо надання у власність земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої по [ADDRESS] Тячівського району для будівництва і обслуговування житлового будинку. Позивачка вважає, що рішення 22-ої сесії 6-го скликання (друге пленарне засідання) Ганичівської сільської ради від 26 червня 2015 року №1242, було прийнято з порушенням вимог земельного законодавства та її прав на землю, є незаконним і підлягає до скасуванню, виходячи з наступних підстав: У її користуванні перебуває земельна ділянка площею саме 0,07 га по [ADDRESS] у с. Ганичі для будівництва і обслуговування житлового будинку. Зазначеним рішенням відповідача було безпідставно визначено площу земельної ділянки, дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо якої надавався сільською радою, а саме - 0,0400 га. Жодних законодавчо передбачених перешкод для надання їй позивачці дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відводу земельної ділянки саме площею 0,07 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] у с. Ганичі не має, і на момент прийняття рішення від 26 червня 2015 року №1242 не було. Згідно наданої позивачкою до Ганичівської сільської ради заяви, копія якої міститься у матеріалах справи, вона просила надати їй дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої по [ADDRESS] у с. Ганичі для будівництва і обслуговування житлового будинку. Зміст поданої нею до відповідача заяви про надання їй дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки відповідав вимогам ч.6 ст.118 ЗК України та нею були додані всі передбачені зазначеною нормою закону документи. Разом з тим, відповідачем - Ганичівською сільською радою було безпідставно визначено площу земельної ділянки 0,0400 га, при тому, що у заяві площа земельної ділянки була зазначена 0,07 га, чим порушено вимоги ч.6 ст.118 ЗК України та її права на користування земельною ділянкою. Відповідачем було вирішено надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0400 га , хоча у заяві вона зазначала площу земельної ділянки 0,07 га, яка підтверджена відповідними графічними матеріалами. Позивачка вказує, що у її користуванні для будівництва і обслуговування житлового будинку перебуває земельна ділянка площею саме 0,07 га по [ADDRESS] у с. Ганичі. Згідно обмірів фактичних меж земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], проведених 16.10.2012 р. спеціалістами ДП «Закарпатгеодезцентр», про що складено план земельної ділянки, площа земельної ділянки становила 0,07 га. У судовому засіданні 23.05.2016р. позивачкою також було додано до матеріалів справи план розташування земельної ділянки по [ADDRESS] у с. Ганичі, складений ТОВ «Гео-Земля», згідно якого вбачається, що площа земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, складає саме 0,07 га. Згідно по господарської книги виконкому Ганичівської сільської ради за дворогосподарством по [ADDRESS] рахується земельна ділянка площею 0,07 га. Зазначена обставина стверджується довідкою виконкому Ганичівської сільської ради №05 від 22.04.2013р., яка надавалася Ганичівською сільською радою до матеріалів цивільної справи №711/8922/2012 Тячівського районного суду та копією облікової картки по господарського обліку на 2011- 2015 роки, наданою Ганичівською сільською радою на запит адвоката. Факт користування позивачкою земельної ділянки площею 0,07 га по [ADDRESS] стверджується також рішенням 2-ої сесії 23-го скликання Ганичівської сільської ради від 23.05.1998р., згідно якого її чоловікові [PERSON] передавалася у приватну власність земельна ділянка площею 0,07 га по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Також факт користування позивачкою земельної ділянки площею 0,07 га стверджується наявністю державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 08.04.2001р., згідно якого їй було передано у власність земельну ділянку площею 0,07 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Таким чином, той факт, що у користуванні позивачки перебуває присадибна земельна ділянка площею 0,07 га (а не 0,04 га), розташована по [ADDRESS] у с. Ганичі, для будівництва і обслуговування житлового будинку, є доведеним повністю. Позивачка вважає, що Ганичівською сільською радою, у процесі розгляду цивільної справи в суді, було умисно видано рішення щодо земельної ділянки площею 0,04 га, щоб тим самим позбавити її частини користованої земельної ділянки площею 0,03 га, яка сільською радою планується передати у власність гр. [PERSON]. А саме, Ганичівська сільська рада рішенням від 27.09.2013р. надала гр. [PERSON] дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1259 га, до складу якої входить також земельна ділянка площею 0,03 га, яка є частиною земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої по [ADDRESS] і перебуває у користуванні [PERSON]. Факт визнання недійсним і скасування зазначеного державного акту у судовому порядку жодним чином не спростовує факт, що у її користуванні знаходилася земельна ділянка саме площею 0,07 га, оскільки державний акт був скасований не з підстав порушення права [PERSON] на землекористування, а внаслідок того, що рішення сільської ради, яке послужило підставою для видачі державного акту, надавалося на ім'я її чоловіка [PERSON], а не на її ім'я, та у зв'язку з допущенням технічної помилки при виготовленні державного акту - було неправильно зазначено опис меж земельної ділянки у державному акті, у зв'язку з чим суміжні землекористувачі, в тому числі і [PERSON] не мали змоги оформити правовстановлюючі документи на власні земельні ділянки. А саме, у державному акті було зазначено наступний опис меж земельної ділянки: від А до Б - землі загального користування (вул. Леніна), від Б до В - землі [PERSON], від В до Г - землі під водою (струмок), від Г до А - землі [PERSON], хоча виходячи з фактичного розташування земельної ділянки опис меж повинен зазначатися іншим чином. З наявної у матеріалах цивільної справи кадастрової справи (технічної документації) по виготовленню державного акут на право власності на землю вірно зазначені площа та конфігурація користованої нею земельної ділянки площею 0,07 га по [ADDRESS] Позивачка стверджує, що під час розгляду цивільної справи №711/8922/2012 Тячівським районним судом не було встановлено порушення з її боку прав на землекористування суміжних користувачів, в тому числі і [PERSON]. Звертаю увагу суду на ту обставину, що згідно державного акту [NUMBER] від 08.04.2001р. її земельна ділянка межувала зі струмком. На даний час, [PERSON] виготовлено план земельної ділянки по [ADDRESS], згідно якого площа її земельної ділянки складає 0,1259 га, а моєї земельної ділянки - лише 0,04 га внаслідок чого її земельна ділянка не межує зі струмком, а з боку струмка межує з земельною ділянкою [PERSON] На думку позивачки з виготовленого [PERSON] плану земельної ділянки по [ADDRESS], чітко видно, що її земельна ділянка збільшилася на 0,03 га за рахунок використовуваної позивачкою земельної ділянки по [ADDRESS], а тому позивачка вважає, що при прийнятті рішення про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0.1259 га. не було враховано, що частина із цієї земельної ділянки площею 0.03 га. не є вільною, а перебуває в її користуванні. Позивачка стверджує, що заяви про добровільну відмову від користування земельною ділянкою нею не подавалося. Ганичівською сільською радою не дотримано вимог земельного законодавства. З метою оспорювання рішення 22-ої сесії 6-го скликання (друге пленарне засідання) Ганичівської сільської ради від 26 червня 2015 року №1242 нею було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі № 307/2325/14-ц (провадження № 2/307/11/16). Проте, ухвалою Тячівського районного суду від 14.06.2016р. було відмовлено у прийнятті її заяви про збільшення розміру позовних вимог від 6 червня 2016 року до спільного розгляду у цивільній справі № 307/2325/14-ц (провадження № 2/307/11/16) за позовом [PERSON] до Ганичівської сільської ради, [PERSON] про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії, заяву їй повернуто та роз'яснено право на подання вказаного позову в загальному порядку. Позивачка вважає дане рішення безпідставним, оскільки, на її думку, жодних накладок фактичних меж земельної ділянки на межі сусідньої земельної ділянки не було. Крім того , на момент прийняття даного рішення, відповідачці [PERSON] не видавалося рішення на земельну ділянку по [ADDRESS], у неї були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Натомість, розглянувши заяву [PERSON], Ганичівська сільська рада прийняла рішення про надання їй дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0.1259 га., не звернувши уваги, що така земельна ділянка накладається на частину земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні і площа накладки складає 0.03 га. Тобто, на думку позивачки, у даному випадку була надана незаконна перевага відповідачці [PERSON]. Посилаючись на вимоги ст.ст. 78 ч.2, 116 ч.5, 118 , 141, 143, 155 ЗК України, ч.10 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», просить визнати незаконним та скасувати рішення 22-ої сесії 6-го скликання (друге пленарне засідання) Ганичівської сільської ради від 26 червня 2015 року №1242, згідно якого було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, мешканці с. Ганичі, [ADDRESS] [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,0400 га. та зобов'язати відповідача - Ганичівську сільську раду Тячівського району Закарпатської області розглянути на черговій сесії питання про надання позивачці [PERSON], мешканці с. Ганичі, [ADDRESS], дозволу на розробку проекту відведення щодо надання у власність земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Подальший розгляд справи було продовжено у відсутності позивача та її представника, за їх заявою, на підставі ст. 169 ЦПК України. Представник Ганичівської сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечив стверджуючи, що оскаржене рішення відповідає вимогам закону, а тому просить в позові відмовити Подальший розгляд справи було продовжено у відсутності представника відповідача на підставі ст. 169 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням 2-ої сесії 23-го скликання Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 року чоловікові позивачки [PERSON] передавалася у приватну власність земельна ділянка площею 0.07 га. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, однак державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 08.04.2001 року, що виданий на підставі вказаного рішення, виданий їй, що посвідчує, що їй було передано у власність земельну ділянку площею 0.07 га. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням Тячівського районного суду від 19.11.2012 року, скасовано вказаний державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], оскільки виданий на підставі рішення Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 року на ім'я позивачки із-за технічної помилки. Чоловік позивачки [INFO] року помер, а тому уже 29.12.2012 року позивачка зверталася до Ганичівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0.07га. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, однак у вирішенні даної заяви було відмовлено у зв'язку з тим , що на той час виданий на її ім'я державний акт на право власності на землю [NUMBER] від 08.04.2001 року не був скасований. 25 червня 2013 року вона повторно зверталася до Ганичіської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0.07 га. по [ADDRESS] у с.Ганичі для будівництва та обслуговування житлового будинку. Але у вирішенні даної заяви також було відмовлено з тих мотивів, що фактичні межі земельної ділянки накладаються на межі сусідньої земельної ділянки [PERSON], що стверджує листом Ганичівської сільської ради від 23.05.2014 року № 114/02-34. Рішенням 22-ої сесії 6-го скликання (друге пленарне засідання) Ганичівської сільської ради від 26 червня 2015 року №1242, було надано [PERSON]М дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, площею 0,0400 га. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку. Та згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У відповідності до 2 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до п. «б», «в» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Згідно ч.1,2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частиною 1 ст.118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, Відповідно до ч. 7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до заяви позивачки поданої до Ганичівської сільської ради вона просила надати їй дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої по [ADDRESS] у с. Ганичі для будівництва і обслуговування житлового будинку. Зміст поданої нею до відповідача заяви про надання їй дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки відповідав вимогам ч.6 ст.118 ЗК України та нею були додані всі передбачені зазначеною нормою закону документи. Таким чином, суд вважає, що Ганичівською сільською радою було безпідставно визначено площу земельної ділянки 0,0400 га, при тому, що у заяві та доданих до неї документів площа земельної ділянки була зазначена 0,07 га, чим порушено вимоги ч.ч.6,7 ст.118 ЗК України. При цьому, суд вважає, що сесією Ганичівської сілької ради при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано, що земельна ділянка площею саме 0,07 га по [ADDRESS] у с. Ганичі знаходилась у користуванні позивачки, що стверджується довідкою виконкому Ганичівської сільської ради №05 від 22.04.2013р., та копією облікової картки по господарського обліку на 2011- 2015 роки,. Факт користування позивачкою земельної ділянки площею 0,07 га по [ADDRESS] стверджується також рішенням 2-ої сесії 23-го скликання Ганичівської сільської ради від 23.05.1998р., згідно якого її чоловікові [PERSON] передавалася у приватну власність земельна ділянка площею 0,07 га по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Також факт користування позивачкою земельної ділянки площею 0,07 га стверджується наявністю державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 08.04.2001р., згідно якого їй було передано у власність земельну ділянку площею 0,07 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що слід визнати не законним та скасувати рішення 22-ої сесії 6-го скликання ( друге пленарне засідання ) Ганичівської сільської ради від 26 червня 2015 року №1242, згідно якого було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, мешканці [ADDRESS] а [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,0400 га та слід зобов'язати Ганичівську сіль ску раду Тячівського району Закарпатської області розглянути на черговій сесії питання про надання [PERSON], мешканці [ADDRESS] дозволу на роробку проекту відведення щодо надання у власність земельної ділянки площею ),07 га, розташованої по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Outcome: approved