Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 43274.25 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 22.11.2011 року, а також понесених судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 6500.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Проте, свої зобов»язання відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.11.2016 року, утворилась заборгованість в розмірі 43274.25 грн., яка складається із 5124.64 грн. заборгованості за кредитом; 32712.74 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 2900.00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500.00 грн. - штрафу (фіксованої частини); 2036.87 грн. - штрафу (процентної складової), яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явилися, представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі; відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 22.11.2011 року позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 6500.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана відповідачем заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування банківською карткою та Тарифами банку складає між [PERSON] та банком договір і згода на це засвідчена підписом відповідача в анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в «Приватбанку» (а.с.6). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та комісії (а.с.26 зворотній бік). Згідно п.1.1.7.14 Умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов»язаний сплачувати комісію та інші платежі, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, згідно з тарифами (а.с.19). У відповідності до положень п.1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань передбачених договором більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с.17 зворотній бік). Згідно з п.1.1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, клієнт вносить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0.1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.18). Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови вищевказаного кредитного договору щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року, утворилась заборгованість в розмірі 43274.25 грн., яка складається із 5124.64 грн. заборгованості за кредитом; 32712.74 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 2900.00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500.00 грн. - штрафу (фіксованої частини); 2036.87 грн. - штрафу (процентної складової) (а.с.4-5). Останній платіж в рахунок кредитної заборгованості здійснено відповідачем в червні 2014 року (а.с.5). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до положень ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а тому, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з нього 43274.25 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 22.11.2011 року обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору, який відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved