Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 27.05.2008 р. кредитним договором Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Позивач посилається на те, що відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 31.01.2015 р. становить 19 856,42 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги Банку визнала у повному обсязі та зазначила, що заборгованість за кредитним договором виникла у зв'язку з фінансовими проблемами, оскільки крім пенсії, інших доходів не має. [PERSON] зазначила, що з 21.10.2014 р. вона призначена опікуном чотирьох малолітніх дітей, у зв'язку з чим просила розстрочити виплату заборгованості, оскільки не має можливості одразу погасити кредит. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 27.05.2008 р. кредитним договором Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов»язання, надавши відповідачу кредит, в обсязі та на умовах, визначених сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, Правилами користування платіжними картками і Тарифами Банку. Відповідно до п.6.9 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язалася у разі виникнення заборгованості за картрахунком у результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках погашати заборгованість протягом 30 днів з дня її виникнення. Відповідно до п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 гривень + 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала свої зобов»язання за Кредитним договором. Як зазначає позивач, заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 19 586,42 гривень, з яких: · 12 577,20 гривень - заборгованість за кредитом; · 5 738,44 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, передбачені пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 250,00 гривень - штраф (фіксована частина); - 920,78 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до п.9.12 Кредитного договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Жодних заяв про припинення дії договору на адресу Банку від відповідача не надходило. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за Договором в повному обсязі, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Відсутність коштів у боржника не звільняє його від обов»язку виконати умови Кредитного договору. Відповідно до ст..217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Аналізуючи положення ст.373 ЦПК України, суд за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 1 групу, не працює, утримується за рахунок пенсії . Крім того на утриманні відповідача перебуває четверо малолітніх дітей, які відповідно до розпорядження Голосіївського районної в м.Києві державної адміністрації №№ 647, 650, 648, 649 від 21.10.2014 р. були передані їй під опіку. З огляду на викладені обставини, враховуючи матеріальний стан боржника, беручи до уваги позицію відповідача у справі щодо добровільного бажання виконати рішення суду і для забезпечення його реального виконання, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та розстрочити виконання рішення суду, шляхом стягнення щомісячних платежів в розмірі 1000 гривень, з урахуванням розміру її пенсії. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved