overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду 02.08.2017 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 119. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO], яка проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, постійні сварки роблять їхнє життя неможливим. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя на даний час немає. В зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розлучення залишити прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, надала тзаяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу(а.с.22). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2014 року (а.с. 8). Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, постійні сварки роблять їхнє життя неможливим. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду 22.11.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002 року, який зареєстровано Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу вони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя на даний час немає. В зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]"; стягнути з відповідача, понесені судові витрати в розмірі 551,20грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає(а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу(а.с.24). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002 року, який зареєстровано Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.02.2002 року (а.с. 4). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. На даний час подружжя проживає окремо, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та буде мешкати з нею після розірвання шлюбу. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду 22.11.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, який зареєстровано Кінненською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя на даний час немає. В зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розлучення залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає. У разі неявки відповідача до судового засідання прохає винести заочне рішення (а.с.26). Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення справи та заперечення на позов не надав(а.с.20,21,25,27). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Кінненською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого Кінненською сільською радою Лозівського району Харківської області, 25.09.2004 року (а.с. 4). Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. На даний час вони шлюбні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Питання про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя на даний час не виникає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

позивач звернулася до суду 23 січня 2015 року з позовом, вказавши, що відповідач [PERSON] є її батьком. Вона є студенткою професійно-технічного училища № 79, навчається за спеціальністю "Художник розмалювання по дереву", термін навчання до 27.06.2015 р. Вона отримує стипендію у розмірі 306,00 грн. на місяць, інших джерел доходу немає, мешкає окремо від батька та матері за місцем навчання в смт. Петрівка, гроші витрачає на проїзд. Крім того, вона є інвалідом 3 групи, допомогу по інвалідності наразі не отримує в зв'язку з переоформленням документів, однак кошти на лікуванні необхідні, допомоги матері не вистачає на її утримання. В зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної підтримки свого батька, тому просить стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 части всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня початку нею навчання і до закінчення навчання. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.14). Відповідач [PERSON] про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив (а.с.16-18). Третя особа [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.13). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження), та зареєстрована разом з матір'ю (а.с.8 - копія довідки). Позивач студенткою ПТУ № 79 смт. Петриківка Дніпропетровської області, навчається за денною формою навчання, за спеціальністю «Художник розмалювання по дереву» (а.с. 7 - копія довідки), на бюджетній основі та отримує стипендію, яка за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2014 р. складає 1205,60 грн. (а.с. 9 - копія довідки). Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст. 199 СК України). Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги свого батька на навчання, тому з урахуванням обставин справи, оскільки позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову та їх обґрунтування не надав, судом розмір аліментів визначається в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду 27.12.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2001 року, який зареєстровано Царедарівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 07. Від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження, які проживають з нею та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, постійні сварки та суперечки робить їхнє життя неможливим. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя на даний час немає. В зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розлучення залишити прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає(а.с.27). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу(а.с.28). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2001 року, який зареєстровано Царедарівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2001 року (а.с. 9). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, постійні сварки та суперечки робить їхнє життя неможливим. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження, які проживають з позивачем та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, зокрема ј частину земельної ділянки, що розташована на території Крутівської сільської ради Кодимського району Одеської області, загальною площею 7,56 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №155819, вказуючи, що земельна ділянка належала померлій [INFO] [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] в рівних долях були [PERSON] та [PERSON] , які спадщину прийняли. [INFO] [PERSON] помер. Неповнолітній [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] та прийняли спадщину однак оформити право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку неможливо, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності на земельну ділянку був втрачений. У зв`язку з цим позивач просила визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на ј частину спірної земельної ділянки. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду в квітні 2014 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку в зв'язку з тим, що вона з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO], але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 від всіх видів доходів він не має можливості, оскільки він являється інвалідом 3 групи загального захворбювання і потребує лікування, працює на ПАО "МГЗК" і його заробітна плптп за місяць складає 1156,31 грн., іншого доходу не має, згоден сплачувати аліменти в меншому розмірі, інших утриманців він не має. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] працює, отримує заробітну плату згідно довідки головного бухгалтера № 951/10, являється інвалідом 3 групи та отримує пенсію але є працездатним, інших утриманців не має, згідно вимог Сімейного Кодексу України він зобов'язаний утримувати дитину, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] є рідною матірю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №696 від 05.09.2017 року на ім`я " [PERSON] ". Позов мотивується тим, що відповідачі не зазначили позивача спадкоємцем 1 черги у заявах про прийняття спадщини, які подані до нотаріуса після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] є рідною матірю [PERSON] , [INFO] , однак у зв`язку з помилкою у документах вона не може підтвердити факт родинних відносин з померлим. В судовому засіданні позивач та представники позивача підтримали позов. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, відзиву на позов, заяв та клопотань не надала. Суд провів судове засідання відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Судом встановлено. Відповідно до офіційного перекладу довідки про народження №1620 від 21.11.2017 року, з російської на українську мову, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . В оригіналі довідки батьками «[PERSON]» зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.12,13). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.09.2017 року [PERSON] [INFO] - помер [INFO] (а.с.23). Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.04.2018 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи - приватний нотаріус Слаєва Р.К., [PERSON], [PERSON] , в порядку окремого провадження, про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду з підстав наявності спору про право (а.с.42). Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, субнормативний запис імені « [PERSON] » зумовлений графічним посередництвом відповідного російського запису «[PERSON]». Таке орфографічне розподібнення записів цього імені в документах однієї особи як наслідок міжмовних перетворень є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії, що не дає позивачу в подальшому розпорядитися своїм правом на спадщину. Тому позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved