Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з такого матеріальну шкоду в розмірі 57 335 дол. США та 3 000 Євро з урахуванням зміни підстав позову враховуючи положення ст.ст. 1058-1060 ЦК України, виключивши з таких ст. 1172 ЦК України. В обґрунтування позову покликається на те, що 12.04.2010, 20.09.2011, 27.12.2011 та 28.05.2012 року у Дрогобицькому відділенні ПАТ «Державний експортно-імпортний бак України» він уклав депозитні договори № 38875-28701, № 38875-29721, № 38875-31561 та № 38875-31856 відповідно., за яким ним було внесено 33 675 дол. США, 13 700 Дол. США, 3 000 Євро, та 10 000 Дол. США відповідно на рахунки у банку у повній відповідності до умов вищезазначених договорів. Дані договори зі сторони банку були скріплений відтиском печатки та власним підписом керівником відділення [PERSON]. Крім цього, йому було видано також квитанції до такого договору, в яких містяться підпис та печатка «Каса №1». Дані кошти він мав намір розмістити саме в даному банку, так як знав, що такий є державним, має бездоганну репутацію та вклади котрі в ньому знаходяться гарантовані бюджетом України. Він не мав жодних сумнівів щодо правильності процедури оформлення вкладу та дій щодо керівника банківської установи. Крім цього, йому були видані всі необхідні документи, які підтверджують факт укладення договору та його виконання в майбутньому. В подальшому, як стало відомо, вищевказані рахунки [PERSON] не відкрила та не зареєструвала. Так само як і вказані кошти не були повернуті. Відкриття банківських рахунків та облікування на них грошових коштів, на підставі укладеного договору банківського вкладу є обов'язком банку (ч.3 ст. 1058, ч.2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій) з юридичними та фізичними особами», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, відсутність реєстрації такого договору, і як наслідок необлікування на них грошових коштів, на підставі укладеного договору, слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Позивач та його представник [PERSON] підтримали уточненні позовні вимоги, відмовившись від стягнення моральної шкоди, та дали пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному. Представник відповідача Городній О.М. проти позову заперечила, з підстав, викладених письмово, звертаючи увагу, що договір за яким позивачка просить стягнення коштів є нікчемним, оскільки не дотримано форму такого, отже не породжує юридичних наслідків. Крім цього, згідно фотокопій наявних квитанцій, позивачу виплачувались відсотки по вкладу та по деяким платіжним документам здійснювались операції, що за своїм призначенням та описом мали б слугувати підтвердженням внесення коштів на рахунок проте мали ряд недоліків на котрі звернула увагу представник Відповідача, отже дані документи не можуть бути належним та допустимим доказом внесення позивачем коштів на вкладний рахунок згідно з договором банківського вкладу. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що 12 квітня 2010 року між Публічним акціонерним товариством « Державний експортно-імпортний банк України», в особі начальника відділення в м. Дрогобич [PERSON], яка діє на підставі Положення про відділення та довіреності №010-01/224 від 18.01.2010 року та [PERSON] укладено договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-28701 на суму 33 675 дол. США на термін 186 календарних днів з 12 квітня 2012 року по 14 жовтня 2010 року із розрахунку 9 відсотків річних на суму вкладу. Такий договір скріплений підписами сторін та печаткою банку. В подальшому зазначена сума була поділена на 2 вклади на суму 25 000 Доларів США, та 8 675 Доларів США. Так 14 жовтня 2010 р. (дата закінчення вище згадуваного договору № 38875-28701) було укладено договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29455 на суму 25 000 дол. США на термін 183 календарних днів з 14 жовтня 2010 року по 14 квітня 2011 року із розрахунку 8,3 відсотків річних на суму вкладу. Крім того у вказану дату було укладено інший договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29456 на суму 8 675 дол. США на термін 183 календарних днів з 14 жовтня 2010 року по 14 квітня 2011 року із розрахунку 8,3 відсотків річних на суму вкладу. В подальшому договір № 38875-29455 було пролонговано шляхом укладення договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29912 на суму 25 000 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 квітня 2011 року по 28 жовтня 2011 року із розрахунку 5,1 відсотків річних на суму вкладу. Підтвердженням того, що сума зазначена сума вкладу була внесена на відповідні рахунки банку є квитанція від 31 жовтня 2011 р. на суму 639,25 Доларів США згідно якої відбулась виплата нарахованих відсотків з рахунку котрий зазначений в згадуваному договорі, а саме [NUMBER]. В подальшому даний договір було вчергове пролонговано шляхом укладення договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29990 на суму 25 000 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 жовтня 2011 року по 28 квітня 2012 року із розрахунку 5,9 відсотків річних на суму вкладу. По даному вкладу також було виплачено відсотки в дату його закінчення, а саме квитанцією від 28.04.2012р. було засвідчено факт виплати [PERSON] 739,52 Долари США з рахунку визначеного в згадуваному договорі № [NUMBER], з призначення виплата відсотків по депозитному вкладу №29990 від 28.10.2011 р. Вчергове дана сума була переукладена а договір пролонгований шляхом укладення нового договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29990 на суму 25 000 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 квітня 2012 року по 30 жовтня 2012 року із розрахунку 7,0 відсотків річних на суму вкладу. Щодо іншого вкладу на суму 8 675 Доларів США, то він був пролонгований шляхом укладення договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29913 на суму 8 675 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 квітня 2011 року по 28 жовтня 2011 року із розрахунку 5,1 відсотків річних на суму вкладу. Підтвердженням того, що сума зазначена сума вкладу була внесена на відповідні рахунки банку є квитанція від 31 жовтня 2011 р. на суму 221,82 Доларів США згідно якої відбулась виплата нарахованих відсотків з рахунку котрий зазначений в згадуваному договорі, а саме [NUMBER]. В подальшому даний договір було вчергове пролонговано шляхом укладення договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29991 на суму 8 675 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 жовтня 2011 року по 28 квітня 2012 року із розрахунку 5,9 відсотків річних на суму вкладу. По даному вкладу також було виплачено відсотки в дату його закінчення, а саме квитанцією від 28.04.2012р. було засвідчено факт виплати [PERSON] 256,30 Долари США з рахунку визначеного в згадуваному договорі № 26385501429991, з призначення виплата відсотків по депозитному вкладу №29991 від 28.10.2011 р. Вчергове дана сума була переукладена а договір пролонгований шляхом укладення нового договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29991 на суму 8 675 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 квітня 2012 року по 30 жовтня 2012 року із розрахунку 7,0 відсотків річних на суму вкладу. Крім цього квитанцією від 25 вересня 2012 р. було виплачено відсотки в розмірі 968,73 долара США. Надалі 25.09.2012 р. дані дві суми (25 000 та 8 675 Доларів США) були вчергове об'єднані в одну, а саме 33 675 Доларів США котра була розміщена шляхом об'єднання та пролонгації внаслідок дострокового розірвання та переукладення на новий строк договорів банківського вкладу № 38875-29991 та № 38875-29990 від 28 квітня 2012 р. шляхом укладення договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-32453 на суму 33 675 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 вересня 2012 року по 25 березня 2013 року із розрахунку 8,0 відсотків річних на суму вкладу. Внаслідок цього переукладення [PERSON] було виплачено відсотки в сумі 1 350,69 Доларів США з рахунку зазначеного в договорі, а саме [NUMBER] на підставі квитанції від 25 березня 2013 р.. В подальшому даний договір було пролонговано на новий строк шляхом укладення договору банківського строкового вкладу № 38875-32452 на суму 33 675 дол. США на термін 183 календарних днів з 25 березня 2013 року по 25 вересня 2013 року із розрахунку 8,0 відсотків річних на суму вкладу який було скріплено печаткою банку та підписом начальником відділення в м. Дрогобич Прокіпчук Олега Ігоровича. Окрім вказаної суми в розмірі 33 675 Доларів США [PERSON] 28.05.2012 р. уклав з Публічним акціонерним товариством « Державний експортно-імпортний банк України», в особі начальника відділення в м. Дрогобич [PERSON] договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-31856 на суму 10 000 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 травня 2012 року по 28 листопада 2012 року із розрахунку 7,0 відсотків річних на суму вкладу. За користування даними коштами 28.11.2012 р. Відповідачем було сплачено з рахунку № [NUMBER] зазначеного в договорі відсотки в розмірі 350,95 Доларів США на підставі квитанції від 28.11.2012 р. В цей же день вказана сума була переукладена на новий строк, а вклад пролонгований шляхом укладення нового договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-31856 на суму 10 000 дол. США на термін 183 календарних днів з 28 листопада 2012 року по 28 травня 2013 року із розрахунку 7,0 відсотків річних на суму вкладу. Крім цього Позивачем 27.122011 р. було укладено договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-31561 на суму 3 000 Євро на термін 153 календарних днів з 27 грудня 2011 року по 27 травня 2012 року із розрахунку 3,9 відсотків річних на суму вкладу. Внесення вказаних коштів на рахунок № [NUMBER], який зазначений в згадуваному договорі, підтверджується квитанцією від 27.12.2011 р. на вказані суму. Також 28.05.2012 р. Відповідачем було сплачено відсотки за користування вкладом у розмірі 58,66 Євро з рахунку № [NUMBER] котрий зазначений в договорі. Цього ж дня дана сума була переукладена шляхом пролонгації попереднього договору, а саме було укладено новий договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-31855 на суму 3 000 Євро на термін 183 календарних днів з 28 травня 2012 року по 28 листопада 2012 року із розрахунку 4,0 відсотків річних на суму вкладу. За користування даним вкладом відповідачем також було виплачено Позивачу відсотки з рахунку [NUMBER], який зазначено в згадуваному договорі в сумі 60,00 євро на підставі квитанції від 28 листопада 2012 р. Цього ж дня дана сума була переукладена шляхом пролонгації попереднього договору, а саме було укладено новий договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-31561 на суму 3 000 Євро на термін 183 календарних днів з 28 листопада 2012 року по 28 травня 2013 року із розрахунку 4,0 відсотків річних на суму вкладу. Окрім вказаних коштів Позивачем було укладено договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-29721 на суму 13 700 дол. США на термін 183 календарних днів з 20 вересня 2011 року по 21 березня 2012 року із розрахунку 6,4 відсотків річних на суму вкладу. За користування вказаними коштами [PERSON] 10 квітня 2012 р. було виплачено з рахунку 26385501429721 було виплачено відсотки у відповідності до умов договору №38875-29721 в сумі 439,60 Доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією. Надалі даний вклад було пролонговано шляхом укладення нового договір банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-35485 на суму 13 700 дол. США на термін 183 календарних днів з 20 березня 2012 року по 22 вересня 2012 року із розрахунку 7,0 відсотків річних на суму вкладу. За користування даними коштами за період дії вказаного договору Позивачем також було виплачено відсотки в сумі 480,81 Доларів США з рахунку [NUMBER], який вказаний в згадуваному договорі, даний факт підтверджено квитанцією від 25 вересня 2012 р. В подальшому даний вклад було вчергове пролонговано на новий термін на підставі договору банківського строкового вкладу «Класичний» № 38875-35485 на суму 13 700 дол. США на термін 183 календарних днів з 25 вересня 2012 року по 25 березня 2012 року із розрахунку 8,0 відсотків річних на суму вкладу. По даному договору Позивачем також було виплачено відсотки за користування коштами з рахунку [NUMBER] в сумі 549,50 Доларів США згідно квитанції від 25 березня 2013 р. В подальшому даний договір було пролонговано на новий строк шляхом укладення договору банківського строкового вкладу № 38875-35485 на суму 13 700 дол. США на термін 183 календарних днів з 25 березня 2013 року по 25 вересня 2013 року із розрахунку 8,0 відсотків річних на суму вкладу який було скріплено печаткою банку та підписом начальником відділення в м. Дрогобич Прокіпчук Олега Ігоровича Зазначені грошові кошти у вказаних розмірах за вищевказаними договорами відповідач отримав, що підтверджується наявними в справі платіжними документами, скріпленими підписами та печатками банку, з відповідними призначенням платежу щодо внесення коштів на відповідні депозитні рахунки та виплатою відсотків за користування уже внесеними раніше коштами котрі належали [PERSON]. Також сторонами не оспорюється та матеріалами справи підтверджується, що на час укладення вказаного договору [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» і мала повноваження на укладення таких договорів. Вказані документи відповідають оригіналам, які містяться у матеріалах кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4,5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 366, ч.1 ст. 358, ч. 2 ст. 90, ч.1 ст. 209 КК України котре перебуває на розгляді в Дрогобицькому міськрайонному суді у провадженні судді-головуючого. У відповідь на звернення позивача щодо повернення строкового вкладу відповідач зазначив у листі за вих. № 060/5973 від 18.09.2013, що кошти в Філії АТ «Укрсімбанк» у м. Львові та її відділеннях ( у тому числі відділенні м. Дрогобич ) не розміщались ним на умовах банківського вкладу. Так [PERSON] за вказаним фактом звернувся до Дрогобицького МВ з відповідною заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності . У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4,5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 366, ч.1 ст. 358, ч. 2 ст. 90, ч.1 ст. 209 КК України, в тому числі по незаконному факту отримання від [PERSON] коштів на підставі договорів банківського вкладу. Така справа провадженням зупинена у зв'язку з розшуком обвинуваченої. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Тобто основним змістом укладення такого типу договорів є власне користування отриманими коштами від вкладника з подальшим обов'язком їх повернути у визначений строк зі сплатою належних та обумовлених договором відсотків за користування ними. У ч. 1 ст. 1059 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Частиною 1 статті 1062 ЦК України встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. А дана особа погодилась з фактом отримання таких коштів перерахувавши на даний рахунок платню за користування наданими коштами. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - «Положення»), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 № 174, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 червня 2011 року за № 790/19528 (далі - «Інструкція»), встановлено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення банківської касової операції квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про здійснення такої операції у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про здійснення касової операції у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який здійснив готівкову операцію, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, п. 2.9 Інструкції, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про здійснення банківської операції у відповідній платіжній системі. Відповідно до п. 2.1 Положення, грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно - правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. При цьому ч. З ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Таким чином, згідно з ч. З ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення відкриття відповідних рахунків та обліковування на них грошових коштів в національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Поряд із цим, згідно з ч. 2ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Частина 2 ст. 1059 ЦК України визначає, що в разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, п. 2.9 Інструкції, письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про здійснення касової операції у відповідній платіжній системі. Враховуючи специфіку даної справи, велику кількість переукладень договорів банківського вкладу на ідентичні суми на новий строк та регулярну виплату відсотків за користування ними в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти укладення даних договорів у належній та визначеній Законом формі, оскільки в силу приписів ч. 1 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу у разі його укладення породжує відповідні юридичні наслідки у вигляді нарахування та виплати відсотків за користування раніше прийнятими коштами. Як це встановлено та не оспорено сторонами такі виплати відбувались не одноразово та по всім вкладам по яким Позивачем заявлено вимогу про повернення. Суд приходить до переконання, що без наявності факту внесення коштів по договору банківського вкладу неможливим була б виплата відсотків за користування ними. Фактично своїми діями Відповідач визначив свою поведінку спрямовану на прийняття умов договору банківського вкладу, що цілком відповідає приписам ч. 4 ст. 213 ЦПК України. При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. З ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.9 Інструкції, п. 2.1 Положення). Таким чином, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необліковування грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про здійснення касових операцій по договору у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Разом із тим у матеріалах справи наявні договори банківського вкладу та платіжні документи котрі підтверджують факти внесення коштів на відповідні депозитні рахунки та виплати відсотків з визначених договорами рахунків на користь Позивача за користування коштами отриманими від останнього, що в свою чергу підтверджує письмову форму цих договорів; внесення вкладником до банку зазначеному у договорі грошових сум та виплату відсотків за користування ними. Отже, як спірні договори, так і платіжні документи мають усі необхідні реквізити та підписані від імені банку посадовою особою, яка діяла на підставі довіреності банку й у межах наданих їй повноважень, відбитки печаток каси та банку, а відтак банк зобов'язаний виплатити вкладнику депозит. Згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим суд вважає, що вклад підлягає стягненню в грошовій одиниці України - гривні, переведення іноземної валюти в гривню здійснюється по курсу, встановленому Національним Банком України, на день ухвалення рішення. Національний банк України встановив на 10.12.2014 року до 14 год. офіційні курси валют на рівні 15,646999 гривень за долар США та 19,353773 гривень за Євро З огляду на викладе, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому з суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу в розмірі 57 335 доларів СІ1ІА, що еквівалентно 897 120,69 грн. станом на день ухвалення рішення та 3 000 Євро що еквівалентно 58 061,32 грн. станом на день ухвалення рішення. Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 гривень.

Outcome: approved