Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ "Гулянецький щебзавод" про стягнення заробітної плати, зазначивши, що до 08.01.2020 року працював на посаді водія автотранспортного засобу МАН, з оплатою праці згідно штатного розпису. Після звільнення відповідач розрахунок з ним не провів, на час звернення до суду не виплатив 27285,29 грн. розрахункових коштів, за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року. Його середньоденний заробіток становить 797,04 грн.. Просить стягнути на його користь 27285,29 грн. розрахункових коштів, середній заробіток за час затримки розрахунку за 22 дні, розмір якого становить 17534,88 грн.. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд відзив на позовну заяву та інших заяв, клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір в сфері трудових правовідносин з приводу невиплати розрахункових коштів при звільненні працівника, який регулюється нормами трудового законодавства. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.117 КЗпП України). Позивач до 08.01.2020 року працював на підприємстві відповідача. Ці обставини підтверджені копією трудової книжки (наказ №2-к від 08.01.2020 року). Згідно виданої відповідачем довідки №9 від 24.01.2020 року станом на 08.01.2020 року відповідач заборгував позивачеві 27285,29 грн. розрахункових коштів. Середньоденна заробітна плата позивача становить 797,04 грн.. Тобто, відповідачем при звільненні позивача були порушенні положення ст.116 Кодексу КЗпП України, оскільки мала місце невиплата йому розрахункових коштів, розмір яких відповідачем не оспорено. На день постановлення рішення дані про виплату [PERSON] розрахункових коштів відсутні. Проведений позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку (22 дні) відповідачем не оспорений, проведений відповідно до середньоденного заробітку та кількості робочих днів за час затримки розрахунку на час звернення з позовом. На час ухвалення судового рішення розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 17534,88 грн. (797,04 с/з х 22 р/д). Суми визначаються без вирахування податків та обов`язкових платежів (зборів), сплата яких є обов`язком роботодавця або працівника. Доказів відсутності вини в непроведенні вчасного розрахунку з позивачем відповідачем не подано. За таких обставин, позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved