Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, після зменшення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,07 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території Вознесенської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті сина [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена земельна ділянка була набута у власність її сином за договором купівлі-продажу, але за життя син своє право на дану земельну ділянку належним чином не оформив, тому вона позбавлена можливості, як спадкоємець за законом, оформити спадщину на ? частину земельної ділянки на своє ім'я. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику - адвокату Допа В.І. (а.с. 32-33). Представник позивача - адвокат Допа В.І. в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с.111). Відповідач - Вознесенська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с. 110). Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція, про свою згоду на участь у справі не заявили ( а.с. 107-108). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки, підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки площею 0,07 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори того ж дня, зареєстрований в реєстрі за №2-3175 ( а.с.45). Відповідно зі статтями 6, 18, 23 ЗК України (станом на момент укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки) громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі купівлі-продажу. Придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, [PERSON] на підставі вказаного вище договору купівлі продажу від 19.07.2001 року набув право власносні на земельну ділянку площею 0,07 га, що в с. Новоселівка, на території Вознесенської сільської Ради Чернігівського району та області, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2008 року, яке набрало чинності, було встановлено, що дане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], оскільки набуте ними за час їх спільного проживання однією сім"єю, а тому за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Чернігівського району та області та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,07 га в межах згідно з планом, розміщену на землях, що знаходяться у відданні Улянівської сільської ради, Чернігівського району та області, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Як вбачається з даного рішення [PERSON], після укладення зазначеного вище договору купівлі-продажу, державний акт на право власності на спірну земельну ділянку не отримував (а.с.97-99). 20 листопада 2015 року на 2 сесії 7 скликання Улянівською сільською радою прийнято рішення про перейменування села Улянівка, яким змінено назву села Улянівка - на Вознесенське ( а.с.57). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 8). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті [PERSON] ввійшла 1/2 частина житлового будинку готовністю 69 %, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Чернігівського району Чернігівської області та 1/2 частина земельною ділянки площею 0,07 га за вказаною адресою. Відповідно до копії спадкової справи № 515/2007, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] року [PERSON] звернулися його мати - [PERSON], позивач по справі та батько - [PERSON] ( а.с. 26-27). 02 липня 2009 року нотаріусом на ? частину спадкового майна - житлового будинку, готовністю 69 %, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Чернігівського району Чернігівської області, в рівних частинах видані спадкоємцям за законом - [PERSON] та [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 5,6). Відповідно до інформаційного листа №61 від 12.06.2017, за [PERSON] та [PERSON], на підставі Свідоцтв про право на спадщину від 02.07.2009 зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно, за кожним, по 1/4 частині ( а.с.89). Щодо спірної земельної ділянки 19 жовтня 2016 року державним нотаріусом Чернігівської районної нотаріальної контори - Завалієвою В.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку, а саме державного акту, який спадкодавець за життя повинен був отримати після укладення ним договору купівлі-продажу даної земельної ділянки ( а.с. 59). Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану вище частину земельної ділянки в нотаріальній конторі спадкоємець [PERSON] не може в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім"я спадкодавця, тому порушене право позивача підлягає поновленню, а позовні вимоги задоволенню. Спір про право власності на зазначену частину земельну ділянку підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved