Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.09.2013 року в виконавчому комітеті Новоівницької сільської ради, актовий запис № 3. У подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спочатку сімейне життя складалось добре, але протягом останніх років зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Будь-які спроби в свій час примиитися не дали бажаних езультатів, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та обов"язки. В результаті подружжя припинили вже більше року спільне проживання, а їх шлюб існує тільки формально. Вважає подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливим. Дитина перебуває на утриманні позивачки, однак вона не взмозі забезпечити належний рівень життя доньці, оскільки має на утриманні сина від попереднього шлюбу. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців, яких він повинен утримувати згідно закону, не має. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця. В судове засідання позивач не з"явилася, направила заяву в якій позовні вимоги підтримала з вище зазначених підстав, просила позов задовольнити, розгляд справи провести в її відсутність. Відповідач до суду направив заяву, в якій просить розгляд справи проводити в його відсутність, позов визнає, заперечень не має. З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 27.09.2013 року в виконавчому комітеті Новоівницької сільської ради, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Статтею 12 ч. 1, 2, 3, 4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою молодого віку. Сплачуючи аліменти на дитину в розмірі ј частини він не буде в гіршому матеріальному становищі як дитина разом з матір`ю. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позов, стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньо дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та закінчуючи повноліттям дочки. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу за її бажанням залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved