Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на майно. На підставу своїх вимог спирається на те, що 20 квітня 2002 року загальними зборами уповноважених членів сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Островського с. Іваньки, Маньківського району Черкаської області було затверджено перелік майна, яке підлягає паюванню. Майно, яке підлягає паюванню було вирішено передати в колективне користування колишнім членам СВК ім. Островського. 28 листопада 2005 року співвласники майнових паїв реорганізованого СВК ім. Островського уклали договір на спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. 28 листопада 2005 року було створено спілку громадян - співвласників майна реорганізованого СВК ім. Островського «Єдність». На загальних зборах громадян - співвласників було затверджено статут спілки «Єдність», який зареєстровано виконкомом Іваньківської сільської ради 14 грудня 2005 року , пр. №1. Спілка «Єдність» стала власником майна, яке виділено на паювання загальними зборами уповноважених членів СВК ім. Островського, однак документально це оформлено не було через відсутність коштів, необхідних на оформлення документації. Відповідно до статуту спілка «Єдність» розпоряджалась виділеним майном, виділяла майно в натурі, здавала в оренду, продавала. 18 жовтня 2015 року було проведено загальні збори спілки «Єдність», на яких було прийнято рішення про надання дозволу на продаж позивачу за 530000.00 грн. приміщень телятників №2, №8, №9, приміщення санпропускника, двох силососховищ, водонапірної башти Рожновського, які розташовані по вул. Лесі Українки, 24- А в с. Іваньки Маньківського району, Черкаської області. Голові спілки «Єдність» [PERSON], було надано повноваження на укладення договору купівлі - продажу. 23 жовтня 2015 року між позивачем та спілкою громадян - співвласників майнових паїв реорганізованого сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Островського «Єдність», в особі голови спілки [PERSON], на підставі рішення загальних зборів спілки «Єдність» від 18 жовтня 2015 року було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна №8. Відповідно до умов договору спілка «Єдність» передає у власність позивача належний їй товар, а він зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість. Позивачу було продано наступне майно: приміщення телятника №2; приміщення телятника № 8; приміщення телятника № 9; приміщення санпропускника; силососховище - 2шт; водонапірна башта Рожновського. Відповідно до умов договору позивач виплатив спілці «Єдність» 530 000.00 грн. Майно було передано позивачу на підставі акту прийому - передачі. Однак голова спілки «Єдність» [PERSON], відмовився посвідчувати договір купівлі - продажу нотаріально, чим було порушено на думку позивача право на власність, оскільки позивач не може оформити право власності на куплене ним нерухоме майно, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. . Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 20 квітня 2002 року загальними зборами уповноважених членів сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Островського с. Іваньки, Маньківського району Черкаської області, було затверджено перелік майна, яке підлягає паюванню і майно, яке підлягає паюванню було вирішено передати в колективне користування колишнім членам СВК ім.Островського (а.с.5-9). 28 листопада 2005 року співвласники майнових паїв реорганізованого СВК ім. Островського уклали договір на спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності(а.с.18-55). 28 листопада 2005 року було створено Спілку громадян - співвласників майна реорганізованого СВК ім. Островського «Єдність». На загальних зборах громадян - співвласників було затверджено статут спілки «Єдність», який зареєстровано виконкомом Іваньківської сільської ради 14 грудня 2005 року, пр. №1.(а.с.14-17) Спілка «Єдність» стала власником майна, яке виділено на паювання загальними зборами уповноважених членів СВК ім. Островського, однак документально це оформлено не було через відсутність коштів, необхідних на оформлення документації. Відповідно до статуту спілка «Єдність» розпоряджалась виділеним майном, виділяла майно в натурі, здавала в оренду, продавала(а.с.14-17). Судом встановлено, що дійсно 18 жовтня 2015 року було проведено загальні збори спілки «Єдність», на яких було прийнято рішення про надання дозволу на продаж позивачу за 530000.00 грн. приміщень телятників №2, №8, №9, приміщення санпропускника, двох силососховищ, водонапірної башти Рожновського, які розташовані по вул. Лесі Українки, 24- А в с. Іваньки, Маньківського району, Черкаської області. Голові спілки «Єдність» [PERSON], було надано повноваження на укладення договору купівлі - продажу.(а.с.76-78). 23 жовтня 2015 року між позивачем та спілкою громадян - співвласників майнових паїв реорганізованого сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Островського «Єдність», в особі голови спілки [PERSON], на підставі рішення загальних зборів спілки «Єдність» від 18 жовтня 2015 року було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна №8 (а.с.79-80). Відповідно до умов договору Спілка «Єдність» передає у власність позивача належний їй товар, а позивач зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість. Позивачу було продано наступне майно: приміщення телятника №2; приміщення телятника № 8; приміщення телятника №9; приміщення санпропускника; Силососховище - 2шт; Водонапірна башта Рожновського. Встановлено, що відповідно до умов договору позивач виплатив спілці «Єдність» 530 000.00 грн.(а.с.82). Майно було передано позивачу на підставі акту прийому - передачі (а.с.81). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальною засадою цивільного судочинства є - свобода договору. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до положень ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, однак встановлено, що голова спілки «Єдність» [PERSON], визнаючи позовні вимоги в повному обсязі визнав факт відмови посвідчувати договір купівлі - продажу нотаріально, чим і було порушено право позивача на власність, оскільки він не може оформити право власності на куплене ним нерухоме майно. У відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що договір вже укладено, передача майна та виконання договору відбулось, змінити його зміст та умови у позивача немає можливості, тому з"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст.10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved