Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 січня 1997 року виконкомом Кудашівської сільської ради народних депутатів Криничанського району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у розмірі 7,51 умовних кадастрових гектарів на землях КСП «Правда», в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району, згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ДП. За життя [PERSON] заповіту не склала, що підтверджується довідкою Божедарівської селищної ради. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, позивачу було відмовлено оскільки ним не надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документа на спадкове майно. З урахуванням наведеного позивач звернувся до суду з цим позовом і просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином померлої [INFO] [PERSON] , та визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) в розмірі 7,51 умовних кадастрових гектарів за рахунок комунальної власності в адміністративних межах Божедарівської селищної ради Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області. Представник Божедарівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений. Згідно поданої заяви просить вирішити справу за його відсутності, з позовними вимогами не погоджується та у задоволенні позову просить відмовити з наступних підстав. Щодо вимоги про встановлення факту того, що позивач є сином [PERSON] представник відповідача посилається на те, що задоволення цієї вимоги може вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб, або є інші спадкоємці і наявний спір між ними. Позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки перебіг строку необхідно обчислювати з дня фактичного вступу позивача у володіння спадковим майном - з 1997 року. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець була прийнята і перебувала у складі членів КСП «Правда» на період одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю від 07 квітня 1995 року. Доказів того, що підприємством вирішувалося питання надання [PERSON] земельної частки (паю) до позовної заяви не надано, а отже не вбачається доказів, що остання була членом КСП «Правда» відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, наданих у колективну власність» та мала право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель колективної власності вказаного КСП. Представник Криничанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторони, що не з`явилась. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволеними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 січня 1997 року виконкомом Кудашівської сільської ради народних депутатів Криничанського району, яка доводилась матір`ю позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 27 березня 1958 року Кудашівською сільською радою Щорського району Дніпропетровської області, копією паспорта серії [NUMBER] , виданим 11 березня 2002 року Криничанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] . Розбіжність у написанні прізвища позивача на думку суду виникла при складанні документів у різні часи та при перекладі з російської на українську мову. Тому вимоги позивача про становлення факту, що він є вином померлої [PERSON] на підставі ст. 319 ЦПК України мають бути задоволені. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у розмірі 7,51 умовних кадастрових гектарів на землях КСП «Правда», в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району, згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ДП. Позивач звернувся до нотаріальної контори поза межами передбаченого ст. 1270 ЦК України строку, але беручи до уваги законодавство, яке діяло на момент смерті спадкодавця, необхідно керуватись положеннями Цивільного кодексу Української РСР 1964 року, відповідно до статті 549 якого спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому така дія має бути вчинена протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Доказами того, що я, як спадкоємець, фактично вступив в управління спадковим майном, підтвердженням цього є довідка Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, в якій зазначено, про те, що разом із померлою громадянкою [PERSON] на день її смерті та протягом шести місяців з дня її смерті були зареєстровані та проживали [PERSON] (син померлої), [PERSON] (невістка померлої), [PERSON] (онука померлої), [PERSON] (внук померлої). Тому [PERSON] , розпорядившись будинком померлої і продовжуючи проживання в ньому прийняв спадщину після смерті матері шляхом проживання з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області від 24.09.2021 № 613. За життя [PERSON] заповіту не склала, що підтверджується довідкою Кудашівської сільської ради. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, позивачу було відмовлено оскільки ним не надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи викладене, Позивач не мав можливості отримати в нотаріуса свідоцтво на право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку оскільки відсутній оригінал документу що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку (земельну частку (пай)), яка знаходиться на території Божедарівської селищної ради (колишньої Кудашівської сільської ради) Криничанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 07 квітня 1995 року Кудашівською сільською радою народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області було передано колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» у колективну власність 6412,2 гектарів землі в межах з планом, для сільськогосподарського використання, видано державний акт на право колективної власності на землю, серія ДП від 07.04.1995 року, відповідно до рішення Кудашівської сільської ради народних депутатів від 10 березня 1995 року № 4 сесія ХХІІ скликання та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 316, з метою подальшого її паювання між членами колективного сільськогосподарського підприємства ( копія державного акту зі списком членів КСП «Правда» додається). За інформацією з довідки відділу у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначено, що громадянка [PERSON] зазначена за № 619 у списку громадян колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», що є додатком № 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ДП від 07 квітня 1995 року, а в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Кудашівській сільській раді Криничанського району Дніпропетровської області відомості про видачу Сертифікату на право на земельну частку (пай) не значаться. А також у довідці зазначено розмір земельної частки (паю) по Кудашівській сільській раді (КСП «Правда») становить 7,51 умовних кадастрових гектарів сільськогосподарських угідь загальною вартістю 26 728 грн. Тобто, відповідно ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Указу Президента від 08 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» спадкодавець [PERSON] мала право на земельну частку (пай), оскільки була включений за номером 619 до списку громадян колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», що є додатком № 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ДП від 07 квітня 1995 року, але не отримала сертифікат на земельну частку (пай) у зв`язку зі смертю. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а також, позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Окрім цього, відповідно до роз`яснень Судової палати у цивільних справах Верховного суду України (лист від 01.09.2003 р., п0081700-03): «Право на земельний пай мають направлені на навчання особи, якщо вони залишилися членами КСП, військовослужбовці строкової служби, якщо вони теж залишилися членами КСП, жінки - члени КСП, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю або пологами чи по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також члени КСП, які займали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства в КСП передбачено його статутом. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність». Відповідно, Постанови Верховного Суду від 05.03.2021 року у справі № 7171/641/18 - право власності на земельну частку (пай) виникає НЕ з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству. Видача сертифіката лише документально фіксує право особи на так звану ідеальну земельну частку (пай), яке вона отримує з часу одержання юридичною особою державного акта про право колективної власності на землю. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] було внесено до списку громадян колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», однак остання належним чином за життя не виготовила правовстановлюючі документи на земельну ділянку та закріпити за собою право власності на землю, суд вважає, що право на земельну частку спадкодавиці в колишньому КСП «Правда» у розмірі середньої земельної частки 7,51 умовних кадастрових гектарів, входить до складу спадщини і до позивача переходить право на спадкування права на земельну частку (пай), як те передбачено ст. 1261 ЦК України. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що у позивача відсутні докази родинного зв`язку з спадкодавицею, оскільки позивачем надана копія свідоцтва про народження,, де його прізвище і прізвище спадкодавиці є однаковими, довідка сільської ради про те, що позивач проживав із спадкодавицею як її син також розцінюється судом як доказ родинного зв`язку. А у відповідності із постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть сплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, в цьому випадку органів місцевого самоврядування в разі відумерлості спадщини. Щодо питання пропущення строку позовної давності, то на думку суду позивач виконав необхідні передбачені ст. 549 ЦК України 1964 року дії стосовно прийняття спадщини у передбачений зазначеною статтею шестимісячний строк і не допустив пропуску строку позовної давності. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже наявність прізвища спадкодавиці в списках саме членів КСП, що додається до державного акта на право колективної власності на землю є достатнім доказом членства спадкодавиці в КСП «Правда». Наведені обставини і обумовлюють висновок суду про зщадоволення позовних вимог, що у відповідності з с. 141 ЦПК України покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved