Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії посилаючись на таке. Позивач працює начальником відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Вижницький». 10.02.2021р. позивач у розмові з відповідачем [PERSON] для погодження її на посаду майстра охорони природи на обхід №4., розяснила відповідачу вимоги до осіб, які претендують на зайняття даної посади. Пізніше на адресу НПП Вижницький надійшов лист Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 18.02.2021р., в якому повідомлено адміністрацію НПП Вижницький про те, що на адресу Міністерства від [PERSON] надійшло повідомлення про можливе вчинення [PERSON] корупційних діянь відносно [PERSON] , а саме те, що, як зазначила [PERSON] в своєму листі, [PERSON] пропонувала працевлаштувати позивача [PERSON] за 500 доларів. Аналогічну інформацію [PERSON] вказала під час надання в інтерв?ю компанії ТВА ТОВ «ТРК ТВА», яке відображено у відеорепортажі від 24.02,2021р. Позивач вказує, що заява відповідача [PERSON] до Міністерства та інтерв?ю, яке дала відповідач [PERSON] ТВА ТОВ «ТРК ТВА» - містять фактичні твердження про вимагання хабара в розмірі 500 доларів США, що є поширенням недостовірної інформації, оскільки позивач таких дій не вчиняла. Виходячи з викладеного, позивач просить суд: Визнати недостовірною та такою, що порушує її особисті немайнові права, інформацію, поширену [PERSON] : - у своєму письмовому зверненні від [INFO] до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України наступного змісту: «… [PERSON] заявила мені, що я можу отримати цей обхід, якщо я дам їй 500 долларів…» та - у своєму їнтерв`ю у відеорепортажі телекомпанії ТОВ «ТРК «ТВА» під назвою «[INFO]» від [INFO], наступного змісту: «… [PERSON] , сказала, що предлагає мені Стебник Сухий і якщо я не хочу, то 500 доларів - і тоді на Багну…» Зобов`язати [PERSON] протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію - поширену нею у її зверненні від [INFO] до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, шляхом направлення [PERSON] тексту спростування до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України наступного змісту: «Спростування. Я, [PERSON] , повідомляю, що інформація, поширена в моєму зверненні від [INFO], яке було направлено мною Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в тій його частині де мною вказано про те, що % «… [PERSON] заявила мені, що я можу отримати цей обхід якщо я дам їй 500 доларів …» Зобов`язати [PERSON] протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію поширену у відеорепортажі телекомпанії ТОВ «ТРК «ТВА» під назвою: «[INFO]» від [INFO], шляхом надання [PERSON] до ТОВ «ТРК «ТВА» для розміщення спростування наступного змісту: «Спростування. Я, [PERSON] , повідомляю, що інформація, поширена в моєму інтерв`ю для телекомпанії ТОВ «ТРК «ТВА» у відеорепортажі під назвою: «[INFO]» від [INFO], є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в тій його частині де мною вказано про те, що « [PERSON] , сказала, що предлагає мені Стебник Сухий і якщо я не хочу, то 500 доларів і тоді на Багну…» Та просить вирішити питання про розподіл судових витрат. 23.03.2021р. було відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 24.06.2021р. було витребувано від ТВА ТОВ «ТРК ТВА» копію відеорепортажу. В судове засідання позивач, відповідач та треті особи не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. В судовому засіданні представник позивача адвоката Кулешір С.О позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Зазначила, що відеозапис, який додано до позову вбрався з офіційного сайту ТВА на сторінці від [INFO] за посиланням [INFO], та просила дослідити відео, розміщене за вказаним посиланням. Відповідач [PERSON] в судове засідання 24.06.2021р., 11.08.2021р., 31.08.2021р. та 30.09.2021р. не з?явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Відзиву на позов чи заяв про відкладення розгляду справи суду не подавала. Третя особа Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів (Міндовкілля) надало письмове пояснення до позову, в якому просило здійнювати розгляд справи у відсутності їх представника та ухвалити законне рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «ТРК «ТВА» в судове засідання свого представника не направила. Представник ТОВ «ТРК «ТВА» адвокат Маркідонов О.В. надав суду заперечення проти позову, в якому просив відмовити у позові в частині вимог про визнання недостовірною та такою, що підлягає спростуванню інформації, поширеної у відеорепортажі телекомпанії ТОВ «ТРК ТВА» під назвою «[INFO]» від [INFO] посилаючись на таке. Відповідно до ст.64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» громадяни або юридичні особи мають право подати заяву до телерадіокомпанії з вимогою про спростування недостовірної інформації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей. Зважаючи на те, що позивач не подала таку заяву протягом 14 днів до ТОВ «ТРК ТВА», тому представник ТОВ «ТРК ТВА» вважає, що позивач не вжила заходів досудового врегулювання спору, які, є обов?язковими у даному випадку. Крім того, позивач подала до суду диск з копією відеозапису репортажу, який, як зазначено у позовній заяві, записувався ТОВ «ТРК ТВА». ТОВ «ТРК ТВА» повідомляє, що позивач не зверталась до ТОВ ТРК ТВА із заявою про отримання копії репортажу та не зверталась в порядку ст.48 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» зі скаргою на відеорепортажі від [INFO] У зв?язку з викладеним у ТОВ «ТРК ТВА» відсутні копії записів, які транслювались [INFO] Та ТОВ «ТРК ТВА» не надавало позивачу належим чином засвідчені копії. За таких обставин ТОВ «ТРК ТВА» вважає СД-диск з копією відеозапису неналежним доказом поширення інформації в ефірі телеканалу ТВА. Крім того, копія відеозапису не підписана електронним цифровим підписом, тому вона є недопустимим доказом. За таких обставин ТОВ «ТРК ТВА» вважає, що позивач не довела своїх позовних вимог в частині поширення недостовірної інформації у репортажі ТОВ «ТРК ТВА» та не надала суду доказів поширення інформації саме в такому вигляді, про який ідеться в позові. Виходячи з викладеного ТОВ «ТРК ТВА» просило суд відмовити у задоволенні позову в частині вимог про визнання недостовірною та такою, що підлягає спростуванню інформації, поширеної у відеорепортажі телекомпанії ТОВ «ТРК ТВА» під назвою «[INFO]» від [INFO] Суд за згодою з представником позивача, знаходить можливим розглянути справу у відсутності інших учасників, на підставі наданих документів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України в особі заступника Міністра [PERSON] звернулось до адміністрації НПП Вижницький з листом від 18.02.2021р. «Про вжиття заходів», в якому повідомлено, що на адресу Міністерства надійшло звернення гр. [PERSON] від 11.02.2021р. щодо можливого факту вчинення корупційних діянь посадової особи служби державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Вижницький» [PERSON] . Копія зверення [PERSON] додано. У зверненні [PERSON] зазначено, що вона звернулась до НПП Вижницький згідно направлення від центру зайнятості. Директор НПП Вижницький направив [PERSON] до начальнику лісового відділу [PERSON], яка вказала, що може взяти [PERSON] на роботу на обхід, який знаходиться за 25 км від житлового будинку [PERSON] , але якщо [PERSON] надасть [PERSON] 500 доларів, то [PERSON] може надати [PERSON] обхід в с.Багна Вижницького району біля житлового будинку [PERSON] . З доданого до позову відеофайла, вбачається, що на ньому зафіксовано як [PERSON] в своєму інтерв?ю журналісту «ТВА» вказує що « [PERSON] , сказала, що предлагає мені Стебник Сухий і якщо я не хочу, то 500 доларів і тоді на Багну ». Дійсно даний файл не підписаний електронним цифровим підписом. Разом з тим суд дослідив посилання на адресу сторінки на офіційному сайті телеканалу ТВА, на яку посилалась представник позивача, а саме: [INFO]. За вказаним посланням знаходиться сторінка офіційного сайту телекомпанії «ТВА» від [INFO], на якій розміщено відеозапис аналогічний до відеозапису, який було надано на сд-диску позивачем. На вказаному відео (період часу з 03хв.15 сек. по 4 хвилину 11 сек.) [PERSON] в інтерв?ю журналісту телекомпанії «ТВА» вказує, що « [PERSON] , сказала, що предлагає мені Стебник Сухий і якщо я не хочу, то 500 доларів і тоді на Багну». Далі журналіст зателефонувала позивачу [PERSON] , та [PERSON] в телефонній розмові заперечує факт пропозиції [PERSON] можливості працевлаштуватись за 500 доларів. Вирішуючи вимоги позивача, суд виходить з такого. Відповідно до статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до положень ст. 270 ЦК України, до особистих немайнових прав фізичної особи належить, зокрема, право на повагу до гідності та честі. За змістом частини першої статті 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» до статей 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Цим самим пунктом Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку. За змістом статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Разом з тим жодних належних та допустимих доказів того, що вказані вище та існування яких підтверджено позивачем, поширення інформації про позивача, дійсно мали місце та не є безпідставними, відповідач суду не надала. З огляду на викладене суд знаходить, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, суд знаходить безпідставними заперечення третьої особи ТОВ ТРК ТВА проти позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену у інтерв?ю у відеорепортажі [PERSON] ТОВ «ТРК ТВА» від [INFO] та зобов?язання спростувати цю інформацію, виходячи з такого. ТОВ ТРК ТВА посилається на те, що відеозапис від [INFO] не зберігся. Така позиція спростовується тим, що на офіційному сайті ТОВ ТРК ТВА на вказаній представником позивача сторінці від [INFO] збереглось відео, автентичне до відеозапису, що був наданий позивачем, що підтверджує вимогу позивачу що стосується ТОВ ТРК ТВА. Зважаючи, що позовні вимоги задоволено, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1816 грн.. Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обгрнутовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц. На підставі ст.ст.3, 28, 33, 55 Конституції України, ст.49 Закону України «Про інформацію» ст.ст.276. 277, 280, 297, 299 ЦК України,

Outcome: approved