overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обов»язку утримувати дитину і матеріальної допомоги не надає. В судове засідання сторони не з»явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву в якій просить суд заслухати справу в її відсутність, позов підтримала, а відповідач -причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі 27.11.2009р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER](а.с. 2) Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] народження(а.с.3) Згідно довідки Микільської сільської ради №1189 від 01.10.2014р. дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов»язків по утриманню дитини, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. Також із відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно рішення суду від 25.11.2013 року шлюб з відповідачем був розірваний. Від даного шлюбу є малолітня донька [PERSON] [INFO], яка згідно рішення суду передана на проживання і виховання позивачу. На даний час позивач проживає в [ADDRESS] і донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що стало причиною подання даного позову. В судове засідання позивачка не з»явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовільнити. Копія позовної заяви і долучених копій документів відповідачу надіслана. Відповідач на розгляд справи до суду не з'явився поскільки відбуває міру покарання в місцях позбавлення волі. Надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог і згоду сплачувати аліменти на утримання дочки, а також просить розглянути справу без його участі. При таких обставинах суд знаходить можливим розглянути справу в особливому порядку без участі сторін по доказах добутих в судовому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову в разі визнання відповідачем позовних вимог за наявності для того законних підстав. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] [INFO], що вбачається з свідоцтва про її народження. (Свідоцтво серія [NUMBER]). Відповідно до рішення Радивилівського районного суду від 25 листопада 2013 року малолітню доньку [PERSON] передано на проживання і виховання матері [PERSON]. Дитина на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що доводиться актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї [PERSON] від 30.10.2014 року та довідкою № 927 від 30.10.2014 року, виданою Теслугівською сільською радою Радивилівського району. Відповідач як батько зобов"язаний утримувати своїх дітей до повноліття. В добровільному порядку він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому з нього слід стягнути аліменти. Поскільки відповідач на даний час офіційно ніде не працює так як перебуває в місцях позбавлення волі, не має сталого заробітку тому аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1032 грн., а віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. на місяць, а тому мінімальний розмір аліментів на дитину у віці до шести років становить 310 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за зазначеною адресою. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та представник третьої особи Служба громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату та час слухання справи. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. В порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2009 року. Крім позивача у спірному житловому будинку, зареєстроване місце проживання відповідача. З січня 2007 року відповідач не проживає у спірному житловому будинку, що підтверджується актом від 03.03.2014 року складеним головою квартального комітету № 47 м. Павлограда. Відповідач не оплачує комунальні послуги, його особистих речей та майна у будинку немає. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування спірним житлом та зняття його з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування [ADDRESS] та зняти її з реєстрації за зазначеною адресою. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та представник третьої особи Павлогравдського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надавали. В порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності належить [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 14 лютого 2014 року (а.с.7,8). Крім позивача у спірній квартирі, колишнім власником з 27 грудня 2012 року зареєстрована, але не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується актом голови ОСББ «Ленінградська, 47» від 19 лютого 2014 року (а.с.12). Відповідач не оплачує плату за користуванням жилим приміщенням, комунальні послуги, її особистих речей та майна у квартирі немає. [PERSON] є громадянкою Росії та постійно проживає у РФ. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрована у спірній квартирі, позивач не має можливості реалізувати своє право на володіння та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування спірним житлом та зняття його з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., понесений позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 15 червня 2007 року у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 250. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують з грудня 2012 року і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2007 року у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 250, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 15 червня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 26 листопада 1994 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 26. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують з січня 2011 року і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за письмовою згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 1994 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 26, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видане 26 листопада 1994 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 28 лютого 2009 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 28. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують з літа 2012 року і шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, за письмовою згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2009 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 28, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що видане 28 лютого 2009 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 19.07.2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ з актовим записом № 313. При цьому позивач вказує, що спільне життя не склалося, у зв'язку з різними інтересами та несумісністю характерів. Подружні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від шлюбу сторони мають спільну дитину- доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала та просила позов задовольнити, від позовних вимог про визначення місця проживання дитини з нею відмовилася. Розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, у частині визначення місця проживання дитини просив у позові відмовити, розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 19.07.2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 313.(а.с.3) Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище, у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне -"[PERSON]". Таким чином, враховуючи що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сім'я існує формально, а тому шлюб необхідно розірвати, так як причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Питання судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно та до повноліття [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.03.2005 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] які знаходяться на її утриманні. У зв*язку з тим, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач ниякої матеріальної допомоги на їх утримання не оказує, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з*явилась, позов підтримала, просить його задовольнити, справу розглядати за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день слухання п справі був повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. Суд дослідив матеріали справи, вислухав сторони, вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, позивачка по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.03.2005 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження дітей батьками записані позивач та відповідач по справі (а.с.3-4). Діти мешкають разом з матір*ю, що підтверджується довідкою з КП "Жилкомсервіс" (а.с.5). Згідно ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд стягує аліменти в розмірі 1/3 частин від всіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши його, в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 07.11.2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3032, розірвати та змінити прізвище на "[PERSON]", покликаючись на те, що подружнє життя не склалось, через розбіжність у характерах та поглядах на життя втратили почуття поваги та любові, відповідач систематично зловживав алкогольними напоями. У шлюбі з відповідачем народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Від так вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому просить такий розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу роглядати за її відсутності, термін на примирення не надавати, та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд

Outcome: approved