overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, 16.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] (на даний час, у зв'язку зі зміною прізвища - [PERSON]) було укладено Кредитний договір № 800000093, відповідно до умов якого Позивачеві було надано кредит для часткової оплати вартості квартири загальною сумою 37 000 дол. США, погодивши процентну ставку у розмірі 11,0 % річних. Починаючи з серпня 2008 року Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" в односторонньому порядку було збільшено розмір процентної ставки до 15% річних. Позивач вважає, що відповідачем було порушено його права як споживача та неправомірно розраховано розмір процентної ставки. У зв'язку із зазначеним позивач просить суд зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок процентів за кредитним договором за період з 29.05.2011 року по 29.05.2014 року за ставкою 11% річних. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В адресу суду від представника ПАТ «Альфа-Банк» відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності. Пояснень та заперечень від відповідача не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, 16.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] (на даний час, у зв'язку зі зміною прізвища - [PERSON]) було укладено Кредитний договір № 800000093, відповідно до умов якого Позивачеві було надано кредит для часткової оплати вартості квартири загальною сумою 37 000 дол. США, погодивши процентну ставку у розмірі 11,0 % річних. Починаючи з серпня 2008 року Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" в односторонньому порядку було збільшено розмір процентної ставки до 15% річних. Позивач вважає, що відповідачем було порушено його права як споживача та неправомірно розраховано розмір процентної ставки. У зв'язку із зазначеним позивач просить суд зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок процентів за кредитним договором за період з 29.05.2011 року по 29.05.2014 року за ставкою 11% річних. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В адресу суду від представника ПАТ «Альфа-Банк» відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності. Пояснень та заперечень від відповідача не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засіданні відповідач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації та за місцем фактичного проживання, відповідно до ч. 5, ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних в ній доказів, відповідно до ст. 169 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте відповідач з 2003 р. за вказаною адресою не проживає. Будинок, де зареєстрований відповідач, належить позивачу. Зазначене підтверджується: копією договору купівлі-продажу будинку від 16.03.2007 р.; копією довідки Глинської сільської про зареєстрованих осіб та про те, що відповідач з 2003 року у названому будинку не проживає. Встановлені у судовому засіданні обставини справи не були заперечені відповідачем. Відповідно до ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач, який є членом родини позивача, з 2003 року не мешкає за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником 2/3 частки квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі крім позивачки зареєстрований її співмешканець [PERSON], який з 2014 року в даній квартирі не проживає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засіданні відповідач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, відповідно до ч. 5, ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до суду також не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини своєї не явки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних в ній доказів, відповідно до ст. 169 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с.11) за вказаною адресою не проживає (а.с.10) 2/3 частини квартири, де зареєстрований відповідач, належить позивачці згідно договору дарування (а.с.7,8) Встановлені у судовому засіданні обставини справи не були заперечені відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач з 2012 року не мешкає за вказаною адресою. Таким чином, відповідно до ст. ст.: 71, 72, 163 ЖК УРСР, так як відповідач відсутній за місцем проживання понад 06 місяців, а тому він підлягає визнанню таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В разі втрати особою права власності на житло або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", підлягає зняттю з реєстрації. В зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона на праві часткової власності є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі крім позивачки зареєстрована її внучка [PERSON],яка в даній квартирі не проживає та мешкає в Росії. В судове засідання позивачка не з'явилася,представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засіданні відповідач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, відповідно до ч. 5, ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до суду також не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини своєї не явки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних в ній доказів, відповідно до ст. 169 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с.13) за вказаною адресою не проживає (а.с.7) квартири, де зареєстрований відповідач, належить позивачці згідно свідоцтва про право власності на праві часткової власності (а.с.4) Встановлені у судовому засіданні обставини справи не були заперечені відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач з 2012 року не мешкає за вказаною адресою. Таким чином, відповідно до ст. ст.: 71, 72, 163 ЖК УРСР, так як відповідач відсутній за місцем проживання понад 06 місяців, а тому він підлягає визнанню таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В разі втрати особою права власності на житло або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", підлягає зняттю з реєстрації. В зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на гараж за №247, що знаходиться за адресою вул.Стефановича м.Здолбунів Рівненської області. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що, він був членом гаражного кооперативу «Сигнал», що знаходиться за адресою м. Здолбунів, вул.Стефановича на території якого за власний рахунок побудував гараж за №247 загальною площею 27,5 кв. м. У зв'язку з тим, що в нього відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, він не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, ним було надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, ним було надано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], про визнання права власності на гараж №247,загальною площею 27,5 кв.м., що розташований по вул.Стефановича в м.Здолбунів Рівненської області, підлягають повному задоволенню на наступних підставах. Судом встановлено, що [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Сигнал», що знаходився за адресою м. Здолбуінв вул.Стефановича, на території якого позивач за власний рахунок побудував гараж за №247 загальною площею 27,5 кв. м. Протоколом даного кооперативу у 1990 році позивачу було виділено земельну ділянку для будівництва гаража, останній був затверджений рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради народних депутатів за №130 від 27 червня 1990 року. Проте, у зв'язку з тим, що в позивача відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, він не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Згідно наданого позивачем технічного паспорту на гараж за №247, виготовленим 17 жовтня 2016 року комунальним підприємством "Здолбунівське МБТІ" загальна площа гаража становить 27,5 кв.м. Відповідно до\~ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. \~Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [PERSON] являвся власником будинку в [ADDRESS], який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі Боровицької сільської ради Чигиринського району. [INFO] [PERSON] помер і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до закону, просить визнати за ним право власності на будинок, поскільки прийняв спадщину після смерті батька, але в зв"язку із відсутністю на будинок правовстановлюючих документів нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок, розташований в [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON], пояснивши, що померлий заповіту не залишив. Тому, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого згідно закону, прийняв спадщину в установлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, в зв"язку із відсутністю на будинок правовстановлюючих документів нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав на нього та рекомендував звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], помер [PERSON], після смерті якого на території Боровицької сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. Власником будинку, розташованого в [ADDRESS], відповідно до довідки виданої Боровицькою сільською радою № 451 від 02.04.2014 року, був [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Також, судом встановлено, що позивач, як син померлого є спадкоємцем його майна відповідно до закону, як спадкоємець першої черги спадкування, в порядку ст. 1261 ЦК України. Позивач прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом Чигиринської державної нотаріальної контори від 18.06.2014 року № 578/01-16. Згідно листа приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] № 240/01-16 від 19.06.2014 року інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи викладені обставини та докази в їх сукупності, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1261, ч. 1 ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [PERSON] являвся власником будинку в с. Галаганівка Чигиринського району, вулиця Першотравнева, 27, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі Галаганівської сільської ради Чигиринського району. 19 січня 2014 року [PERSON] помер і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до закону, просить визнати за ним право власності на будинок, поскільки прийняв спадщину після смерті батька, але в зв"язку із відсутністю на будинок правовстановлюючих документів нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за ним право власності на будинок, розташований в с. Галаганівка Чигиринського району, вулиця Першотравнева, 27, після померлого 19 січня 2014 року [PERSON], пояснивши, що померлий був його батьком, заповіту не залишив. Він є єдиним спадкоємцем майна померлого згідно закону, прийняв спадщину в установлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, в зв"язку із відсутністю на будинок правовстановлюючих документів нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав на нього та рекомендував звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 січня 2014 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 222948, помер [PERSON], після смерті якого на території Галаганівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. Власником будинку, розташованого в с. Галаганівка Чигиринського району, вулиця Першотравнева, 27, відповідно до довідки виданої Галаганівською сільською радою № 546 від 03.09.2015 року, був [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Також, судом встановлено, вбачається із копії свідоцтва про народження № 0956768, що позивач, як син померлого є спадкоємцем майна [PERSON] відповідно до закону, як спадкоємець першої черги спадкування, в порядку ст. 1261 ЦК України. Позивач прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.06.2014 року. Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 930/01-16 від 26.09.2015 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи викладені обставини та докази в їх сукупності, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1261, ч. 1 ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визначення порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями за адресою: м. Красноград, Харківської області, [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON], її представник адвокат [PERSON] просили уточнений позов задовольнити повністю та кімнати житловою площею 10,9 кв. метра та 7,6 кв. метра, сарай-1, погріб, гараж - 2, сарай -1 надати в користування позивачу, а кімнати житловою площею 9,8 кв. метра та 7,1 кв. метра, літню кухню, гараж-1 "Д" надати в користування відповідачу. Підсобні приміщення: кухню, ванну, тамбур, коридор, вбиральню, огорожу, ворота з хвірткою залишити у загальному користуванні сторін. Відповідач позов визнав, однак просив з нього не стягувати судові витрати по справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позов можливо задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживанню членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Із рішення Красноградського районного суду Харківської області від 06.12.2013 року витікає, що сторони у спірному будинку мають кожен по ? частини права власності ( а.с. 12). Таким чином, виділення кімнат в житловому будинку та надвірних будівель по варіанту, який запропонувала позивач і визнав відповідач є законним і справедливим. Згідно ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальні підтверджені судові витрати. Позивач сплатила судовий збір в розмірі 243, 60 грн, що підтверджується оригіналом квитанції про його сплату ( а.с. 1) і оплатила послуги адвоката в розмірі 1000 грн, що підтверджується угодою про надання юридичних послуг ( а.с. 16) і тому судові витрати з відповідача необхідно стягнути в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту народження дитини, в обгрунтування якої вказав про те, що [INFO] року у місті Єнакієве Донецької області народилась його донька, [PERSON]. У зв'язку із тим, що місто Єнакієве Донецької області на даний час має статус тимчасово окупованої території, отримати свідоцтво про народження дитини у встановленому законм порядку заявник не має можливості, заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини на підставі отриманого документу - свідоцтва про народження ДНР № 011200 від 15.03.2016 року, виданого Єнакіївським міським відділом ЗАГС Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої "ДНР". Заявником поздано заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв'язку із наступним. Вимогами ст.9 ЗУ « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові і службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи, створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За таких обставин, суд вважає необхідним заяву задовольнити та встановити факт народження [PERSON] [INFO] року у місті Єнакієве Донецької області. Враховуючи викладене та

Outcome: approved