Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 30.08.2016 року помер його батько [PERSON], якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,84 га, кадастровий номер земельної ділянки 2622881900:03:001:0342, що розташована в селі Добровляни Калуського району івано-Франківської області в урочищі «Зустя» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги після смерті спадкодавця. При зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно за законом було відмовлено, оскільки в Державному акті про право приватної власності на землю помилково зазначено місце проживання власника село Підмихайля Калуського району. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, про що подала суду відповідну заяву та просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з"явився, однак в матеріалах справи наявна довідка, видана виконкомом [PERSON] сільської ради Калуського району №414 від 16.05.2017 року про роз"яснення належності спадкової земельної ділянки до [PERSON] сільської ради (а.с.9). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2016 року помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.5). У відповідності до Державного акту на право власності спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,84 га, кадастровий номер земельної ділянки 2622881900:03:001:0342, що розташована в селі Добровляни Калуського району івано-Франківської області в урочищі «Зустя» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). При зверненні позивача до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно за законом, оскільки в Державному акті про право приватної власності на землю помилково зазначено місце проживання власника село Підмихайля Калуського району (а.с.13). Факт належності спадкодавцю майна встановлено, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що за спадкодавцем [PERSON] 09.02.2015 року було зареєстровано на праві власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування земельної ділянки 2622881900:03:001:0342, що розташована в селі Добровляни Калуського району івано-Франківської області в урочищі «Зустя», цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.84 га, що посвідчувалося державним актом від 31.10.2000 року ІІ-ІФ 014360 (а.с.10-12, 13) та довідкою, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Калуського району №414 від 16.05.2017 року про те, що земельна ділянка площею 0,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельний пай) , що належала до дня смерті 30.08.2016 року [PERSON], до 2005 року входила до земель Підмихайлівської сільської ради , а з 2005 року після відокремлення с.Добровляни із Підмихайлівської сільської ради Калуського району земельна ділянка належить до [PERSON] сільської ради Калуського району івано-Франківської області (а.с.9). Згідно звіту про експертно-грошову оцінку земельних ділянок реєстраційні номера 05-27/133 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017 року складає 15409,09 грн. (а.с.14). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~\~\~\~\~ Відповідачка по справі є матір»ю позивача, однак претензій до спадкового майна не має, про що подала відповідну заяву (а.с.22). Інших спадкоємців, які в силу ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, немає, спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved