Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору №KF48516 від 15 квітня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 85000,00 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 12,00 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ "ВіЕс Банк" і [PERSON] 15 квітня 2008 року уклали іпотечний договір. Згідно з договором відповідач передав в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,30 кв. м. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцями його є [PERSON] та [PERSON] Іпотечним договором передбачено, що у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В порушення вимог закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконав. Просить звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка успадкована відповідачами шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо усіх повноважень продавця необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором №KF48516 від 15 квітня 2008 року в розмірі 81973,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2118274,76 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року, ПАТ «ВіЕс Банк» [PERSON] згідно укладеного кредитного договору №KF48516 від 15 квітня 2008 року, надано кредит у розмірі 85000,00 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 12,00% річних. /а.с. 6/ У встановлені договором строки [PERSON] не виконав умови кредитного договору №KF48516 від 15 квітня 2008 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до іпотечного договору від 15 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським А.В., укладеним між позивачем ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] встановлено, що відповідач передає позивачеві в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, кухні, загальною площею 42,30 кв.м., що належить [PERSON] /а.с. 12/ Згідно п. 6.2 та 6.3 кредитного договору №KF51658 від 20 серпня 2008 року за несвоєчасне повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. /а.с. 7 зворот./ Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не виконував умови кредитного договору №KF48516 від 15 квітня 2008 року, у зв'язку з чим станом на 27 жовтня 2016 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 81973,77 доларів США, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №KF48516 від 15 квітня 2008 року. /а.с. 5/ Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до п. 9 іпотечного договору від 15 квітня 2008 року іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання. /а.с. 13 зворот./ Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ПАТ «ВіЕс Банк» слід задовольнити, звернути стягнення на заставлене, згідно іпотечного договору від 15 квітня 2008 року майно, що належить відповідачам, а саме квартиру [ADDRESS] для задоволення грошових вимог ПАТ «ВіЕс Банк» в сумі 81973,77 долів США. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved