Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 12.10.2013 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Кинашівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаєморозуміння і припинили шлюбні відносини. Відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню дітей. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Також відповідач ухиляється від утримання позивача до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох синів у розмірі1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення молодшим сином трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, заперечила проти відзиву на позов. Пояснила, що протягом 4 місяців з того, часу, як вони з відповідачем не живуть разом, останній жодної участі в утриманні чи вихованні дітей не приймав. Також пояснила, що відповідач, крім офіційної заробітної плати, отримує ще неофіційну, близько 12000 грн. тому має можливість утримувати і дітей, і її до досягнення дитиною трирічного віку. Вона ж доглядає дітей, офіційно не працює. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дітей, в частині стягнення аліментів на утримання дружини заперечив. Суду пояснив, що сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років він не згоден, оскільки при стягненні аліментів на утримання дітей та дружини йому залишиться половина його доходу, і ці кошти будуть недостатніми для забезпечення його власних потреб. Вважає, що на утримання дружини не повинен спалувати аліменти, так як вона працює. Зазначив, що раніше, коли вони вони всі спільно проживали у нього дійсно була більша зарплата, а зараз він працює не водім, а експедитором, тому вже такого доходу немає і отримує лише 6000 грн.. Не заперечив того факту, що чотири місяці не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Нової сім`ї у нього немає. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.10.2013 в Кинашівській сільській раді Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 20. (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 7) З довідки № 322, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області 23.03.2021, судом встановлено, що [PERSON] проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як становлено з довідки від 22.06.2021 № ЄГТ00000014 відповідач [PERSON] працює водієм ТОВ "Єврогруптранс" з 14.03.2019 р. по даний час займає посаду водія автотранспортних засобів. Дохід за період 01.12.2020 по 31.05.2021 складає 35 827,66 (а.с.32). За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Виходячи з положень даних статей утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей. За змістом частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дітей, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, працює офіційно, інших утриманців не має, визнання ним позову в цій частині не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в заявленому позивачем розмірі - 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. Так, за змістом ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. В свою чергу, у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток. Син [PERSON] , [INFO] , проживає саме з матірю, позивачем по справі, яка доглядає його до досягнення трьох років. Посилання відповідача на те, що зараз він працює експедитором та у звязку з цим отримує менший дохід викликають сумніви, оскільки з представленої ним довідки про доходи встановлено, що він з 14.03.2019 по теперішній час він працює на посаді водія. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, отримує стабільний дохід, і не має інших утриманців, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При встановлених обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 13.05.2021, саме з цієї дати суд і присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення 908,00 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved