Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а після цього у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON] до досягнення молодшою дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 11 липня 1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2015 року позивач фактично припинила з відповідачем шлюбні відносини, проте вони продовжують проживати разом. З моменту фактичного припинення відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає та відмовляється в добровільному порядку вирішувати питання про сплату аліментів, хоча за законом зобов'язаний утримувати дітей, що змушує її звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач і відповідач з 11.07.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно 26.11.2016 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 21.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Діти проживають спільно із мамою [PERSON] та батьком [PERSON], що підтверджується довідкою Форми 3 виданою 30 листопада 2016 року Житлово-будівельним кооперативом "Локомотив-2". Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Позивач просить суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], суд враховує положення ст. 182 Сімейного Кодексу України та виходить з того, що [PERSON] має регулярний щомісячний дохід та може надавати матеріальну допомогу. Крім спільних дітей із позивачем, інших дітей не має, непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні відповідача - судом не встановлено. Крім того, відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А відтак,суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, а після цього у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON] до досягнення молодшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06 грудня 2016 року. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved