Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 15.11.2018 року вона домовилася з [PERSON] про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , сплатила їй повністю вартість будинку в сумі 25000грн., про що вони підписали розписку. В день підписання розписки відповідач передала їй будинок, документи та ключі від нього, з цього часу вона безперешкодно користується ним.\~Сторони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.01.2019 року, але у визначений строк вони не змогли нотаріально посвідчити договір, оскільки відповідач ухиляється віл нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому просила визнати за нею право власності на зазначений будинок. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач позов визнала. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.11.2018 року сторони домовилися про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , позивач сплатила відповідачці повністю вартість будинку в сумі 25000грн., про що вони підписали розписку. В день підписання розписки відповідач передала позивачці будинок, документи та ключі від нього, з цього часу вона безперешкодно користуюся ним.\~Сторони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.01.2019 року. Але у визначений строк вони не змогли нотаріально посвідчити договір, оскільки відповідач ухиляється віл нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вказані обставини підтверджені розпискою, технічним паспортом, інформаційною довідкою БТІ та договором купівлі-продажу будинку, який свідчить про належність його відповідачці. Відповідно до ч. 2\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. \~ \~ \~ \~ Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно ч.1,3\~ст.334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на гараж, оскільки договір купівлі-продажу гаражу є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення. Згідно норм\~ст. 16 ч. 1 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного,

Outcome: approved