overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.12.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 15.01.2015 року становить 28997,75 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 14813,21 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 9327,50 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1357,04 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 28997,75 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилась, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена через оголошення у пресі і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 30.11.2014 року становить 26168,90 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6598,63 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 14786,01 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3061,93 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1222,33 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 26168,90 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить квартира за адресою: [ADDRESS], у якій зареєстрований чоловік колишньої власниці квартири, який більше року у вищевказаній квартирі не проживає, забрав свої речі та покинув квартиру, своїми діями відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою. Просив позов задовольнити. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надавав. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинні довести ти обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2015 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, у вказаній квартирі на правах чоловіка колишньої власниці зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], даний факт знайшов своє підтвердження у будинковій книзі (а.с. 8, 9). Згідно довідки про склад сім'ї від 24.12.2014 року, виданої ЖБК "Каховський-4", відповідач [PERSON] у квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] не проживає більше року, його особистих речей у квартирі нема (а.с. 10). Як вбачається з заяв сусідів позивача, наявних у матеріалах справи, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] більше року і його особистих речей там нема (а.с. 11, 12). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідачки, в якому на підставі ст. 405 ЦК України просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Посилався на те, що в належному йому на праві власності будинку зареєстрована відповідачка, яка в житлі не проживає і ним не користується більше року. Оскільки позивач не має можливості реалізувати повноваження власника в повній мірі, просив задовольнити позов. Позивач подав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Житловий будинок по [ADDRESS] на праві власності належить позивачеві [PERSON] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію №37641338 від 18 вересня 2012 року. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, якою, зокрема визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Довідкою виконкому Сарненської міської ради № 1906 від 27 квітня 2021 року встановлені обставини реєстрації відповідачки по [ADDRESS] з 5 серпня 2011 року. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] відсутня понад один рік в будинку, який належить на праві власності позивачу, поважності причин своєї відсутності не довела, позивач не має можливості користуватися належним йому житловим будинком, несе додаткові витрати на утримання житла, обраний ним спосіб захисту порушеного права передбачений законом, позов підлягає задоволенню. Так як із змісту ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, за рішенням суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, таке рішення буде достатньою підставою для подальшого зняття з реєстрації відповідачів уповноваженим органом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказав, що з 14 січня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сімейні стосунки припинені з вересня 2013 року, у зв'язку із постійними сварками. Вважає, що шлюбні стосунки з відповідачкою зберегти неможливо. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, про визнання позовних вимог. Просила прізвище залишити "[PERSON]". Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 січня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 06, свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER]. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання . У зв'язку з цим суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Путильської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові посилається на те, що 06 вересня 2013 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів все своє майно жіночому монастирю Святої праведної [PERSON] єпархії УПЦ. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Путильської державної нотаріальної контори і зареєстрований за №521. 21 лютого 2016 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина. 25 березня 2016 року жіночий монастир Святої праведної [PERSON] єпархії УПЦ звернувся із заявою до Путильської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. При подачі заяви їм стало відомо від державного нотаріуса, що мати спадкодавця [PERSON], яка померла 14 жовтня 2013 року також склала заповіт згідно якого заповіла все майно жіночому монастирю Святої праведної [PERSON] єпархії УПЦ. Про існування даного заповіту їм не було відомо до 25 березня 2016 року, а тому монастир після смерті [PERSON] не звертався до Путильської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Коли ж 25.03.2016 року звернувся, то їм було відмовлено у зв"язку з пропущенням спадкоємцем строку на прийняття спадщини. Посилаючись на обставини викладені вище, позивач просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовну вимогу підтримав. Представник Путильської селищної ради в судове засідання не з"явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти надання додаткового строку на прийняття спадщини не заперечує. Суд зазначає, що згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд знаходить, що позовна заява про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, представників, свідків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у зв"язку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що 21 листопада 2010 року о 17 год. 00 хв. на 51 км + 705 м а/д Кіровоград - Платонове з вини відповідача [PERSON], який керував мотоциклом Днепр, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль "Ланос" державний номерний знак [NUMBER]. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується вироком Новоукраїнського районного суду від 09 вересня 2011 року. Розмір завданих збитків власнику пошкодженого транспортного засобу складає 35732,79 грн. Відповідач по справі [PERSON] на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодквання звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3398028 з терміном дії - з 12.02.10 р. до 11.02.11 р. Оскільки відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 29777,33 грн., додатково МТСБУ понесено витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2000 грн. та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 840 грн. Відповідно до чинного законодавства у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Тому 17.04.2012 року позивач звертався з відповідним листами до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, однак, відповіді на лист позивач не отримав. Враховуючи вищенаведене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів та просить суд, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 29777,33 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 840 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти позову не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу - відповідача [PERSON], який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що відповідач, являючись споживачем Петрівського РЕМ ПАТ "Кіровоградобленерго", вчасно не розраховувався за спожиту електроенергію, борг становить 885 гривні 78 копійок. Добровільно відповідач за спожиту електроенергію не сплачує, тому позивач просить стягнути борг за спожиту електроенергію та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач також в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою просив слухати справу без його участі, з позовом згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає по [ADDRESS] та споживав електроенергію, однак за ним рахується борг за спожиту електроенергію в сумі 885 гривень 78 копійок, що підтверджується довідкою Петрівського РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго» (а.с. 3), а також зафіксовані в завданнях на плановий обхід покази лічильника відповідача від 17 червня 2015 року (а.с.5). Згідно з п. 48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. №1357, передбачено, що споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу за спожиту електроенергію в сумі 885 гривень 78 копійок, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що 07.05.2013 року відповідно до Генеральної угоди відповідач отримав кредит у розмірі 6256,02 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеної угоди - погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов угоди відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за вказаною угодою відповідач станом на 11.02.2014 року має заборгованість - 7508,94 гривні, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином , про що свідчить повідомлення в газеті «Народне слово», причини неявки відповідача, суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ПАТ комерційного банку "ПриватБанк" підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та ЦК України. Судом встановлено, що 07.05.2013 року згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.5), відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 6256,02 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умов вказаної угоди відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 11.02.2014 року в розмірі 7508,94 гривень, яка складається з - 5146,40 грн. заборгованість за кредитом, 333,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1195,64 - штраф за п.п.2.2 Генеральної угоди, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 333,76 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком боргу (а.с.4). Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості судом не встановлено. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved