Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, управління Держземагенства у Знам'янському районі Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтував наступним. Був прийнятий в члени та працював в колгоспі «Маяк» в селі Трепівка Знам'янського району Кіровоградської області. Вказав, що як члену КСП «Маяк», йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстраційний номер 188 від 25.07.1997 року в КСП «Маяк», що знаходиться на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, розміром 5,18 га, виданий на підставі розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації №323-р від 07.08.1996 року. Має намір розпорядитися земельною ділянкою на свій розсуд, однак не має можливості, оскільки оригінал сертифікату втрачено, що унеможливлює виготовлення документації про право власності на земельну ділянку, подальше її використання. Зазначені обставини змусили звернутися його до суду з позовом. Просить визнати за ним право на отримання земельної ділянки (паю) розміром 5,18 га, з земель колишнього КСП «Маяк» що знаходиться на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, відповідно до втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстраційний номер 188 від 25.07.1997 року. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але надали до суду заяви, згідно яких просять суд розглядати справу без їх участі, вимоги позову визнали у повному обсязі, щодо його задоволення не заперечували. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Суд, розглянувши заяви сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Згідно з довідкою Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області №151/06/11-15 від 26.01.2015 року, [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстраційний №188 від 25.07.1997 року, КСП «Маяк» Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах, виданий на підставі розпорядження №323-р від 07.08.1996 року, вартістю 18696 грн. (а.с.7). Оригінал Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай), Серії [NUMBER], реєстраційний №188, від 25.07.1997, виданий на ім'я [PERSON] втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Сільське життя» 9 від 28.02.2015 року (а.с.8). Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 р. "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Згідно вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує це право, та його державною реєстрацією, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Однак, в судовому засіданні встановлено неможливість отримання позивачем державного акту для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки втрачено оригінал Сертифікату, і крім як в судовому порядку визнати за позивачем права на отримання у власність земельної ділянки не можливе. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі,суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved