Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що 16 квітня 2004 року померла мати [PERSON], яка залишила заповіт на її імя. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну\~ ділянку загальною площею 3,5966 га (2,6585 га рілля та 0,9381 га багаторічні насадження), яка знаходиться на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Крім неї після смерті [PERSON], ні за законом ні за заповітом немає. В звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, вона не може оформити спадщину, яку прийняла, а тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнав (а.с. 4, 31). Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 16 квітня 2004 року (а.с. 7), що стверджується копією свідоцтва про смерть. Довідкою виконавчого комітету Петриманської\~ сільської ради № 316 від 16 жовтня 2015 року (а.с. 11), списком громадян членів СВАТ «Петриманське», які померли і їх земельні частки (паї) передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення спадщини (а.с. 15-17), технічною документацією з нормативно грошової оцінки земельної ділянки на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області виданої Державним підприємством Вінницьким науково-дослідницьким та проектним інститутом землеустрою Договір № 336 від 19.01.2016 року (а.с. 12-13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входять земельна ділянка для\~ ведення товарного сільськогосподарського\~ виробництва , площею 2,6585 га та земельна ділянка під багаторічні насадження площею 0,9381 га, яка розташовані\~ на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із матеріалів справи слідує, що 16 квітня 2004 року померла [PERSON], а розпорядженням\~ голови Мурованокуриловецької районної державної\~ адміністрації № 423 від 08 серпня 2008 року її було включено до\~ списку\~ осіб-членів СВАТ «Петриманське»,\~\~ які\~ мають право на\~ земельну частку (пай), та зобовязано передати у власність та\~ видати\~ громадянам державні\~ акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 14). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб \~ спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із заповіту, вчиненого [PERSON] 15 квітня 2004 року та посвідченого секретарем Петриманської сільської ради, вбачається, що спадкодавець все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 8). За даними Петриманської сільської ради заповіт від імені [PERSON] не змінено і не скасовано. Заповітом (а.с. 8), свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10), свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після\~ смерті [PERSON], яка має право на спадщину за заповітом і прийняла спадщину, оскільки проживала разом\~ із\~ спадкодавцем на\~ час\~ відкриття\~ спадщини (а.с.11). Як слідує із інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти / спадкові справи) виданих 07.06.2016 року державим нотаріусом Мурованокуриловецької держнотконтори, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 16.04.2004 року у нотаріальній конторі не зареєстрована а заповіт є чинним (а.с. 24-30). Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 20 січня 2016 року [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 18). Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Наданими суду документами позивач довела, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і\~ захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнає позовну вимогу і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON].

Outcome: approved