Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 27.11.2018 року. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Шлюбні відносини між ними припинено, вони з відповідачем проживають окремо, дитина залишилася проживати з нею. З даного часу відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Судовим наказом Луцького міськрайонного суду від 25.10.2018 року вирішено стягувачи з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час для їх сина потрібно значно більше матеріальне забезпечення, так як збільшилися витрати на його утримання, продукти харчування, придбання одягу, взуття, предмети побуту, лікування тощо. Просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , збільшити розмір аліментів, які стягуються в її користь на утримання сина з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 3 000 грн. щомісячно. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали , просила суд позов задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, щодо збільшення розміру аліментів покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час слухання справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, то [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З дослідженого в судовому засіданні висновку служби у справах дітей Луцької міської ради від 07.10.2019 року № 221, суд встановив, що відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям своєї дитини, не надає матеріальної допомоги, не підтримує з сином жодних стосунків, а тому вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] підлягає до задоволення. Щодо вимог про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] то слід зазначити. Судовим наказом Луцького міськрайонного суду від 25 жовтня 2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вимоги розумності та справедливості, те, що обоє батьків зобов`язані утримувати свою дитину, відповідач є працездатною особою, то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved