overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2009р. по 31.08.2013року в сумі 9026 грн. 34 коп. , а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно відомостей адресно- довідкового бюро відповідач зареєстрований та мешкає за адресою [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідно до п.5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 06.06.2004 року та п.п.18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за жилого-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. В наслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01.10.2009р. по 31.08.2013року., утворилась заборгованість в сумі 9026 грн. 34 коп. Як вбачається зі ст.67 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті судового наказу або скасування судового наказу внесена сума судового збору не повертається стягувачу, а в разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2013р. було скасовано судовий наказ виданий за заявою КП « ХТМ» про стягнення заборгованості за опалення та гарячу ваду з [PERSON], через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу судового наказу та позовної заяви судовий збір в загальній сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2009року по 28.02.2015року в сумі 11484 грн. 01 коп. , а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно відомостей адресно- довідкового бюро відповідачі зареєстровані та мешкає за адресою м. Харків вул. Шевченко б. 337 кв. 264, а тому є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідно до п.5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 06.06.2004 року та п.п.18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за жилого-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. В наслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01.01.2009року по 28.02.2015року, утворилась заборгованість в сумі 11484 грн. 01 коп. Як вбачається зі ст.67 Житлового Кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті судового наказу або скасування судового наказу внесена сума судового збору не повертається стягувачу, а в разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2015р. було відмовлено у прийнятті заяви КП «ХТМ» про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за опалення та гарячу ваду з відповідачів, через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу судового наказу та позовної заяви судовий збір в загальній сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2005р. по 31.10.2013року в сумі 11889 грн. 22 коп. , а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно відомостей адресно- довідкового бюро відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідно до п.5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 06.06.2004 року та п.п.18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за жилого-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. В наслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01.02.2005 р. по 31.10.2013р., утворилась заборгованість в сумі 11889 грн. 22 коп. Як вбачається зі ст.67 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. ст.99 ЦПК України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору не повертається стягувачу, а в разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2014рокур. було скасовано судовий наказ виданий за заявою КП « ХТМ» про стягнення заборгованості за опалення та гарячу ваду з [PERSON], [PERSON], [PERSON], через що суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім за подачу судового наказу та позовної заяви судовий збір в загальній сумі 250,70 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] геннадійовича про стягнення заборгованості, в якій просив суд ухвалити рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 7 348 грн. 11 коп. за кредитним договором № б/н від 17.11.2005 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним, згідно кредитного договору № б/н від 17.11.2005 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 3 100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 30.06.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 8 517, 74 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ "Приват Банк", проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитній договір № б/н від 17.11.2005 року, згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3 100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 30.06.2014 року розмір кредиторської заборгованості становить 8 517, 74 грн., яка складається з наступного: 1 634, 48 грн. - заборгованість за кредитом; 6 883, 26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 995, 73 грн. - сума, яка була стягнута судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду від 21.07.2008 року, різниця становить - 6 522, 01 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 326, 10 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 17 червня 2004 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. У зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги не визнала повністю. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 648 (а.с. 5). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. У відповідності зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 19 листопада 2013 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2476 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. У відповідності зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 19 червня 2010 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені з 2016 року через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. 19 вересня 2018 року ухвалою суду розгляд цивільної справи зупинено та призначено подружжю строк для примирення до 16 листопада 2018 року. 15 листопада 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 червня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 254 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини припинені з 2016 року через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Однак, позивач просить витрати по сплаті судового збору покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 вересня 1989 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. У зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала повністю. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 1989 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2801 (а.с. 4). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Згідно експертного висновку № 056/2543-m від 30 грудня 2020 року ім`я [PERSON] (свідоцтво про шлюб (повторно), запис [PERSON] ) та [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ; паспорт для виїзду за кордон, запис [PERSON] ), а також рос. [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу, запис російською мовою [PERSON] ), попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с. 34). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. У відповідності зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Однак, позивач просить судові витрати покласти на цього. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved