Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить гараж № [NUMBER] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначений гараж було придбано померлим [PERSON] у [PERSON] за договором купівлі-продажу, однак реєстрацію його не здійснено, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж. По технічній документації власником залишилася [PERSON] , яка була клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та у зв`язку з виникненням у неї заборгованості перед банком на гараж, по документам якого вона була власником, державним виконавцем було накладено арешт. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.04.2016 року, яке постановою Верховного Суду України від 20.06.2019 року залишено без змін,позовні вимоги [PERSON] задоволені та визнано за нею право власності на гараж № [NUMBER] , розташований в гаражному товаристві «Аеропорт» за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . За вказаних обставин просить суд задовольнити позовні вимоги та зняти арешт з гаража, належного їй на праві власності. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.01.2017 року провадження по цивільній справ за вказаним позовом було зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24.07.2019 року провадження у вищевказаній справі поновлено. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, належно сповіщений про дату, місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Від представника третьої особи - Публічного акціонерне товариство «Універсал Банк» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного Управління юстиції у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.04.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та визнано за нею право власності на гараж № [NUMBER] , розташований в гаражному товаристві «Аеропорт» за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який придбав гараж у [PERSON] за договором купівлі-продажу, однак його державну реєстрацію не здійснив (а.с. 5). Постановою державним виконавцем Гарібян А.О. від 26.01.2011 року на гараж № [NUMBER] , розташований в гаражному товаристві «Аеропорт» за адресою: [ADDRESS], було накладено арешт, оскільки на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби перебував судовий наказ № 2н-304/2008, виданий Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 17636,08 грн. (а.с. 6). Постановою Верховного Суду України від 20.06.2019 року залишено без змін рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.04.2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи відділ Державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції, гаражне товариство «Аеропорт» про визнання права власності на гараж в порядку спадкування. (а.с. 10-14). Так, відповідно до ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведення виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст.16 вказаного Кодексу загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в ході розгляду справи доведені ті обставини, на які позивач посилався як на підставу позовних вимог, а тому вони підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України суд покладає на відповідачів обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved