Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.04.2012 року між ПАТ ,,Всеукраїнський [PERSON] та відповідачем укладено договір банківського обслуговування №ВL_NK00099437, згідно якого відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 20000 грн., термін повернення якого 23.04.2013 року. Проценти та комісію за управління кредитом відповідач зобовязався сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором 15% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,5% від суми кредиту. Згідно п.2.5.2 договору відповідач зобовязався не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, зазначений у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту. Позивач зазначив, що відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.08.2015 року становила 60871 грн.09 коп. Представник позивача просив розглядати справуза відсутності представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі ,,Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі ,,[PERSON] проти України (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів, доводів, заперечень та їх обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 23.04.2012 року між ПАТ ,,Всеукраїнський [PERSON] та відповідачем укладено договір банківського обслуговування №ВL_NK00099437, згідно якого відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 20000 грн., термін повернення якого до 23.04.2013 року. Згідно п.3 спеціальної частини договору процентна ставка за договором 15% річних. Згідно п.4 спеціальної частини договорукомісія за управління кредитом 1,5% від суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача за договором банківського обслуговування №ВL_NK00099437 від 23.04.2012 року становить 60871 грн.09 коп. і складається із кредиту - 8001 грн.68 коп., відсотків - 3158 грн.06 коп., комісії за РО - 1200 грн.00 коп., плати за пропуск платежів- 48511 грн.35 коп. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved