Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, який уточнили та яким просили: - встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] були чоловіком та дружиною; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] та після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] та після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією від 10 вересня 1996 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що у правовстановлюючому документі на земельну частку (пай) розміром 2,69 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року не вказані всі дані. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справ за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2003 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.09.1996 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишала. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.1969 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.03.1991 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - чоловік [PERSON]. Зазначений факт підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.05.1969 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та [PERSON] серії [NUMBER] від 28.03.1991 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області а також довідкою наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.03.2018 року за № 453, згідно якої на час смерті [PERSON] та на протязі 6 місяців з дня її смерті спільно з нею проживав чоловік - [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.03.2018 року за № 453, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2003 року виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/3 частина права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.09.1996 року, яку він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON], але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав; - право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 51358137 від 26.03.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.1969 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.03.1991 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Як було встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.05.2018 року за № 733, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). В судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна, згідно якого до [PERSON] переходить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року, а до [PERSON] право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією від 10 вересня 1996 року. Відповідно до п. 3.1 роз'яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В свою чергу відповідно до п. 3.5 роз'яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину такими, що підлягають захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved