Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача в якому зазначає про наступне. У [ADDRESS] проживає гр- ка [PERSON] , [INFO] яка є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] навчалися в Першотравенській ЗШ № 3 з 30.09.2019. Відповідно до інформації навчального закладу діти мали ознаки педагогічної занедбаності, мати не приділяла належної уваги вихованню дітей та не контролювала процес їхнього навчання. [PERSON] систематично пропускала уроки без поважної причини. З 05 лютого 2020 року малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей - [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною. [PERSON] не займається вихованням дітей, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, постійно залишає їх без нагляду, вживає алкогольні напої. 10 лютого 2020 року службою у справах дітей разом із представником міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та інспектором Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було здійснено вихід в сім`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було встановлено, що мати дітей знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, діти хворі, брудні, у занедбаному стані. З метою соціального захисту малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , недопущення бездоглядності та безпритульності малолітніх дітей, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей виконавчим комітетом Першотравенської міської ради було прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей від їх матері [PERSON] , [INFO] та тимчасове їх влаштування. Малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було влаштовано в КП «Першотравенська міська лікарня» Першотравенської міської ради». Відповідно до інформації КНП «Першотравенська МЛ» 10.02.2020 до педіатричного відділення лікарні поступило двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти були брудні, в брудному одязі, хворі на пневмонію. Стан дітей при надходженні - середнього ступеню важкості. У молодшої дитини від бруду відмічався висип по всьому тілу. Сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом у Першотравенському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідно до інформації міського центру сім`ю було взято на супровід з такими проблемами: низький рівень батьківського потенціалу матері, допомога в оформленні державних виплат, влаштування дитини до дошкільного закладу. Спеціалістами центру надавалися відповідні консультації та рекомендації, але [PERSON] не виконала жодної рекомендації: не оформила державні виплати, малолітній [PERSON] не відвідує дошкільний навчальний заклад. Працівниками служби у справах дітей неодноразово були здійснені виходи за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання було встановлено, що у квартирі брудно, дитячий одяг брудний і діти мають неохайний вигляд, продукти харчування у мінімальній кількості. [PERSON] часто залишає своїх дітей без нагляду дорослих. Малолітня [PERSON] часто не відвідувала навчальні заняття через те, що мати залишала на неї малолітнього [PERSON] . Працівниками служби із громадянкою [PERSON] неодноразово було проведено бесіди щодо належного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до дітей та було попереджено про наслідки їх невиконання. За поданням служби [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання нею передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання, утримання, навчання та виховання дітей. Отже, громадянка [PERSON] , [INFO] не виконує батьківські обов`язки щодо дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дітей повноцінним харчуванням і всіма необхідними речами для їх повноцінного розвитку. Крім того , позивач посилається на необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання вищевказаних малолітніх дітей. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей вона не надає, вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також позивач зазначає , що рішень, які набрали законної сили чи ухвал суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав немає. У провадженні суду такі справи не перебувають. Заходи досудового врегулювання спору і заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Першотравенською міською радою не вживалися. Просить суд : 1. Відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. 2. Стягувати щомісячно із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно до віку. Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися. В своїх заявах просять справу розглянути без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Погоджуються на заочне рішення. Відповідач у судове засідання двічі не з`явилася , про причину неявки суду не повідомила. Крім того, про дату та час розгляну справи раніше належним чином була повідомлена ( судовими повістками) . В зв"язку з цим , суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення . Позивач та представник третьої особи не заперечують проти такого варіанту вирішення справи . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що відповідач дійсно є матір"ю малолітнього [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER] ) . Особу відповідача [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області встановлено згідно даних паспорта громадянина України , серії [NUMBER] , виданого 11.08.2006 р. Петропавлівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Вищевикладені обставини підтверджуються з наданих письмових повідомлень від 21.10.2019 р. , вих.. № 359 , від 04.12.2019 р. , вих.. № 415. , від 11.12.2019 р. , вих.. № 4/258 , від 09.01.2020 р. , вих.. № 4/7 , від 16.01.2020 р. вих..№ 4/16 , від 03.02.2020 р. , вих.. № 4/31 ( мати зловживає спиртними напоями , покидає дітей без нагляду , залишає дітей на чужих людей та чоловіків , в квартирі антисанітарні умови , старша донька не ходить до школи ). Дані обставини свідчать , що існує загроза для життя та здоров`я дітей . В акті обстеження умов проживання від 08.01.2020 р. зазначається , відповідач проживає в [ADDRESS] . За цієї адресою також проживають її діти , а саме : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також в даному документі зазначається , що син [PERSON] [INFO] гуляв на вулиці з іншими однолітками , знайшли пляшку горілки і випили. Діти викликали швидку допомогу. Мати [PERSON] в цей час була у куми і не знала , де знаходиться син. Остання попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Запрошена на засідання ССД. В іншому документі , а саме Акті про відвідування сім`ї від 31.01.2020 р. зазначається , що на момент перевірки квартира відповідача закрита. Зі слів сусідів відповідач відсутня вдома. З отриманої інформації встановлено , що діти можуть бути у знайомого [PERSON] за адресою - [ADDRESS] . В інших Актах обстеження умов проживання від 06.11.2019 р. , від 10.12.2019 р. та від 10.02.2020 р. зазначається , що мати часто відсутня вдома , вживає алкоголь , залишає дітей самих на сторонніх людей , діти хворі , а тому прийнято рішення про вилучення дітей з сім`я , так як існує загроза їх життю та здоров`ю . Після вилучення дітей комісією було складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дитини , тобто [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За результатами проведеної оцінки встановлено , що рівень безпеки кожної дитини є небезпечним , а тому необхідно вжиття негайних дій у межах сім`ї , у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сім`ї . В зв`язку з вищезазначеним комісіє було прийнято рішення про вилучення вказаних дітей із сім`ї та дітей поміщено до КНП « Першотравенська міська лікарня». В своєму пояснення на ім`я начальника служби у справах дітей відповідач визнає той факт , що вона залишила дітей на знайомого [PERSON] та виїхала у справах у Тернопільску область до хлопця [PERSON] . Також обіцяє відправити сина [PERSON] до дитячого садочка та зібрати відповідні документи про отримання соціальних виплат та обіцяє привести все до ладу і взятися за виховання дітей . В своєму листі директор КП « Першотравенська центральна міська лікарня» від 08.01.2020 р. на ім`я директора Першотравеської міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді доводить до відома наступну інформацію - 03.01.2020 р. о 18.05 год. до приймального відділення каретою швидкої допомоги була доставлена невідома дитина , приблизно 10-11 років , в тяжкому стані , без свідомості. Дитина була госпіталізована до відділення анестезіології та інтенсивної терапії . Пізніше було встановлено , що це є [PERSON] , [INFO] . Після надання відповідної допомоги та покращення стану , 04.01.2020 р. дитина була переведена до педіатричного відділення їхньої лікарні та виписана 06.01.2020 р. додому у задовільному стані. В іншому листі директор КП « Першотравенська центральна міська лікарня» від 17.02.2020 р. ( вих.. № 01-24/04-356 ) на ім`я начальника служби у справах дітей м. Першотравенська Дніпропетровської області вказує , що діти - [PERSON] та [PERSON] перебувають на утримання у педіатричному відділені лікарні. Також акцентується увага на стані дітей під час їхнього доставлення , а саме - стан здоров`я дітей середнього ступеня важкості. Діти були брудні , в брудному одязі , обидва хворі на пневмонію . У молодшої дитини від бруду відмічався висип по всьому тілу. На даний час стан дітей з позитивною динамікою. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог , суд керується наступними нормами матеріального права. Відповідно до ч.1ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої сит. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошено, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійсненні цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життю, здоров`ю. Підставами для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки, незалежно від суб`єктивних причин такого положення, вини батьків. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача малолітнього сина [PERSON] у зв`язку з ухиленням її , як матері від виконання обов`язків по їх належному вихованню, догляду та не створенню належних побутових умов, що наразі, буде відповідати інтересам дитини. Крім того ,відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей. Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 ЗУ « Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). З урахуванням зазначених норм, відповідач зобов`язана утримувати своїх дітей незалежно від факту її відібрання та сплачувати визначені судом аліменти. В зв`язку із цим, задоволенню підлягає і вимога позивача про стягнення аліментів на утримання вищевказаних дітей. Судом встановлено, що відповідач ніде не працює, тобто не має постійного та стабільного заробітку та враховуючи її матеріальне становище , матеріальне малолітніх дітей, стан здоров`я кожного зокрема, суд, відповідно до ст. 182 та 184 СК України вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100,00 грн. на кожну дитину. Дані аліменти слід присудити до стягнення з відповідача на користь особи або на рахунок закладу, де будуть утримуватись малолітні діти щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття , з обов`язковою індексацією . В зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1681 грн.( за позовну вимогу про відібрання дітей та стягнення аліментів ) , від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved