Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням суду розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути в її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 06.08.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Фастівського міськрайонного суду від 11.09.2015 року розірвано. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області від 04.05.2017 року № 322. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved