Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення, в якій вказав, що 26.01.2011 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ЕКR 001-11/P, згідно якого 28.01.2011року [PERSON] отримав кредит у розмірі 58823,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.01.2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26.01.2011 року уклали договір іпотеки № З 01-11, згідно з яким [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 55,80 кв.м, житловою площею 41,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена ціна предмету іпотеки 58080 грн. 00 коп.. Відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконала. Станом на 24.01.2014 р. сума заборгованості за кредитним договором складає 62359 грн. 26 коп., з яких: - 35722 грн.54 коп.- заборгованість за кредитом; 8362 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14352 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору; - 1000 грн. 00 коп. - штраф(фіксована частина); 2921 грн. 87 коп. - штраф(процентна складова). Просить суд, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 55,80 кв.м, житловою площею 41,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу ними вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідачки [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ними всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій,необхідних для продажу предмету іпотеки. Також просять виселити [PERSON] з іншими особами, зареєстрованими у вказаній квартирі. Позивачка у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.224 ч.1 ЦПК України, суд враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Судом встановлено, що 26 січня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № ЕКR 001-11/P, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 58823,60 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 січня 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ЕКR 001-11/P від 26 січня 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26 січня 2011 року уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру загальною площею 55,80 кв.м, житловою площею 41,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2008 року. Як вбачається з матеріалів справи, прийняті на себе зобов'язання за договором кредиту [PERSON] не виконує неналежним чином, в результаті чого станом на 24 січня 2014 року у неї утворилася заборгованість в розмірі 62359 грн. 26 коп., з яких: - 35722 грн.54 коп.- заборгованість за кредитом; 8362 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14352 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору; - 1000 грн. 00 коп. - штраф(фіксована частина); 2921 грн. 87 коп. - штраф(процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості у [PERSON]. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України та ст.525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором або законом. Видами забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до ст.546 ЦК України, є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання, зокрема у даному випадку іпотека. Саме з таким видом забезпечення виконання зобов'язання договору кредиту визначилися сторони. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду,виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено,що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань ,вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення,іпотеко держатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому порядку. Такі ж вимоги щодо прав та обов'язків іпотекодавця і іпотекодержателя закріплені в розділі 2 договору іпотеки від 30 травня 2008 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка зобов'язання за кредитним договором не виконувала неналежним чином, про що свідчить розмір заборгованості за станом на 12 жовтня 2012 року, який значно перевищує заставну вартість предмету іпотеки, узгоджену сторонами на день укладання договору іпотеки. Письмову вимогу про усунення порушень із зазначенням стислого змісту порушених зобов'язань, вимогою про їх виконання та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу відповідачки [PERSON] було направлено рекомендованим листом 5 листопада 2013 року за №30.1.0.0/2-Z20. При цьому відповідачем не застосовано заходів щодо виконання зобов'язань та погашення заборгованості, що стало підставою для звернення до суду. Таким чином, у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено діючим законодавством та договором іпотеки п.22 ,п.23 розділу 3. Із позовної заяви вбачається, що позивач, як іпотекодержатель, просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ними вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ними всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій,необхідних для продажу предмету іпотеки. Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,встановленої ст.38 цього Закону. Правилами ст.38 вищевказаного Закону України передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, порядок та процедуру такого продажу. З урахуванням встановлених вищевказаних обставин та вимог закону, суд вважає необхідним позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити. Та в рахунок погашення заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитним договором № ЕКR 001-11/P від 26 січня 2011 року в сумі 62359 грн. 26 коп. станом на 24 січня 2014 року, звернути стягнення на квартиру, загальною площею 55,80 кв.м, житловою площею 41,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] з початковою ціною, визначеною сторонами у договорі іпотеки, що складає 58080 грн 00 коп.. За ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, а на підставі ч.2 ст.39, ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. З огляду на викладене, суд вважає також, що підлягають задоволенню вимоги позивача стосовно виселення відповідача [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS]. Оскільки суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача та інших осіб, то відповідач [PERSON] на підставі ст. 88 ЦПК України повинна сплатити судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду, розмір яких складає 988,99 грн.

Outcome: approved