Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить виселити відповідачів з гуртожитку за адресою [ADDRESS] без надання іншої жилої прощі та стягнути з відповідача [PERSON] борг в сумі 3858,18 грн. на користь коледжу. Позов мотивує тим, що гуртожиток на [ADDRESS] перебуває на балансі Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», що є підрозділом Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України». У 1988 році [PERSON] як працівнику коледжу було надано блок [ADDRESS]. У гуртожитку вона проживає разом із сім'єю у складі п'яти чоловік. Трудові відносини з навчальним закладом [PERSON] припинила в 2008 році. Інші відповідачі в трудових відносинах з коледжем не перебувають. Адміністрація коледжу неодноразово зверталася до відповідачів про звільнення жилого приміщення, відповідачі продовжують проживати у гуртожитку та відмовляються на добровільне виселення. Окрім того не сплачують за проживання в гуртожитку, станом на 01.01.2013 р. їх борг становить 3858,18 грн. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення викладені позові. Додатково надав довідку, де зазначено, що станом на 01.12.2013р. заборгованість за проживання у блоці [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] становить 7413,48 грн. Просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, і суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутності. Представник третьої особи органі опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи і суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що кімната блок [ADDRESS], який знаходиться на балансі Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», що підтверджується довідкою з місця проживання №533 від 14.09.2012р., а також договором про наймання житлових приміщень № 56-01 від 05.02.2001р. В судому засіданні встановлено, що у 1988 році працівнику коледжу [PERSON] було надано блок № 312 у гуртожитку технологічного коледжу згідно її особистої заяви. Зі змісту ст. ст. 127, 128, 129 Житлового кодексу України, п.п. 9, 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженогопостановою Ради Міністрів Української РСР 03 червня 1986 року за №208, випливає, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. У матеріалах справи відсутні дані про прийняття компетентними органами, передбаченими наведеними вище нормами матеріального права, спільного рішення про надання відповідачам житла у гуртожитку. До того ж, сторони не заперечують цього факту. Згідно зі ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім'я якого видано ордер. Отже, вселення сім'ї [PERSON] до гуртожитку без прийняття такого рішення і спеціального ордеру, не породжує у них правових гарантій на користування житлом у гуртожитку, як це передбачено Житловим кодексом України для осіб, які на відповідній правовій підставі займають таке житло. А відтак, відповідачі вселилися у гуртожиток всупереч встановленому нормами матеріального права порядку і не набули права користування житловою площею у ньому. Згідно із ст.109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення, що передбачено ст.116 Житлового кодексу України. Згідно п. 44. Постанови Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 р. № 208 "Про затвердження Примірного положення про гуртожитки" громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи зазначені положення, а також відсутність ордера на вселення відповідачів у спірну блок [ADDRESS], суд приходить до висновку, що останні зайняли спірну квартиру самоправно, а тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.4 ст. 97 ЖК України у разі відмовлення звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сім'ї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Оскільки, відповідачі займають приміщення в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], без будь-яких законних підстав, так як поселені з порушенням норм діючого житлового законодавства без спільного рішення адміністрації та профкому, ордер на заняття вказаного приміщення відповідно до Положення про гуртожиток їм не видавався, вони підлягаєть виселенню із спірного приміщення без надання іншого жилого приміщення. Окрім того, із відповідачів слід стягнути заборгованість за проживання у гуртожитку та комунальні послуги у розмірі 7413,48 грн. Враховуючи вище наведене позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved