Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав,що він є сином [PERSON] та [PERSON] Позивач вказав, що [INFO] його батько помер та заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Бердянською райрадою народних депутатів 27.01.1988 року. На час смерті з [PERSON] проживали та були зареєстровані [PERSON] - мати позивача, яка померла [INFO], [PERSON]- сестра позивача та донька [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], син [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняли [PERSON], [PERSON] та позивач. До нотаріуса за оформленням спадщини ніхто з них не звертався. Позивач вказав, що після смерті матері він прийняв спадщину. В 2013 році позивач звернувся до нотаріальної контори, проте у зв»язку з тим, що він не знайшов оригіналу свідоцтва про право власності, 09.04.2014 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області в судове засідання не з»явився надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задовлення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився надав судові заяву про розгляд спраив за його відсутності, проти задовлення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи , вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.1965 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. Вказаний будинок належал [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Бердянською райрадою народних депутатів 27.01.1988 року. Встановлено, що на час смерті з [PERSON] проживали та були зареєстровані [PERSON] - мати позивача, яка померла [INFO], [PERSON]- сестра позивача та донька [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], син [PERSON] Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняли [PERSON], [PERSON] та позивач. Згідно постанови про відмову у виченні нотаріальної дії від 09.04.2014 року позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок після смерті [PERSON] у зв»язку з тим, що він не знайшов оригіналу свідоцтва про право власності. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).» Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР та

Outcome: approved