Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення та повернення земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивував тим, що [PERSON] будучи наділеним повноваженнями депутата Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області згідно постанови Дублянської міської виборчої комісії від 13.11.2015, всупереч вимогам сг.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час засідання 3-ї сесії Дублянської міської ради 7-го демократичного скликання 25.12.2015 при голосуванні за прийняття рішення «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], площею 0.0996га., кадастровий номер [NUMBER], [PERSON]», не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів та проголосував за прийняття рішення про передачу його дочці [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0.0996га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], шляхом підняття руки, відтак, згідно пояснень головуючого на засіданні сесії Дублянської міської ради, голос [PERSON] на засіданні було зараховано як голос «ЗА», рішення було прийнято одноголосно, про що внесено відомості до протоколу засідання, чим порушив вимоги ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП. Просив визнати незаконними та скасувати рішення сесії Дублянської міської ради № 129 від 22.12.2015 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель га споруд в [ADDRESS], площею 0.0996га., кадастровий номер [NUMBER], гр. [PERSON]». Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності №13418404, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.02.2016 державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Витребувати із володіння [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER]. [NUMBER], виданий 10.10.2005 Жовківським РВ УМВС України у Львівській області) та повернути у власність територіальної громади Дублянської міської ради земельну ділянку площею 0.0996га., кадастровий номер [NUMBER]. в [ADDRESS]. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Львівської області судовий збір в сумі 4134 грн., сплачений за подання позову до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що це суперечить її інтересам. Пояснила, що вона отримала земельну ділянку разом з іншими особами, понесла витрати по оформленню документів щодо земельної ділянки. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що процес надання земельних ділянок був відкритим, його дочка понесла витрати по оформленню земельної ділянки. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. Постановою Жовківського районного суду від 29 червня 2016 року встановлено, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 ч.1,2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн. Судом встановлено, що [PERSON] будучи наділеним повноваженнями депутата Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області згідно постанови Дублянської міської виборчої комісії від 13.11.2015, всупереч вимогам сг.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час засідання 3-ї сесії Дублянської міської ради 7-го демократичного скликання 25.12.2015 при голосуванні за прийняття рішення «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], площею 0.0996га., кадастровий номер [NUMBER], [PERSON]», не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів та проголосував за прийняття рішення про передачу його дочці [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0.0996га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], шляхом підняття руки, відтак, згідно пояснень головуючого на засіданні сесії Дублянської міської ради, голос [PERSON] на засіданні було зараховано як голос «ЗА», рішення було прийнято одноголосно, про що внесено відомості до протоколу засідання, чим порушив вимоги ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП. Судом встановлено, що [PERSON]. будучи депутатом Дублянської міської ради, скоїв адміністративне правопорушення, пов'язане із корупцією, яке полягає у неповідомленні про наявність реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів (голосував на сесії міської ради) та його визнано винним за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Судове рішення набрало законної сили 09.07.2016. На підставі рішення сесії Дублянської міської ради [PERSON], зареєструвала право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0.0996га. в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], про що державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 858881146227. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Відповідно до ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Судом встановлено, що рішенням сесії Дублянської міської ради [PERSON], зареєструвала право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0.0996га. в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], про що державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 858881146227. Судом встановлено, що [PERSON], будучи наділеним повноваженнями депутата Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області згідно постанови Дублянської міської виборчої комісії від 13.11.2015, всупереч вимогам сг.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час засідання 3-ї сесії Дублянської міської ради 7-го демократичного скликання 25.12.2015 при голосуванні за прийняття рішення «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], площею 0.0996га., кадастровий номер [NUMBER], .[PERSON]», не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів та проголосував за прийняття рішення про передачу його дочці [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0.0996га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], шляхом підняття руки, відтак, згідно пояснень головуючого на засіданні сесії Дублянської міської ради, голос [PERSON] на засіданні було зараховано як голос «ЗА», рішення було прийнято одноголосно, про що внесено відомості до протоколу засідання, чим порушив вимоги ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП. Відповідно до п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ч. 1 ст. 15 ЦК України закріплюється право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина здійснюється судом (ч. 1 ст. 55). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 2 Постанови від 16.04.2004 року №4 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень ст. ст. 8,124 Конституції України, ст. ст. 26, 30, 87 - 90, 100, 102, 118, 123, 128, 143 -146, 149, 151, 152 -158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, ст. 15 ЦПК України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України), а також визнається недійсним й державний акт виданий на виконання такого недійсного акту. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що рішення сесії Дублянської міської ради №129 «Про твердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд в [ADDRESS], площею 0.0996га., кадастровий номер [NUMBER], [PERSON]», прийняте внаслідок вчинення депутатом Дублянської міської ради [PERSON] корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку із невиконанням останнім покладеного ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Жовківського районного суду від 29 червня 2016 року, таке підлягає скасуванню у судовому порядку. Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Стороною у спорі не заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved