Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.04.2008 року йому належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Вказана квартира складається з трьох кімнат, житловою пло\-щею 65,5 кв.м. та кухні, загальна площа квартири складала 95,7 кв.м. Балансоутримувачем вказаного будинку є ТзОВ «Галичанка». З метою покращення житлових умов, в 2010 році мешканцями даного будинку поета\-пно була проведена прибудова зі сторони вул. І.Франка на земельній ділянці, яка була ви\-ділена [PERSON], що стверджується витягом з ухвали Дрогобицької міської ради від 29.03.2005р. за № 470. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] самочинна прибудова на рівні п'ятого поверху: приміщення веранди № 8 і кладової №9 загальною пло\-щею 28,6 кв.м., позначена на плані літ. «А-\\/» розмірами (1,50 х 80,60) кв.м + 2,35(10,6+6,9)/2 кв.м. ДП ДІПМ "МІСТОПРОЕКТ" складено висновок за № 6 від 16.11.2015р., згідно з яким прибудо\-ва побудована без дозволу Дрогобицької міської ради, без належно розробленого та затвердженого проекту і відповідно, без надання дозволу на поча\-ток проведення будівельних робіт. Проте, державні будівельні норми та правила не поруше\-но, порушень пожежної безпеки не ви\-явлено. В результаті самочинного будівництва, позначеного на плані літ. «А- V», житлова площа квартири [ADDRESS] не змінилась, а загальна площа квартири стала 124,3 кв.м. Балансоутримувач будинку ТзОВ «Галичина» та власники сусідніх квартир не заперечували проти проведення позивачем добудови до власної квартири. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали повністю та просили суд їх задоволити. Представник відповідача Мицавка Ю.Ю. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні даного питання поклався на думку суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, не повідомивши суду причин своєї неявки. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Лаганяк Т., є власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності (а.с. 6). Дана квартира знаходиться на рівні п»ятого поверху, до якої без належно розробленого та затвердженого проекту і відповідно, без надання дозволу на поча\-ток проведення будівельних робі побудована поетапно прибудова на земельній ділянці, котра була ви\-ділена [PERSON], що стверджується витягом з ухвали Дрогобицької міської ради від 29.03.2005р. за № 470 загальною площею 154 кв.м з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 7). В травні 2014 року, після здійснення реконструкції квартири [ADDRESS], було виготовлено технічний паспорт на неї. Відповідно до вищевказаного технічного паспорта житлова площа квартири [ADDRESS] не змінилась, а загальна площа квартири стала 124,3 кв.м., так як позивачем здійснено самочинну прибудова на 5-му поверсі: приміщення веранди № 8 і кладової №9 загальною пло\-щею 28,6 кв.м., позначена на плані літ. «А-\\/» розмірами (1,50 х 80,60)кв.м + 2,35(10,6+6,9)/2кв.м (а.с. 8-9). Висновком Дрогобицького відділення ДП ДІПМ «Містопроект» за № 6 від 16.11.2015 року встановлено, що самочинно виконані будівельно-монтажні роботи несучих та огороджуючи конструкцій прибудови приміщень веранди та кладової загальною площею 28,6 м.кв. до квартири [ADDRESS] здійснені із забезпеченням несучої здатності і правил та умов експлуатації (а.с. 11). Відповідно до довідки, виданої начальником Дрогобицького РВ ГУ ДСнС у Л/о, проведеною перевіркою протипожежного стану веранди, прибудови у квартирі [ADDRESS] - порушень вимог пожежної безпеки не виявлено (а.с. 13). Відповідно до довідки ТзОВ «Галичанка» та заяви власників сусідніх від позивача квартир заперечень проти самочинного будівництва, здійсненого [PERSON] немає (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). Згідно абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно абз. 4 п. 9 даної Постанови якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Враховуючи вище наведене, той факт, що самочинна реконструкція спірного нерухомого майна позивачем здійснена на відведеній для будівництва третій особі - [PERSON] земельній ділянці, зі згоди третіх осіб, без порушення будівельних норм і правил, протипожежних вимог, а тому суд приходить до переконання, що така реконструкція не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved