Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить зобов'язати відповідача зняти всі орієнтування на затримання автомобіля марки «Фольксваген Т5», 2004 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип транспортного засобу «фургон малотоннажний-В», реєстраційний [NUMBER]. Свої вимоги мотивує наступним. Він придбав даний автомобіль у [PERSON], за що останній при свідках [PERSON], та [PERSON] отримав суму згідно ринкової вартості автомобіля. Зазначений транспортний засіб він отримав у володіння, користування та розпорядження разом із технічним паспортом та довіреністю від 13.06.2011р., якою його уповноважено крім іншого знімати з реєстраційного обліку даний автомобіль. У зв'язку з відсутністю коштів він не мав змоги зняти з обліку та зареєструвати на своє ім'я дане авто, але мав намір зробити це в майбутньому. Майже три роки він без жодних перешкод користувався придбаним автомобілем, проте нещодавно від працівників ДАІ йому стало відомо, що на автомобіль відділом ДВС Сокальського РУЮ накладено декілька арештів, оскільки у [PERSON] є боргові зобов'язання. Рішенням Сокальського райсуду від 14.07.2014р. знято всі арешти з вищевказаного автомобіля. Однак, при спробі зняти автомобіль з реєстраційного обліку він довідався, що відділом ДВС також винесено постанову про орієнтування на затримання цього транспортного засобу. Зазначене орієнтування перешкоджає йому користуватися автомобілем, порушує його права як власника автомобіля, оскільки на момент накладення цього орієнтування автомобіль перебував у його володінні, користуванні та розпорядженні тощо. Врегулювати даний спір в позасудовому порядку неможливо, а тому він змушений звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не прибув. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача ВДВС Сокальського РУЮ в судове засідання не прибув. Подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що проти позову не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши докази по справі, суд позов задовільняє з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 60 Закону Україн "Про виконавче провадження" регламентовано, що особа, яка вважає, що арештоване майно належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття і з нього арешту. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] автомобіль марки «Фольксваген Т5», 2004 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип транспортного засобу «фургон малотоннажний-В», реєстраційний [NUMBER], який перебуває на обліку у Червоноградському ВРЕР ДАЇ при ГУМВСУ у Львівській області, яким протягом майже трьох років безперешкодно користувався. Згідно довіреностей від 13.06.2011р. та 03 липня 2014р. позивач одержав від відповідача у своє володіння, користування та розпорядження даний автомобіль, а також отримав технічний паспорт. Згідно постанови від 10.12.2013р. по виконавчому провадженні №40362192 вбачається, що вищевказаний автомобіль марки «Фольксваген Т5» оголошено в розшук. З постанови від від 25.01.2014р. по виконавчому провадженні №40362192 вбачається, що на зазначений автомобіль накладено арешт. З рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14.07.2014р. вбачається, що відділ ДВС Сокальського РУЮ зобов'язано зняти всі арешти з вищезазначеного автомобіля. Враховуючи вищезазначене, а також визнання відповідачами позову яке прийняте судом, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved