Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення яким \~визнати за нею право власності,\~ як за спадкоємцєю \~\~першої черги \~\~за \~законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 13 лютого 2014 року, \~право власності на \~житловий будинок \~з господарськими будівлями та надвірними спорудами, а саме: житловий будинок, загальною \~\~площею в \~\~48,6 кв.м., житловою площею \~44,1 кв.м., \~господарські будівлі та дворові \~споруди: сарай літ. «Б», \~навіс літ. «В», навіс літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Е», \~уборна літ. «Ж», \~\~\~надвірні \~\~\~споруди №1-3, розташовані за адресою: \~вул. Комсомольська, № 70, с. Оріхівка, \~Болградський район, \~Одеська область. Позивач вказує, що після смерті чоловіка вона \~на протязі шести місяців\~подала заяву про прийняття спадщини, як єдина спадкоємиця після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено в оформлені спадку через відсутність правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивач присутня не була, в позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 2,3). Про час та місце розгляду справи позивач повідомлялась належним чином (а.с. 15, 26-28, 30). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області \~ подала до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі та просить справу розглянути у відсутності представника відповідача (а.с. 31). За таких обставин, з урахуванням наданої позивачем та відповідачами зазначених\~ заяв, суд вважає за можливе подальший розгляд справи проводити у відсутності позивача та відповідачів без фіксації судового засідання технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачами пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачам відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Як вбачається із копій свідоцтва про одруження серії ЯФ № 180147\~ 2 вересня 1953 року [PERSON] та Коляда (в подальшому, [PERSON]) [PERSON] одружились, про що у книзі записів актів громадянського стану про одруження було зроблено актовий запис №11 від 02.09.1953 року (а.с.5). Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 367712 зареєстровано смерть [PERSON] 13.02.2014 року, відповідний актовий запис №130 (а.с.6). Згідно з довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 22.04.2015\~ № 448. щодо житлового будинку по вул. Комсомольська, 70, с.Оріхівка, Болградського району, Одеської області особистий рахунок №309 було відкрито на [PERSON]Г, тип двора колгоспний. Станом на 14.04.1991 року у вищезазначеному домоволодінні проживав [PERSON] На день смерті [PERSON] в спадковому будинку ніхто не був зареєстрований (а.с.7). Технічний паспорт на будинок за адресою вул. Комсомольська, № 70, с. Оріхівка, \~Болградський район, \~Одеська область, включає: житловий будинок, загальною \~\~площею в \~\~48,6 кв.м., житловою площею \~44,1 кв.м., \~господарські будівлі та дворові \~споруди: сарай літ. «Б», \~навіс літ. «В», навіс літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Е», \~уборна літ. «Ж», \~\~\~надвірні \~\~\~споруди №1-3 (а.с. 8-10). Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до п.6 Постанови ПВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, повинні вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину \~на \~\~нерухоме \~\~майно. \~\~Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що \~\~право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). \~Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем по за законом померлого [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору вона не має можливості у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючі документи на успадкований житловий будинок. Оскільки позивачці було повідомлено про неможливість реєстрації права власності на належне їй спадкове майно, через відсутність в неї правовстановлюючих документів, то суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності зазначені частки.\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved