Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 24 травня 2012 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали Договір №120378054 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно даного договору відповідач бере участь в системі LeaseІТ, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseІТ, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним ним пакетом фінансування LeaseІТ. Позивач, який є оператором LeaseІТ, зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseІТ. На підставі даного договору позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, загальна первісна вартість якого становить 9100,00 грн. Відповідач сплатив лише 1911,00 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача: 7280,00 грн. компенсації вартості наданого обладнання, 36191,20 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 124,68 грн. компенсації витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Всього просив стягнути 43595,88 грн. заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному розмірі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» (особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №11072902 від 29.07.2011 року) та [PERSON] було укладено договір №120378054 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - ноутбуку НР Pavilion dm4-1100er (а.с.6, 21). За умовами вказаного договору, клієнт (відповідач) приймає участь в системі LeaseІT, зокрема отримує обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseІT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом LeaseІT, а оператор LeaseІT (Позивач), зобов'язується на підставі заявки клієнта забезпечити передання клієнту товарів (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseІT. Також умовами договору визначено, що порядок отримання обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг клієнтами системи LeaseІT, які є невід'ємною частиною цього договору (а.с.7-12). Пунктом 6.2 Правил визначено, що строк протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseІT строку. Відповідно до Договору умови отримання обладнання, порядок розрахунків, права та обов'язки сторін, відповідальність, строк дії договору визначаються як Договором , так і Правилами отримання обладнання , інших товарів і послуг, які є невід'ємною частиною договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. Згідно зі ст. 2 вказаного Закону відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). За договором, [PERSON] отримав обладнання на загальну суму 9100 грн., що підтверджено актом приймання-передачі майна №120378054 від 25 травня 2012 року (а.с.14). Згідно структури грошових нарахувань та надходжень №120378054 вбачається, що відповідач за весь період сплатив всього - 1911,00 грн. (з них: 910,00 грн. - 1820,00 грн. місячні платежі, 91,00 грн. - штрафні санкції) - а.с.15. Заборгованість, в сумі 43595,88 грн. складається з компенсації вартості наданого обладнання - 7280,00 грн., плати за прострочення щомісячних платежів - 36191,20 грн. та 124,68 грн. компенсації витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Укладений договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.8.1 Договору, п.16.1 Правил). Пунктом 6.12 Правил визначено, що у випадку суттєвих змін встановленого Національним банком України курсу долара США чи євро по відношенню до української гривні, Оператор LeaseIT залишає за собою право в односторонньому порядку відповідно збільшити платіж, про що повідомляється клієнту в рахунку на оплату чергового поточного платежу», за таких обставин це є право позивача , яке не вимагало узгодження з відповідачем, тому вимога щодо стягнення нарахованої індексації узгоджується з умовами договору, а саме неповідомлення про це відповідача не перешкоджає праву на збільшення платежу. Відповідно до п. 14.2 «Правил», у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу, клієнт сплачує на користь оператора плату в розмірі 5 % від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковий період , на який припадає дата оплати за Договором, в розмірі 10 %, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду. За таких обставин вимоги позивача є законними та обґрунтованими, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Outcome: approved