Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] про розірвання договору підряду та стягнення суми, в обґрунтування якого вказала, що 11.06.2014р. уклала договір побутового підряду № ВМ- 622L з ФОП [PERSON] на виготовлення віконних конструкцій. Пунктом 3.2. вказаного договору передбачено, що виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 31 робочого дня з моменту укладання договору. У випадку, якщо вироби мають не стандартну комплектацію, строк передачі у власність збільшується на 20 днів. Договір ВМ- 622 L укладений 11.06.2014р., строк його виконання минув 02.08.2014р. з урахуванням вимог п. 3.2 договору. В позові зазначає, що неодноразово намагалася зв'язатись з виконавцем ФОП [PERSON], однак офіс виконавця за адресою [ADDRESS] постійно закритий, на зв'язок виконавець не виходить, тому зрозуміла, що виконавець взагалі не збирається виконувати умови договору підряду та виготовити склопакети. Крім того, при підписанні договору вона заплатила відповідачу - виконавцю 2000 грн. авансу, однак ніякої квитанції він їй не видав. Покликаючись на ст. 867 ЦК України, яка передбачає, що замовник має право у будь-який, час до здачі йому роботи, відмовитись від договору побутового підряду; умови договору, що позбавляють замовника цього права є нікчемними, вона вважає, що вправі розірвати вказаний договір побутового підряду, бо виконавець взагалі не збирався виконувати її замовлення, а його метою було умовити її писати кредитний договір. При підписанні договору підряду ВМ - 622L, відповідач - виконавець ФОП [PERSON] переконав її підписати кредитний договір №401621865 від 07.06.2014р. про те, що їй надається кредит в сумі 11 530 гри. Однак по вказаному кредитному договору вона ніяких коштів не отримувала. В п. 2.5 вказаного кредитного договору зазначено, що кредит надається позичальнику для оплати товару згідно з переліком, що вказаний в специфікації № 401621865, або листі-гарантії до договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON]. До вказаного договору не надані ні специфікація, ні лист-гарантія, а вона безпідставно повинна сплачувати гроші особі, яка не є стороною договору. Вважає, такі дії відповідача неправомірними, крім того умовами договору підряду ВМ - 622L від 11.06.2014р. порушені її права, як споживача, передбачені ст. ст. 12, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки на неї покладені лише обов'язки, а відповідачу надані необмежені права. Тому просить постановити рішення про задоволення позову, розірвати договір побутового підряду № ВМ - 622L від 11.06.2014р. та стягнути з відповідача ФОП [PERSON] 2000 грн. сплаченого нею авансу, що складають різницю між сумою вказаною в договорі підряду BM - 622L - 13 533 грн. та сумою кредиту 11 533 грн. та судові витрати. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, дала аналогічні пояснення тим, які викладені в позові також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті «Високий замок» від 31.10.2014-01.11.2014р., а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2014 року між позивачем [PERSON], як замовником, та відповідачем ФОП [PERSON], як виконавцем, був укладений договір побутового підряду № ВМ- 622L на виготовлення та передачу у власність віконних конструкцій ( а. с. 6 ). Відповідно до п. 2. 1. Договору вартість виробів складає 13 533, 00 грн.; згідно з п. 3.2 Договору виконавець зобов'язується передати у власність замовника вироблені вироби протягом 31 дня з моменту укладення договору (а.с.6). З метою оплати вартості робіт щодо виготовлення та монтажу вікон ПВХ між позивачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-банк» був укладений кредитний договір № 401621865 від 07.06.2014 року, у відповідності до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 11 530,00 грн., який було перераховано на поточний рахунок ФОП [PERSON] ( а. с. 7-9). Також позивачем було самостійно сплачено відповідачу суму у розмірі 2000 грн. Отже, позивачем була здійснена повна оплата у відповідності до Договору. Натомість, з боку відповідача зобов'язання належним чином не виконуються, дотепер роботи по виготовленню та передачу ПВХ конструкцій не виконані. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з Умовами договору і вимогами вищезазначеного Кодексу. Згідно за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання договору, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 865 ЦК України передбачено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) та вимагати відшкодування шкоди, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання обов'язків за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у встановлений строк не являється можливим; якщо значна частина об'єму послуг або робіт (більш ніж 70% загального об'єму) вже виконана, споживач має право розірвати договір лише відносно частини послуг чи робіт, що відбулися. Згідно за ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у зазначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконання. Оскільки відповідачем зобов'язання за Договором не виконуються, ним завдано позивачу збитки в сумі реально понесених нею витрат 2000,00 грн. Таким чином, вимоги позивача про розірвання Договору та стягнення з відповідача 2000,00 грн. є такими , що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., як за вимоги матеріального так і нематеріального характеру, оскільки позивач згідно за п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, також слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 75 грн. пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі ст. ст. 509, 526, 610, 612, 651, 865 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved