Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлій та визнання права власності у порядку спадкування за законом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . За життя, а саме: 19 травня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своїм синам [PERSON] та [PERSON] (батьку позивача). [PERSON] помер [INFO] , тобто раніше своєї матері. Після смерті бабусі позивачка у шестимісячний термін звернулась до Шосткинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку права представлення, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Дядько ж позивачки - [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, разом із спадкодавцем на день її смерті не проживав, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала в повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . (а.с.8) Згідно довідки, виданої Коротченківською сільською радою 12.02.2019 за № 120, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , значиться за померлою [PERSON] Довідка видана на підставі записів в погосподарській книзі № 02.09.04, особовий рахунок №01-0248-3. (а.с.5) Відповідно до рішення Коротченківської сільської ради від 04 грудня 1993 року [PERSON] передані у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства - 0,22 га та для обслуговування будинку та господарських споруд - 0,03 га. З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що за адресою [ADDRESS] розташований одноповерховий житловий будинок, позначений на схематичному плані літерою «А-1» з господарськими будівлями у вигляді сараїв літ. «Б», «В», погребу літ. «Пг», вбиральні літ. «У», огорожі літ. «N1-3». Рік збудування будинку 1948 (а.с. 19-15). З наведеного вбачається, що підтвердженням належності будинку [PERSON] є лише записи в погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності [PERSON] на вказаний будинок за її життя. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України) До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України) та спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. (ч. 5 ст. 1268) Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями [PERSON] згідно заповіту, складеного від її імені та посвідченого 19 травня 2000 року секретарем Коротченківської сільської ради, в рівних частках є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11) Свідоцтвами про народження підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] , а позивачка є донькою [PERSON] та, , відповідно, онукою [PERSON] . (а.с. 10,11) З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , тобто раніше своєї матері. Згідно листа в.о. завідувача Шосткинської районної державної нотаріальної контори № 94/01-16 від 06 травня 2019 року після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за № 113 за 2008 рік. Спадкоємицею за законом є онука - [PERSON] , яка спадщину прийняла, свідоцтво про право на спадщину видавалось 04 квітня 2018 року на ім`я [PERSON] на майно померлої - земельну частку (пай), інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 лютого 2019 року вбачається, що позивачка є спадкоємцем після померлої [PERSON] за правом представлення в зв`язку з тим, що її батько [PERSON] , який був сином [PERSON] , помер [INFO] . Однак [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як єдиний спадкоємець за законом на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої. Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved