Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.11.2012 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Так, станом на 31.01.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 23 317 грн. 73 коп., з яких: 2868 грн. 12 коп. заборгованість за кредитом; 16013 грн. 05 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2850 грн. 00 коп. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1086 грн. 56 коп. штраф (процентна складова). З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23317 грн. 73 коп., а також 1378 грн. 00 коп. витрати за сплату судового збору. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення та просить суд слухати справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-7). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 31.01.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 23 317 грн. 73 коп., з яких: 2868 грн. 12 коп. заборгованість за кредитом; 16013 грн. 05 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2850 грн. 00 коп. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1086 грн. 56 коп. штраф (процентна складова). (а.с. 4). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач [PERSON] отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредиту всього у сумі 23 317 грн. 73 коп. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставівикладеного,

Outcome: approved