Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № KF 47820 від 17.03.2008р., укладеного між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу – [PERSON] за № 758, а саме на нежитлову будівлю: магазин з кафетерієм та цехом борошняних виробів, загальною площею 386,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, буд. 34. Свої вимоги мотивує тим, що 17.03.2008р. між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № KF 47820, згідно із яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 470000,00 доларів США із кінцевим терміном повернення 17.03.2023 р. зі сплатою 12 відсотків річних. Окрім того, 17.03.2008р. між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу – [PERSON] за № 758, а саме на нежитлову будівлю: магазин з кафетерієм та цехом борошняних виробів, загальною площею 386,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, буд. 34. Оскільки [PERSON] порушила зобов’язання з повернення суми кредиту, просив позов задоволити та звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 12.09.2012р. позов підтримала з аналогічних підстав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06.05.3014 року позов заперечив та пояснив, що між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № KF 47820, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 470000,00 доларів США із кінцевим терміном повернення 17.03.2023 р. зі сплатою 12 відсотків річних, а також укладалось ряд угод про зміну відсоткової ставки, про яку [PERSON] небув повідомений, а оскільки він не давав згоди на збільшення обсягу його відповідальності, то такий договір є припиненим. Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити. Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов’язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки, розмір та порядок отримання яких встановлюється договором або законодавством. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо в зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов’язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник боржник зобов’язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного судочинства. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки щляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу. За змістом чч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно із ст. 25 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, за якою одним із способів звернення стягнення є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно із п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). З статуту публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» (а.с.31) вбачається, що ПАТ «Фольксбанк» є правонаступником ВАТ «Електрон Банк». З договору № KF 47820 від 17.03.2008р., укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON], вбачається, що [PERSON] було надано кредит у розмірі 470000,00 доларів США із кінцевим терміном повернення 17.03.2023 р. зі сплатою 12 відсотків річних. Відповідно до додаткової угоди, укладеної між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON] від 04.08.2011 р. (а.с. 13) змінено розмір процентів та на період з 01.04.2009р. по 31.03.2010 р. процент за користування кредитом встановлено у розмірі 10 %, а з 01.04.2010 р. - у розмірі 11,5 % річних. З додаткової угоди № 7, укладеної між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON] від 04.08.2011 р. (а.с. 15) вбачається, що сторони погодились на зміну розміру процетів у період з 01.08.2011 р. по 17.03.2023 р. включно та встановлення таких у розмірі 10,5 % річних + 3 MLibor. Згідно із розрахунком заборгованості, станом на 24.05.2013 р. у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем згідно договору № KF 478203 від 17.03.2008 р. у розмірі 448730,15 доларів США, з яких 430275,69 доларів США – заборгованість за сумою кредиту, 18235,55 доларів США –заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Відповідно до іпотечного договору № KF 47820 від 17.03.2008р., укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу – [PERSON] за № 758, [PERSON] надано в забезпечення банку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю - магазин з кафетерієм та цехом борошняних виробів, загальною площею 386,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, буд. 34, яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю виданого 22 вересня 2004 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради на підставі розпорядження голови Залізничної районної адміністрації № 985 від 22.09.2004 року ( а.с.22). Відповідачу 25.03.2013 р. надсилалась вимога про усунення порушення основного зобов’язання (а.с.27), однак добровільно свої зобов’язання він не виконав. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконала своїх зобов’язань перед позивачем за кредитним договором № KF 478203 від 17.03.2008 р. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача з приводу того, що [PERSON] не був ознайомлений із додатковими угодами, які укладені між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON], оскільки протилежне вбачається із його підпису на вказаних угодах під записом про ознайомлення із умовами таких та підтвердженням згоди на їх укладення(а.с. 13, 15). Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Окрім того, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «Фольксбанк» 3 441,00 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с.4).

Outcome: approved