Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів, мотивуючи вимоги тим, що відповідача до управління подавала заяви щодо призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляютьсявід сплати аліментів 17.10.2008 року, 28.04.2009 року, 30.11.2009 року, 11.06.2010 року, 23.02.2011 року, 10.08.2011 року, 01.02.2012 року, 27.08.2012 року, 27.02.2013 року, 19.08.2013 року, 10.02.2014 року, 14.08.2014 року, 23.02.2015 року, 18.08.2015 року, 02.03.2016 року, надававши до заяв всі необхідні документи. Так, [PERSON] відповідно до Постанови КМУ № 189 від 22.02.2006 року «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», призначено щомісячну тимчасову допомогу, коли батьки ухиляються від сплати аліментів за певні періоди, починаючи 2008 року по 2015 рік, отримала допомогу в загальному розмірі 26695,50 грн. За інформацією, наданою відділом державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] отримувала аліменти від гр. [PERSON] за період з 01.08.2007 року по 19.08.2015 рік. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки незаконно отримані кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в розмірі 25807,30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином, надавши заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Враховуючи наведене суд вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявами від 17.10.2008 року, 28.04.2009 року, 30.11.2009 року, 11.06.2010 року, 23.02.2011 року, 10.08.2011 року, 01.02.2012 року, 27.08.2012 року, 27.02.2013 року, 19.08.2013 року, 10.02.2014 року, 14.08.2014 року, 23.02.2015 року, 18.08.2015 року, 02.03.2016 року 01.11.2012 року про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, долучавши необхідні документи. На підставі вказаних заяв [PERSON] Управлінням соціального захисту виконавчого комітету Фастівської міської ради були прийняті рішення відповідно до ПКМУ № 189 від 22.02.2006 року «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме»призначено щомісячну допомогу, коли батьки ухиляються від сплати аліментів, на період з 01.10.2008 року по 31.03.2009 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.11.2009 року по 30.04.2010 року, з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року, з 01.08.2011 року по 31.01.2012 року, з 01.02.2012 року по 31.07.2012 року, з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року, з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року, з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року, 01.08.2014 року по 31.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року, з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року. За вказані періоди відповідач отримала 26695,50 грн. Як вбачається з листа Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2016 року № 03.3-22/3922-7, 25.03.2016 року ними були отримані квитанції про сплату аліментів на користь [PERSON] за період з серпня 2007 року по серпень 2015 року. Проте, згідно заяв [PERSON], які надходили до відділу, стягувач не отримувала аліментів від [PERSON], чим завела державних виконавців в оману. Із розрахунку розміру отриманих аліментів вбачається, що [PERSON] в період з 2007 року по 2015 рік отримала аліменти в загальному розмірі 34530,50 грн. (а.с. 10-12). Як вбачається із розрахунку заборгованості, управлінням в межах свої повноважень було утримано переплату в розмірі 20 відсотків від розміру призначеної допомоги з 01.01.2016 року по 30.06.2016 рік в сумі 888,20 грн., тому станом на 01.07.2016 рік переплата складає 25807,30грн. (а.с. 6). Листом від 05.01.2017 року за № 12 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради було надіслано [PERSON] вимогу з'явитися до управління для вирішення питання щодо відшкодування переплати тимчасової допомоги коли батьки ухиляються від сплати аліментів в розмірі 25808,74 грн. (а.с. 7), однак така вимога проігнорована відповідачкою. Частинами 8 та 9 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом міністрів України. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину передбачається «Порядком про призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженим Постановою КМУ від 22.02.2006 року №189. Відповідно до ч.1 п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме - тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності наданими доказами, суд приходить до висновку, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, що виразилась у неповідомленні позивача про відомостей, що впливають на виплату державної допомоги, остання безпідставно отримала допомогу на дитину у розмірі 25808,74 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно п. 19 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved