Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 31.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R011.0014690, відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 22 510 гривень зі сплатою 12,49% річних, 1,47% комісії за обслуговування кредиту строком на 36 місяців. Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася своєчасно та в повному обсязі сплачувати Банку відсотки за користування кредитами та комісії, повертати кредити частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Позивач посилається на те, що за час дії договору відповідач [PERSON] своїх зобов»язань за договором не виконала, в рахунок погашення заборгованості внесла лише частину коштів в розмірі 6 043,04 гривень, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 14.08.2014 р. становить 47 544,72 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи. Судова повістка, надіслана за адресою місця реєстрації, повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Оскільки на момент розгляду справи на адресу суду будь яких заяв про зміну місця проживання або реєстрації відповідача не надходило, на підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R011.0014690, відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 22 510 гривень зі сплатою 12,49% річних, 1,47% комісії за обслуговування кредиту строком на 36 місяців. Позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, надавши відповідачу зазначені кошти, що підтверджується меморіальним ордером, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до п.2.2 Кредитного договору відповідач зобов»язалася сплачувати Банку відповідні проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати, які передбачені Тарифами РКО. Розрахунок процентів на залишок заборгованості по кредиту здійснюється щомісячно за фактичний строк користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці і році. Нарахування процентів починається з першого дня одержання кредиту до передостаннього дня строку дії кредиту. Відповідо до п.5.16 Пам'ятки клієнта про основні параметри споживчого кредування, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, [PERSON] зобов'язалася сплатити Банку пеню в розмірі 0.3% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти від суми позики. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не виконала в повному обсязі своїх зобов»язань, передбачених умовами Кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 14.08.2014 р. становить 47 544 гривень 72 копійки, з яких: - основна сума заборгованості за кредитом - 19 812,86 гривень; - відсотки за фактична користування кредитом - 2 602,21 гривня; - комісія за обслуговування кредиту - 6 287,10 гривень; - сума пені за прострочення платежів - 18 842,55 гривень. Відповідно до п.8.7 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Банк має право вимагати від відповідача, в тому числі в судовому порядку, дострокового повернення кредиту, а відповідач зобов'язаний на вимогу Банку достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі і нарахування за Договором (при їх наявності) у випадках: - порушення клієнтом своїх зобов'язань по кредитному договору; - якщо клієнт введе кредитора в оману шляхом надання недостовірної або неповної інформації; - якщо клієнт не виконує або неналежним чином виконує свої зобов'язання по будь-яким договорам, які укладені між кредитором та клієнтом і пов'язані з наданням кредитором клієнту позикових коштів; - в інших випадках, передбачених заявою, Умовами та чинним законодавством України. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 24.06.2014 р. Банком на адресу [PERSON] було направлено вимогу бн про дострокове погашення кредиту та інших на рахувань за ним, однак [PERSON] не вчинла жодних дій, які свідчили б про її намір в добровільному порядку погасити наявну заборгованість. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved