Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивачам належить спірна [ADDRESS] на праві спільної часткової власності. 21.10.1994 р. між позивачем № 3 та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, а з 04.02.2000 р. відповідач був зареєстрований у спірній квартирі. Як вказують позивачі у позові, [INFO] помер співвласник даної квартири [PERSON], а [INFO] також помер співвласник [PERSON] також 17.02.2014 р. рішенням Оболонського р/с м. Києва було розірвано шлюб між позивачем № 3 та відповідачем., а з серпня 2013 р. відповідач виїхав із спірної [ADDRESS], із цього часу квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не платить. Тому позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі та представник позивача № 1 - адвокат [PERSON] підтримали позов у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Оскільки позивачі та представник позивача № 1 не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, 21.10.1994 р. між позивачем № 3 [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, а з 04.02.2000 р. відповідача було зареєстровано у спірній квартирі. При цьому позивачі є власниками спірної [ADDRESS] на праві спільної часткової власності. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. При цьому як з'ясовано судом, відповідач [PERSON] є вітчимом позивача № 1, зятем позивача № 2, колишнім чоловіком позивача № 3 - [PERSON] Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 1 р. без поважних причин з серпня 2013 р. Як вказує п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оскільки обставини, викладені позивачами свідчать про те, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає понад 1 р., доказів на спростування цих обставин відповідачем до суду не надано, так як не він з'явилась у судове засідання, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved