Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять: 1.Припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2228 гектарів, розташовану за адресою Запорізька область, місто Токмак, вулиця Миру, № 36, яка належить їм відповідно до державного акту І-ЗП № 069239 від 07 серпня 2000 року, для обслуговування жилого будинку і господарських споруд. 2.Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2228 гектарів, розташованої за адресою Запорізька область, місто Токмак, вулиця Миру, № 36. Позов обґрунтовують наступним. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1999 року позивачі являються власниками 5/8 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Токмак, Запорізька область, вул. Миру, 36. Відповідно до рішення місцевого суду Токмацького району від 10.06.2002 року визнано право власності на 3/8 частин житлового будинку за № 36 по вулиці Миру в місті Токмак в рівних долях за нами [PERSON] та [PERSON] Відповідачем в цій справі була позивачів тітка [PERSON]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 07 серпня 2000 року серії І-ЗП № 069239 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки розташованої за адресою м. Токмак, вул. Миру,36 призначеної для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Враховуючи те, що будинок на праві приватної власності належить нам позивачам а земельна ділянка находиться в спільній частковій власності з відповідачем то позивачі не мають можливості розпорядитися будинком на власний розсуд а саме продати будинок. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином причини неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1999 року позивачі являються власниками 5/8 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Токмак, Запорізька область, вул. Миру, 36. Відповідно до рішення місцевого суду Токмацького району від 10.06.2002 року визнано право власності на 3/8 частин житлового будинку за № 36 по вулиці Миру в місті Токмак в рівних долях за нами [PERSON] та [PERSON] Відповідачем в цій справі була позивачів тітка [PERSON]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 07 серпня 2000 року серії І-ЗП № 069239 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки розташованої за адресою м. Токмак, вул. Миру,36 призначеної для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Враховуючи те, що будинок на праві приватної власності належить позивачам, а земельна ділянка находиться в спільній частковій власності з відповідачем, то позивачі не мають можливості розпорядитися будинком на власний розсуд, а саме продати будинок. Вище викладене підтверджується такими доказами: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1999 року, копією рішення від 10.06.2002 року, копією реєстраційного посвідчення від 26ю07ю2002 року, копією технічного паспорта на житловий будинок №36 від 2002 року, копією державного акту на право приватної власності на землю від 07.08.2000 року, копією висновку про вартість обєкта оцінки (приватної земельної ділянки) додаток до звіту від 28.03.2017 року. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 377 ЦК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року N 1702-VІ до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника і землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України", зміст ст. 120 ЗК України було приведено у відповідність до ст. 377 ЦК України. В результаті зазначених обставин позивачі позбавлені можливості отримати кадастровий номер на земельну ділянку та вільно реалізувати своє право власності на землю та на будинок. Зазначені дії з присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру є необхідними у відповідності до чинного законодавства, оскільки зміст права власності на землю полягає у праві володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (ст. 78 ЗКУ), а згідно зі ст. 132 ЗКУ угоди про перехід права власності на земельні ділянки повинні, серед іншого, містити кадастровий номер земельної ділянки (цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки (абз. 5 п. 2 Постанови КМ України від 18.08.2010, № 749 «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці»). Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином за позивачами необхідно визнати право власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved