Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, життям доньки не цікавиться, не спілкується з нею, не турбується про її виховання, фізичний та духовний розвиток, жодного разу не відвідував дитину, яка знаходилась в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. Вказує, що відповідач, усвідомлюючи, що перебування доньки в сім'ї матері [PERSON] становило безпосередню загрозу її життю та здоро'вю, не зробив жодних дій, щоб виправити ситауцію, не забрав дочку на постійне місце проживання до себе. За наведених обставин, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки. Крім того, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходів, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, що є його обов'язком як батька дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила позов задоволити в повному обсязі. Пояснила, що відповідач життям дитини не цікавиться, не займається її вихованням та утриманням. Вказала, що за місцем проживання відповідача відсутні належні умови для виховання та розвитку неповнолітньої дівчинки. Представник Органу опіки та піклування Житомирської міської ради Чижевський М.В. позовні вимоги підтримав, зазначив, що згідно висновку органу опіки і піклування відповідача доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Відповідач в судових засіданнях 23.11.2016 року та 18.01.2017 року заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказав, що має можливість здійснювати догляд за неповнолітньої [PERSON], оскільки працює неофіційно, його місячна заробітна плата складає приблизно 5 тисяч гривень, проживає з бабусею в приватному будинку, який має намір відремонтувати. Пояснив, що на обліку у нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, має родину, яка буде допомагати йому здійснювати догляд за донькою, а саме - бабусю, сестру та двоюрідного брата. Зауважив, що дитину відвідував по можливості, з моменту, коли дізнався про її перебування в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. Зазначив, що він не був записаний в графі «батько» в свідоцтві про народження доньки, оскільки мати [PERSON] самостійно проводила реєстрацію народження дівчинки, а в шлюбі вони не перебували, хотіла мати статус матері-одиначки. В судове засідання 01.03.2017 року відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення судової повістки ( а.с.49), а тому відповідно до положень ст. 169 ЦПК України судове засідання було проведено у відсутності відповідача. Свідок [PERSON] - бабуся відповідача в судовому засіданні 23.11.2016 року вказала, що її онук проживає разом з нею в приватному будинку, частина якого належить йому на праві власності. Пояснила, що відповідач дуже любить свою дитину, відвідує дівчинку, до поміщення її в соціальний заклад донька неодноразово залишалась ночувати в нього. Зазначила, що її онук характеризується з позитивної сторони, працює неофіційно, відкладає кошти для забезпечення належних умов проживання дівчинки. Запевнила, що в подальшому вона буде допомагати йому у вихованні [PERSON] та всіляко його підтримувати. Заслухавши думку учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 11.08.2016 року (а.с. 5). Відомості про батька до актового запису про народження [PERSON], [INFO], були внесені 11.08.2016 року відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (а.с. 6). Матеріалами справи підтверджено, що сім'я [PERSON], 1988 року народження, яка є матір'ю [PERSON], 2009 року народження, та [PERSON], 2013 року народження, перебувала під соціальним супроводом Житомирського міського центру Соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 2013 року як родина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с. 31). Зі змісту протоколу № 6 від 19.02.2016 року засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Житомирської міської ради було вирішено Службі у справах дітей міської ради звернутись до Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області з проханням долучитись до спільного інспектування сімї [PERSON] (а.с. 21). При неодноразовому відвідуванні помешкання за місцем проживання [PERSON] та дітей ([ADDRESS]) було виявлено, що мати неналежним чином здійснює виконання батьківських обов'язків, неодноразово перебувала в стані алкогольного сп'яніння, діти були недогляжені, голодні, в помешканні брудно, речі розкидані. Вказані обставини підтверджуються актами обстеження умов проживання від 15.01.2016 року, 25.02.2016 року, 27.01.2016 року, 20.01.2016 року, 21.01.2016 року; листом директора загальноосвітньої школи № 26 м. Житомира, де навчається [PERSON], 2009 року народження, згідно якого [PERSON] не виконує батьківські обов'язки, часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння, дівчинка школу протягом тривалого часу не відвідувала без поважних на те причин; листом заступника начальника відділу Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області, відповідно до якого вбачається, що в ході перевірки знайшли підтвердження факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків та 21.01.2016 року відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, листами-повідомленнями Житомирського міського центру Соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 28.01.2016 року та 17.02.2016 року (а.с. 22-32). Згідно вказаних вище актів обстеження умов проживання від 15.01.2016 року, 25.02.2016 року, 27.01.2016 року, 20.01.2016 року, 21.01.2016 року разом з [PERSON] в цьому будинку проживає також співмешканець матері дівчаток [PERSON] Таким чином, відповідач, проживаючи разом з [PERSON], також не створював належних умов для проживання, виховання та утримання дитини. Зі змісту доповідної на ім'я начальника Служби у справах дітей від спеціаліста [PERSON] від 18.04.2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вилучено із сім'ї за актом на підкинуту дитину, складеного працівником поліції, та поміщено до КУ "ЦДМЛ" (а.с. 29). Згідно довідки № 299 від 15.08.2016 року, виданої директором Комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради Сінько В.Я., [PERSON] та [PERSON] перебувають в даній установі на державному утриманні з 29.04.2016 року. Батько дітей не відвідував (а.с. 7). Відповідно до Витягу з протоколу № 30 від 21.10.2016 року засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Житомирської міської ради вирішено підготувати проект рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 20). В судовому засіданні з пояснень відповідача було встановлено, що разом з [PERSON] він проживав з серпня 2013 року до початку 2016 року. В час, коли народилась [PERSON], він знаходився на заробітках в АР Крим. Відповідачу було відомо, що [PERSON] вживає алкогольні напої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що онук залишив [PERSON], оскільки вона вела ненормальний спосіб життя, вживала алкогольні напої. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судове засідання відповідач не надав будь-яких доказів, які б підтверджувались, що ним вживались заходи для того, щоб забрати доньку на проживання до себе, при цьому достовірно знаючи, що мати не здатна забезпечити гідні умови для проживання та виховання дітей. Таким чином, суд приходить до переконливого висновку, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, свідомо залишав доньку в умовах, які були небезпечні для її життя та здоров'я. Доводи про те, що відповідач може забезпечити належні умови для проживання та виховання дівчинки суд вважає неспроможними. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], складеного 05.01.2017 року, на момент відвідування помешкання відповідачем не створено умови для сну та розвитку дитини, не має місця для навчання. Зі слів мешканців будинку (бабусі та тітки відповідача ) в будинку буде робитися ремонт в кімнаті для дитини (а.с.47). Незважаючи на те, що дівчинка перебуває в дитячому державному закладі з 29.04.2016 року станом на 05.01.2017 року відповідач не вжив заходи для створення належних умов у власному будинку для проживання доньки. Посилання відповідача, що ремонт буде проведено у майбутньому не заслуговують на увагу. На підставі доказів, досліджених в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовзків, не відвідував доньку в дитячому закладі, не приділяв їй увагу, не спілкувався з нею, не забезпечував харчуванням, одягом, не приносив подарунки. Батько почав відвідувати доньку лише в жовтні 2016 року, коли дізнався, що відносно нього буде ініційовано питання про позбавлення його батьківських прав (а.с. 7). Протягом жовтня 2016 року відповідач 5 разів відвідував доньку в дитячому закладі- 09.10.2016 року, 10.10.2016 року, 11.10.2016 року, 19.10.2016 року, 23.10.2016 року, що підтверджується змістом довідки № 412 від 25.10.2016 року (а.с. 19). Проте в подальшому, достовірно знаючи, що в провадженні суду знаходиться справа про позбавлення його батьківських справ стосовно доньки, у період з 23.10.2016 року по 27.01.2017 року (час перебування дівчинки в даному закладі) відвідав доньку всього тричі відповідно до довідки №35, виданої 31.01.2017 року директором Комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради Сінько В.Я. (а.с. 50), що на переконання суду також свідчить про ухилення [PERSON] від виконання його батьківських обов'язків. Зі змісту довідки №84 від 21.02.2017 року Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради, вбачається, що за період з 27.01.2017 року по 21.02.2017 року [PERSON] жодного разу не відвідував доньку (а.с.51). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради №1130 від 08.12.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.43). В судовому засіданні представник позивача вказувала, що відповідач не з'явився до Cлужби у справах дітей Житомирської міської ради на засідання під час вирішення питання про позбавлення його батьківських прав, хоча про проведення такого засідання повідомлявся належним чином. Крім того, вказала, що протягом перебування дитини в державному дитячому закладі, з часу внесення запису про нього до актового запису про народження [PERSON] [INFO], відповідач з будь-якими заявами до Служби у справах дітей про те, що хоче забрати дівчинку на проживання до себе не звертався, хоча як батько має таке право. Відповідач також визнав, що до Cлужби у справах дітей Житомирської міської ради з заявою про те, що хоче забрати дівчинку не звертався. Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, здійснюючи аналіз наданих доказів в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач як протягом спільного проживання з [PERSON] та донькою, так і проживаючи окремо від дитини, свідомо та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дівчинкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що є підставою відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав. Зважаючи на викладене вище, виходячи винятково з інтересів дитини, враховуючи наявність факту ухилення відповідачем від свого обов'язку виховувати та утримувати доньки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоров'я може надавати допомогу на утримання дитини, враховуючи заявлені позовні вимоги, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved