Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила суд ухвалити рішення, яким змінити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей і стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 жовтня 1996 року по 19 травня 2017 року. Від даного шлюбу з колишнім чоловіком мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2017 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 04.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України в редакції від 17.05.2017 року розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв"язку із збільшенням мінімального розміру стягуваних аліментів на одну дитину, позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, підтримала вимоги прозову. Відповідач в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 6-8/. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 04.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття /а.с. 9/. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Із положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами діючої частини 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на час винесення рішення від 19.05.2017 року, частина друга ст. 182 СК України в редакції Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у частці, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав розмір аліментів підлягає збільшенню. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved