Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила суд поділити спільне майно подружжя, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка складається з 2-х кімнат, загальною площею 98,30 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка складається з 2-х кімнат, загальною площею 98,30 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,1000 га, яка розташована на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820986000:10:000:0574; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,1000 га, яка розташована на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820986000:10:000:0574. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2000 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сім`ї виникали різного роду непорозуміння та суперечки, в зв`язку з чим позивачем подано до Солом`янського районного суду міста Києва позов про розірвання шлюбу, а також позов про стягнення аліментів на утримання дітей. Вказує, що за час спільного проживання, за спільні кошти, сторонами було придбано наступне майно: квартира [ADDRESS] , складається з 2-х кімнат, загальною площею 98,30 кв.м. та земельна ділянка, розміром 0,1000 га, яка розташована на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820986000:10:000:0574. Вказане нерухоме майно за спільною домовленістю з відповідачем було зареєстровано за ним. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. 02.08.2019 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просила накласти арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2019 позовну заяву залишено без руху. 13.08.2019 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 листопада 2000 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї в книзі реєстрації актів про одруження 11 листопада 2000 року зроблено запис за №2126. Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вбачається, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, в зв`язку з чим, позивачем подано до Солом`янського районного суду міста Києва позов про розірвання шлюбу, а також позов про стягнення аліментів на утримання дітей. Встановлено, що за час спільного проживання, сторонами було придбано наступне майно, а саме: 1.Квартира [ADDRESS] , складається з 2-х кімнат, загальною площею 98,30 кв.м., придбана на підставі інвестиційного договору №30-4-ЛКЗ на будівництво житлового будинку на розі вулиць Лебедєва-Кумача та Землячки в м. Києві від 25 квітня 2003 року укладеного з Акціонерним товариством Закритого типу "ОЛВІТА". Після закінчення будівництва об`єкта та введення в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення №539-С/КІ від 22 березня 2006 року, було видане свідоцтво про право власності від 30 березня 2006 року на квартиру [ADDRESS] ; 2.Земельна ділянка, розміром 0,1000 га, яка розташована на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820986000:10:000:0574, придбана 03 червня 2009 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К.В. Вбачається, що вказане нерухоме майно було зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила суд поділити спільне майно подружжя порівну, на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання до суду позову майнового характеру в сумі 9605,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 384,20 грн., а всього 9989,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved