Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не меньше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначала, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28.07.2006 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проживає окремо. Позивач у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнають в поному обсязі. Розгляд справи просять провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 28.07.2006 року Відділом РАЦС по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №284. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими 29.11.2019 року та 21.02.2015 року відділом ДРАЦС по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актові записи №294 та №132. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Діти проживають з позивачем, відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 29.01.2020 року. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відломостей про навність у відповідача інших діьей та утриманців суду не надано, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved