Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок неповного виконання зобов`язань відповідачем станом на 01.11.2020 року у нього існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 41 932 грн. 24 коп. Коштів, які сплачує відповідач вкрай недостатньо для забезпечення належного рівня життя дитини, її фізичного та духовного розвитку, а також підтримання її здоров`я. Дитина останнім часом хворіє. Крім того, донька має проблеми із зором, у зв`язку з чим потребує підтримуючого лікування очей та носіння окуляр. Вона є особою з інвалідністю ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, однак стан її здоров`я не дозволяє працевлаштуватися та мати достатній дохід, задля самостійного забезпечення потреб дитини. Відповідач не бере участі у лікування доньки та добровільно надавати такі кошти відмовляється. Станом на 11 грудня 2020 року розмір витрат, понесених нею у зв`язку з хворобами доньки становлять 7 444 грн. 89 коп. Вважає, що половина вказаної суми - 3 722 грн. 44 коп. повинна бути стягнута з відповідача Ухвалою від 12 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12 березня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 17 березня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву. 02 квітня 2021 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Адвокат відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в сумі 1 852 грн. 45 коп. В решті позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 05 вересня 2009 року по 16 жовтня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує на те, що внаслідок неповного виконання зобов`язань відповідачем станом на 01.11.2020 року у нього існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 41 932 грн. 24 коп., про що надано розрахунок заборгованості по аліментах, здійсненого державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Позивач також зазначила, що коштів, які сплачує відповідач вкрай недостатньо для забезпечення належного рівня життя дитини, її фізичного та духовного розвитку, а також підтримання її здоров`я. Дитина останнім часом хворіє, що підтверджено відповідними копіями медичних документів консультативними заключеннями педіатра, гастроентеролога, невропатолога, ЛОР, офтальмолога. Крім того, донька має проблеми із зором, у зв`язку з чим потребує підтримуючого лікування очей та носіння окуляр, що підтверджено копіями заключено офтальмолога від 22 червня 2020 року та від 09 липня 2020 року. В позові вказано, що станом на 11 грудня 2020 року розмір витрат, понесених позивачем у зв`язку з хворобами доньки становлять 7 444 грн. 89 коп. На підтвердження вказаних витрат позивачем надано копії відповідних квитанцій. Позивач вважає, що половина вказаної суми - 3 722 грн. 44 коп. повинна бути стягнута з відповідача. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину,вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивачем у позові зазначено, що відповідач не бере участі у лікуванні доньки та не надає коштів на лікування дитини. Разом з тим, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що приймає активну участь в матеріальному утриманні доньки. З часу винесення рішення про стягнення аліментів, щомісячно сплачує аліменти, утримання яких проводиться бухгалтерією підприємства, де він працює. Крім цього, на прохання позивача неодноразово передавав через доньку кошти на купівлю ліків. Позивач з цього приводу направляла йому по Вайберу фотознімки фіскальних чеків про купівлю ліків за передані кошти, зокрема квитанція на суму 311 грн. 90 коп. від 08 вересня 2020 року та на суму 405 грн. від 05 жовтня 2020 року. Його мати [PERSON] також регулярно зі своєї пенсії дає своїй онуці кошти. Також на свята він купує своїй доньці подарунки, а упродовж року, по мірі можливості, купує одяг та особисті речі. З приводу оплати додаткових витрат, які були здійснені позивачем на купівлю ліків для доньки він не заперечує. З-приводу звернення позивача до приватного офтальмологічного центру «ОКО family» та оплати їх послуг на загальну суму 3 140 грн. щодо діагностики та лікування доньки не згідний, оскільки вказане лікування можливо було проводити безкоштовно у КНП «Черкаська міська лікарня». Вказує, що не має фінансових можливостей оплачувати послуги приватних лікарів. Оскільки його місячний дохід становить 6 100 грн., з нього вираховуються податки в розмірі 1 200 грн. та аліменти в сумі 2 400 грн. Крім того, він має матір, яка є інвалідом ІІ групи та постійно хворіє (онкологія), у зв`язку з цим потребує його допомоги, а також щомісячно здійснює оплату комунальних послуг. Таким чином на прожиття у нього залишається 1 100 грн. Не заперечує проти стягнення з нього коштів у розмірі 1 852 грн. 45 коп., що є половиною витрат на придбання ліків для дитини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] здійснює активну участь у вихованні та матеріальному утриманні своєї доньки та крім аліментів додатково надає кошти на купівлю ліків та особисті речі для дитини. Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на лікування дитини становить 7 444 грн. 89 коп. Відповідно половину понесених витрат становить 3 722 грн. 44 коп. При цьому, суд враховує той факт, що з цієї суми відповідачем було оплачено придбання ліків в сумі 311 грн. 90 коп. згідно квитанції від 08 вересня 2020 року та на суму 405 грн. згідно квитанції від 05 жовтня 2020 року. Даний факт позивачем в судовому засіданні не оспорюється. Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо оплати послуг приватних лікарів щодо діагностики та лікування зору доньки, у зв`язку з відсутністю фінансових можливостей. Зазначене не свідчить про відсутність необхідності несення матір`ю дитини додаткових витрат, оскільки дитина проживає разом з нею та дійсно потребує таких витрат. Таким чином, понесені позивачем витрати на лікування дитини, є цілком виправданими, а тому є витратами, у яких батьки зобов`язані брати участь. У сімейному законодавстві діє принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежного від розірвання шлюбу між батьками і проживання їх окремо від дитини (ст. 141 СК України), а відтак участь батьків у додаткових витратах на дитину теж повинна бути рівною. Отже, з огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача половини понесених позивачем витрат на лікування дитини, доведених належними та допустимими доказами. Половина додаткових витрат з урахуванням сплачених коштів відповідачем становить 3 005 грн. 54 коп., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 908 грн.

Outcome: approved