Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, укладеного 03.12.2011 року, зареєстрованого Родниківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 1, а також вимагає стягнення з відповідача на його користь, сплаченого ним на користь держави судового збору. Від шлюбу дітей не мають. Позивач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать: заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 6), довідка про доставку SMS (а.с. 13), заява про підтримання позовних вимог та слухання справи у його відсутність (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала суду письмове пояснення про згоду на розірвання шлюбу, проведення розгляду справи у її відсутність, поновлення її дошлюбного прізвища - [PERSON] та покладення судових витрат на позивача (а.с. 10) та заяву про слухання справи у її відсутність (а.с. 15). Суд, взявши до уваги заяву позивача та пояснення відповідача про слухання справи без їх участі, про підтримання та визнання позовних вимог, вивчивши матеріали справи, встановив, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин у сфері припинення шлюбу і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України 1) суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 2) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно Свідоцтва про шлюб сторони з 03.12.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Таким чином в суді було встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2011 року, від шлюбу дітей не мають, сторони не зійшлися характерами, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому суд вважає, що вимоги позивача базуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідач ставить вимогу відновлення дошлюбного прізвища, яка підлягає задоволенню. Відповідач ставить вимогу про покладення на позивача судових витрат, але суд не може взяти до уваги такої вимоги, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції від 03.12.2013 року видно, що позивач сплатив на користь держави 220,40 грн., вимагає стягнення з відповідача зазначеної суми на його користь, його вимога законна і підлягає задоволенню.

Outcome: approved