Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначив, що 22.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № КФ 43-06/Н. Згідно умов вказаного договору відповідачу надано кредит у сумі 80000,00 доларів США для купівлі житлового приміщення, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13,4% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 21.12.2016 року. Позивач виконав умови Кредитного договору - надав Відповідачу кредит, а останній зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатками до Кредитного договору. 28.05.012 року Орджонікідзевським районним суд м. Запоріжжя ухвалено рішення по цивільній справі № 0818/5032/2012 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 893651 грн., 38 коп. Однак, до цього часу рішення суду не виконується у звязку з чим на даний момент заборгованість за кредитним договором становить всього 3985195 (три мільйони дев'ятсот вісімдесят пять тисяч сто дев'яносто п'ять) гривень 94 копійок, що складається з : заборгованості за кредитом - 78286,44 доларів США; заборгованість за відсотками 79845,29 доларів США (всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає : 158131,73 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ станом на 27.07.2016 року (24,785259 за 1 долар США) становить - 3919335,88 гривень); комісія за РО - 0,0 гривень; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 65 860,06 гривень. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № КФ 43-06/Н від 22.12.2006 року, між позивачем і [PERSON] 22.12.2006 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]., відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира за адресою: [ADDRESS]. Позивач, посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не виконуються у звязку з чим утворилась заборгованість, просить суд звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 22.12.2006 року, який був укладений між позивачем і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 7636, відповідно до Іпотечного договору предметом іпотеки с: нерухомість, а саме: квартира за номером 62 (шістдесят два) у будинку за номером 10 (десять) по вулиці Чубаря в місті Запоріжжя загальною площею 63,6 (шістдесят три цілих шість десятих) кв.м., що складається з 2 (двох) житлових кімнат та жилою площею 27,5 (двадцять сім цілих п'ять десятих) кв.м., шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації. Також просив стягнути з відповідача судові витрати, що повязані зі сплатою судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав, заперечень на позов не подано. У встановленому законом порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків Судом встановлено, що 22.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КФ 43-06/Н. Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Кредитного договору [PERSON] було надано кредит у сумі 80 000,00 дол. США для купівлі житлового приміщення, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13,4 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 12.12.2026 року. Позивач умови Кредитного договору виконав та надав [PERSON] кредит, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатками до кредитного договору. Відповідно до п. 3.3.3 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п.2.5.1. кредитного договору повернути всю суму наданих Банком кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та ін. кошти передбачені умовами кредитного договору. Згідно до п. 4.5 Кредитного договору у разі несвоєчасного повернення Кредиту, сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, передбачених Кредитним договором, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми не поверненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № КФ 43-06/Н від 22.12.2006 року, між позивачем і [PERSON] 22.12.2006 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 7636, відповідно до умов якого предметом іпотеки є: квартира за номером 62 у будинку за номером 10 по вулиці Чубаря в місті Запоріжжя загальною площею 63.6 (шістдесят три цілих шість десятих) кв.м., що складається з 2 (двох) житлових кімнат та жилою площею 27,5 (двадцять сім цілих п'ять десятих) кв.м. Відповідно до розділу 7 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому або в частині. Пунктом 7.2 вищевказаного Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя. Пунктом 7.3 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет Іпотеки в межах, передбачених Іпотечним договором. Як вбачається із розрахунку наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, станом на 27.07.2016 року заборгованість за кредитним договором № КФ 43-06/Н становить всього 3985195 (три мільйони дев'ятсот вісімдесят пять тисяч сто дев'яносто п'ять) гривень 94 копійок, що складається з : заборгованості за кредитом - 78286,44 доларів США; заборгованість за відсотками 79845,29 доларів США (всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає : 158131,73 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ станом на 27.07.2016 року (24,785259 за 1 долар США) становить - 3919335,88 гривень); комісія за РО - 0,0 гривень; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 65 860,06 гривень (а.с.23-24). Однак до теперішнього часу заборгованість не була погашена. Статтею 11 ЦК України передбачено, що угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обовязків. Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором [PERSON] зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах встановлених договором (графіками повернення кредиту та сплати відсотків). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України). Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України „Про іпотеку). Згідно частини 1 статті 11 Закону України „Про іпотеку, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до частині 1 статті 12 Закону України „Про іпотеку, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно частини 1 статті 33 Закону України „Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України „Про іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно статті 33 Закону України „Про іпотеку, є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання, внаслідок чого, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно частини 1 статті 35 Закону України „Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За статтею 39 Закону України „Про іпотеку, передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у Постанові Пленуму № 5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у пункті 9 зазначено\~\~„Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне зявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Отже, оскільки під час розгляду судом справи встановлено, що [PERSON] порушив умови кредитного договору № КФ 43-06/Н та договору іпотеки, а саме не виконав належним чином, в обумовлені строки, зобовязання, щодо оплати кредитуі відсотків у сумі передбаченій кредитним договором, суд вважає, що є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У звязку з вищевикладеним позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача, також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, у розмірі 1378,00 грн., які підтверджені матеріалами справи (а.с. 2). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved