Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Мотивує позов тим, що відповідач [PERSON] є наймачем та власником особового рахунку вказаного неприватизаного житлового приміщення, в якому зареєстровані чотири особи: позивач [PERSON], відповідачі у справі: [PERSON], який є батьком позивача та відповідача [PERSON], малолітній син позивача [PERSON] Приблизно з 2010 року відповідачі у вказаному житловому приміщенні не проживають, їх особисті речі відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачують, у зв"язку з чим позивач несе додаткові фінансові затрати на їх оплату. Місце проживання відповідачів не відоме, оскільки батько позивача, разом із дружиною та сином від другого шлюбу, виїхав на постійне проживання до іншого населеного пункту. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням як такі, що не користуються ним більш 6 місяців без поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, додавши, що відповідач [PERSON] пішов з квартири ще в лютому 1998 р. в зв'язку з новим шлюбом, в якому народився [PERSON] Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подали письмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Спірним житловим приміщенням є кімната №9 в квартирі [ADDRESS], в Подільському районі м.Києві, яка відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва». Судом встановлено, що 29.11.2006 року між Житлово-комунальною конторою №702 КП УЖГ Подільського району м. Києва та відповідачем [PERSON] укладено договір № 40 найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду. За умовами п.1.1 якого, наймодавець надає наймачу і членам його сім"ї: [PERSON], у безстрокове користування житлове приміщення, розташоване [ADDRESS] (кім. 9), загальою площею 33,70 кв.м., що складається з 1 кімнати житловою площею 18,20 кв.м. Судом встановлено, що на час розгляду справи у вищевказаній неприватизованій кімнаті зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], - з 05.12.2006 року, відповідачі по справі: [PERSON], [INFO], наймач житлового приміщення та власник особового рахунку з 05.12.2006 року, [PERSON], [INFO], - з 15.05.2008 року, та малолітній син позивача [PERSON], [INFO], - з 27.09.2011 року. Дані обставини підтверджені довідкою форми № 3, виданою 06.09.2017 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України. Відповіднодо ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановленістроки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з актами, складеними житловим органом 29.11.2010 року, 29.10.2013 року, 30.12.2013 року, 14.02.2014 року, відповідачі фактично не проживають заа дресою: [ADDRESS], кім. 9, їх особистих речей не виявлено. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін у справі, підтвердили в судовому засіданні факт непроживання відповідачів. У суду відсутні підстави ставити підсумнів обставини, повідомлені свідками, даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи немає. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шістьмісяців, у судовому засіданні невстановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців невиявлено, а відтак, [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування спірною квартирою. Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачі понад встановлені сторки, тобто більше шести місяців відсутні в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS], кім. 9. Судом встановлено, що відповідачі по справі не проживають в житловому приміщенні понад встановлені строки без поважних причин, їх особисті речі в квартирі відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачують. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкають в спірній квартирі безповажних причин понад шість місяців, тим самим втратили право користування даним житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. За таких обставин, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить довисновку про задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів накористь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 320,0 грн. з кожного. Н апідставі викладеного,

Outcome: approved