Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що вона є спадкоємцем за законом померлої 31.07.1997 року [PERSON]. Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно, тобто на земельну ділянку, площею 3,00 га, вартістю 121 259,27 грн., яка розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, яку спадкодавиця успадкувала після смерті 22.01.1997 року чоловіка [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0191654, що підтверджується копією вказаного сертифікату, копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1997 року, копією Свідоцтва про одруження серії І-АБ № 268363, копією Свідоцтва про смерть І-КЕ № 041484. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки втрачені оригінали документу, що посвідчував право власності померлого на зазначене спадкове майно, в звязку з чим просить суд визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування за законом. На підставі вищенаведеного, позивач і змушений звертатися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявився, в позовній заяві прохав розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області\~ в судове засідання не зявився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій позов визнав повністю і прохав справу розглядати без його участі. Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Оскільки відповідач\~ визнав позовні вимоги повністю, суд, в порядку ч.4\~ ст.174 ЦК України, ухвалив закінчити розгляд справи та ухвалити рішення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої 312.07.1997 року в с. Тарасівка Хорольського району Полтавської області [PERSON], що доводиться копією Свідоцтва про смерть [PERSON] І-КЕ № 114390, повідомленням нотаріуса № 1223/01-16 від 10.08.2016 року, копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.01.2000 року. Після смерті 31.07.1997 року [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто на земельну частку (пай), площею 3,00 га, вартістю 121 259,27 грн., яка розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, яку спадкодавиця успадкувала після смерті 22.01.1997 року чоловіка [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0191654, що підтверджується копією вказаного сертифікату, копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1997 року, копією Свідоцтва про одруження серії І-АБ № 268363, копією Свідоцтва про смерть І-КЕ № 041484. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року позивач є спадкоємцем померлого 31.07.1997 року [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотконтори, тому має право на її спадкове майно, що доводиться повідомленням нотаріуса № 1223/01-16 від 10.08.2016 року. З вказаного повідомлення нотаріуса позивачу як спадкоємцю за заповітом, який прийняв спадщину на майно померлої 31.07.1997 року [PERSON], слідує, що при перевірці по обліку спадкових справ, встановлено, що спадкова справа на майно померлої 31.07.1997 року [PERSON], відкрита за № 348 в 1999 році. Також у повідомленні зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину на майно померлої 31.07.1997 року [PERSON], а саме: на земельну частку (пай), що знаходиться на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, не може бути видано у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа - сертифікату на правона земельну частку (пай). У звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, втрачений, позивач не має можливості оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку, що слідує з вказаного повідомлення приватного нотаріуса. Належність померлому 22.01.1997 року [PERSON]спадкового майна доводиться довідкою відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області №01- 16-22/13 11 від 03.03.2016 року, № 60/86-16 від 17.11.2016 року. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на гой час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦПК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 року). Відповідно до ч.2 ст.534 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" слідує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 11 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради\~ Хорольського району\~ Полтавської\~ області \~ про\~ визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом слід задовольнити.

Outcome: approved