Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2014 року. На даний час сімя розпалася, дружина проживає в Німеччині, подружніх стосунків вони не підтримують, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, її представник згідно довіреності подав суду заяву де просив позов задовольнити і провести розгляд справи без їх участі . Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 23.10.2014 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1665.Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3) Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, подружжя проживає окремо тривалий час, спільних дітей не мають. Позивач не бажає відновлювати стосунки, зазначає, що його рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, що 24.12.2015 року [PERSON] Хуссейн змінив своє імя та прізвище [PERSON] на [PERSON] [PERSON] (а.с.5). Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (частина перша статті 414 ЦПК). Справи про визнання шлюбу недійсним, про розірвання шлюбу між одним з подружжя - громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, які проживають за межами України, підсудні судам України (статті 63, 64 Закону України "Про міжнародне приватне право". Іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи мають такий же процесуальний статус в цивільному процесі, як і громадяни України. Кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8 Загальної декларації прав людини). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач просив залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved