Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS] із [ADDRESS] та земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER] ) загальною площею 3,62га. Належність вказаного майна спадкодавцю підтверджується довідкою виконавчого комітету Стремигородської сільської ради №398 від 06.09.2018 року та архівною копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області 11.10.2004 року. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем, а після його смерті, з метою реалізації спадкових прав, звернувся до органів нотаріату за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, зокрема, оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку був втрачений. Рішенням суду просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,62га. кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Стремигородської сільської ради, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] року у віці 80 років в с.Стремигород, Коростенського району, Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2018 року. Позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги по закону, як син останнього, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.01.1974 року Стремигородською сільською радою Коростенського району, Житомирської області. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори № 407/16/01-16 від 06.04.2019 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Спадкоємці з заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) не звертались. З довідки Стремигородської сільської ради № 397 від 06.09.2018 року слідує, що [PERSON] на день смерті, тобто станом на [INFO] року, був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . Разом із ним проживав і був зареєстрований його син [PERSON] . Отже, позивач є таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Вищевказаний будинок належав [PERSON] на праві власності , про що свідчить довідка Стремигородської сільської ради № 398 від 06.09.2018 року видана згідно запису в погосподарській книзі №5 виконкому Стремигородської сільської ради за 2016-2018 роки, особовий рахунок №197 (рік побудови 1969). Згідно архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області від 11.10.2004 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER] ), загальною площею 3,62га. Оригінал вказаного правовстановлюючого документу втрачено (підтвердженням даного факту є публікація в газеті «Древлянський край від 16.11.2018 року №44 (14205)). З листа завідувача Коростенської районної державної нотаріальної контори від 01.12.2018 року №1638/01-16 слідує, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. З матеріалів справи слідує, що державна реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] не проводилась. Інвентаризація будинку проводилась ДКП Коростенське МБТІ 25.09.2018 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи наведене, а також, що позивачем надано суду докази про неможливість реалізації спадкових прав в органах нотаріату, тому наявні підстави для задоволення даного позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved