Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що з 2000 року по даний час, він разом із своєю сім`єю постійно проживає у вищевказаному будинку. Протягом усього часу він здійснював поточний та капітальний ремонт, сплачував комунальні платежі, газифікував будинок та обробляв прилеглу до будинку земельну ділянку. Він разом із сім`єю вселився у вказаний житловий будинок, оскільки попередній користувач [PERSON] помер в 1987 році. Право власності на вказаний житловий будинок ні за ким не оформлено. До цього часу право на спадкове майно ніким не заявлено. У зв`язку із цим, просить визнати за ним право власності за набувальною давністю. Ухвалою судді від 22.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 03.06.2021 клопотання позивача [PERSON] про заміну відповідача задоволено, замінено відповідача по справі Потіївську сільську об`єднану територіальну громаду Радомишльського району Житомирської області на належного відповідача [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Третя особа без самостійних вимог своїм правом на надання пояснень не скористалась, до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється вимогами ст.344 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Також, відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Таким чином, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Зокрема такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17. Судом встановлено, що з 17 травня 2000 року [PERSON] разом із дружиною та сином заселився в будинок [ADDRESS] , в якому проживає по даний час, що підтверджується довідкою виконкому Потіївської сільської ради №12 від 12.01.2021 року. Довідка видана на підставі по господарської книги № 7 за 1996-2000 роки. З довідки № 153 від 25.02.2021 вбачається, що [PERSON] на даний час зареєстрований за адресою [ADDRESS] і разом з ним проживає дружина, син, невістка і онук. Згідно довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації «Житомирської обласної ради» № 197 від 16.03.2020 року, нерухоме майно за адресою будинок [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано. Рішенням 6 сесії 1 скликання Потіївської сільської ради від 14.12.2016 року вул.1-го Травня в с.Потіївка Радомишльського району перейменована на вул.Жордочкіна В.В. Власник будинку - [PERSON] помер [INFO] в с.Потівка Радомишльського району, про що зроблено актовий запис № 6 від 11.04.1987 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються довідкою Потіївської сільської ради № 517 від 03.06.2021 та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 273 від 10.10.1987 року. Згідно поданої до суду відповідачем [PERSON] заяви, він після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не звертався до БТІ для реєстрації права власності на будинок і на даний час такого наміру не має. Про те, що в будинку проживає позивач [PERSON] йому відомо, але жодних претензій матеріального характеру він до позивача не має. Таким чином, позивач з травня 2000 року добросовісно заволодів будинком за даною адресою і відкрито та безперервно ним володіє, доглядає за будинком та забезпечує його схоронність, обробляє біля будинку земельну ділянку, що підтверджується довідками виконавчого комітету Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 167 від 02.03.2021 та №12 від 12.01.2021 року. Доказів того, що у вказаний час будь-яка інша особа виявила інтерес до вказаного будинку судом не здобуто. Ніхто, окрім позивача не претендує на будинок, не заявляє ніяких претензій на нього. Оскільки позивач з 2000 року (більше 10 років) добросовісно, безперервно, відкрито володіє будинком [ADDRESS] , за ним може бути визнано право власності на це майно за набувальною давністю, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved