Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що 21.10.2006 року між ним та Відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1722. За час перебування у шлюбі, сторони мають спільну дитину- [PERSON], [INFO]. На початку січня 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та перестали спільно вести господарство. У зв'язку із вищевикладеним, просить розірвати шлюб та стягнути з нього на користь Відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини- [PERSON]., у розмірі 700 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити.(а.с. 16) Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі: просила шлюб розірвати, та стягувати на її користь на утримання їх спільної дитини аліменти у розмірі 700 гривень.(а.с.16) Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 21 жовтня 2006 року, укладено шлюбу між [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] , який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1722(а.с.5) Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] р.н, в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (а.с. 7). Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю, про що сторони дійшли спільної згоди. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сім'я існує формально, а тому шлюб необхідно розірвати, так як причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Оскільки сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі - 700 гривень- позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Outcome: approved