Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що був укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 15.01.1998року на Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості за реєстраційний номером №98.01-240. В обґрунтування заявленого позову позивач посилаються на те, що 15 січня 1998року на Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості між ним та [PERSON] був укладений договір №98.01-240 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований на Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №98.01 - 240 від 15 січня 1998року, а також зареєстрований 23.04.1998року в КП «ОМБТІ та РОН» під №236пртр174р. №597. У зв'язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Позивач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 21.05.2014року не з'явився, але його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином в тому числі шляхом надання оголошення в газеті «Одеські вісті», а тому відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси за згодою представника позивача була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 1998 року на Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №98.01-240 від 15 січня 1998року купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] Договір був зареєстрований на Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №98.01-240 від 15 січня 1998 року (а.с. 7-8). З копії паспорту [PERSON] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6 на звороті). Відповідно до пункту 6 спірного договору (продавцем) [PERSON] до підписання даного договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 19 000, 00 (дев'ятнадцять тисяч) грн. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов'язання за договором №98.01-240 від 15 січня 1998року купівлі-продажу квартири його сторонами виконані у повному обсязі - покупцю була передана у власність квартира [ADDRESS], а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved