Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] звернулися до Христинівського районного суду з позовом до Синицької сільської ради, Кузьминогребельської сільської ради, Третя особа на стороні позивачів: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом про визнання права власності в порядку спадкування, та просять визнати за ними, [PERSON] , право власності на 1/24 частки земельної ділянки площею 0,9522 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124686000:02:001:0011, яка розташована в адміністративних межах Синицької сільської ради Христинівського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Визнати за - [PERSON] , право власності на 1/24 частки земельної ділянки площею 0,9522 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124686000:02:001:0011, яка розташована в адміністративних межах Синицької сільської ради Христинівського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Визнати за - [PERSON] , право власності на 1/24 частки земельної ділянки площею 0,9522 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124686000:02:001:0011, якарозташована в адміністративних межах Синицької сільської ради Христинівського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Визнати за мною - [PERSON] , право власності на 1/24 частки земельної ділянки площею 2,1780 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124683000:04:001:0004, яка розташованав адміністративних межах Кузьминогребельської сільської радиХристинівського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Визнати за - [PERSON] , право власності на 1/24 частки частки земельної ділянки площею 2,1780 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124683000:04:001:0004, яка розташована в адміністративних межах Кузьминогребельської сільської радиХристинівського району Черкаської області, що підтверджується витягом про земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Визнати за - [PERSON] , право власності на 1/24 частки частки земельної ділянки площею 2,1780 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124683000:04:001:0004, яка розташована в адміністративних межах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області, що підтверджується витягом про земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Позивачі в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначили, що [INFO] померла [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Синицької сільської ради видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин,з померлою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [PERSON] ча, [PERSON] . Після смерті [PERSON] в приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області Бевзюка В.П. було заведено спадкову справу №4 за 2018 рік, відповідно до матеріалів якої спадкоємцями за заповітом майна зазначеного спадкодавця є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складає: земельна ділянка площею 0,9522 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124686000:02:001:0011, яка розташована в адміністративних межах Синицької сільської ради Христинівського району Черкаської області, що підтверджується витягом про земельну ділянку. земельна ділянка площею 2,1780 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7124683000:04:001:0004, яка розташована в адміністративних межах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області, що підтверджується витягом про земельну ділянку. 12.03.2020 р. та 13.03.2020 р. вони звернулися до приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області Бевзюка В.П. з заявами про видачу на наше ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом, проте постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.03.2020 р. та 13.03.2020 р. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. В підготовче судове засіданні відповідач Кузьмигребельська сідьська рада Черкаської області не з`явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] [PERSON] , [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Заінтересована особа на стороні позивачів: [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів, та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Таким чином, позивачі не можуть оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, розташовані: в межах Кузьминогребельської сільської ради, Христинівського району Черкаської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачі є такими, що прийняли спадщину [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved