Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, зазначивши що вони з відповідачем являються батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України для навчання дитини та на оформлення паспорта для виїзду за кордон до Російської Федерації в період з 25 серпня 2017 року по 25 жовтня 2017 року. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, до суду надала заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, уточнила позовні вимоги, вказала, що просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України з матір»ю без дозволу (згоди) та супроводу батька до Російської Федерації в період з 25 серпня 2017 року по 10 червня 2018 року та надати дозвіл без дозволу батька оформлювати документи для виїзду за кордон неповнолітньої дитини, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з»явилася, до суду надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відділу у справах дітей Каховської міської ради в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву, у якій вказала, що просить розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, до суду надав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, з позовними вимогами згодний. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному громадянину гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та повертатись на Україну. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.6) З рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.08.2013, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні, а також, згідно довідки, наданої середньою загальноосвітньою школою №12 м. Подольськ Московської області, Російської Федерації, [PERSON], [INFO] є ученицею вказаної школи та переведена до 7-А класу. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно із п. 1 п. 4-5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 29.08.2014 добровільно надавав згоду на виїзд його малолітньої доньки за кордон у супроводі матері. Відповідно до ухвали Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09.07.2017, [PERSON]за місцем реєстрації не проживає, місце його знаходження встановити не можливо у зв»язку з чим його оголошено в розшук. У поданій до суду заяві відповідач повідомив, що не може прибути в судове засідання, проти надання дозволу на виїзд доньки за межі України у вказаний період не заперечує. Позивач належним чином обґрунтувала необхідність виїзду дитини за кордон, чітко визначила державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі, без дозволу батька. Згідно з ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тому суд виходить з того, що неможливість одного з батьків надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у супроводі іншого з батьків, не повинна суперечити інтересам дитини та порушувати її право на відпочинок та оздоровлення. Будь яких даних про те, що поїздка матиме негативні наслідки для дитини судом не встановлено. Отже, оскільки у позивача є складнощі в отриманні нотаріально посвідченої згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України для навчання дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved