Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 27.09.2011 уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Виконавчому комітеті Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № ІЗ. Під час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Зазначає, що за останні півтора роки між сторонами постійно виникали незгоди, відповідач створює конфліктні ситуації, що негативно впливали на їх відносини та виховання дітей. Внаслідок цього позивач зрозуміла, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а її неодноразові намагання налагодити нормальні відносини не дали позитивних наслідків. Їх відносини надалі постійно погіршувались, а на даний час, вже більше року, позивач проживає окремо. Вказує, що вони припинили сімейні відносини, сім'я розпалась і кожен живе окремо, своїм особистим життям. Вважає, що подальше спільне життя при таких обставинах є неможливим і формальне збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам спільних дітей, надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин. Тому, це лише погіршить їх стосунки та продовжить їх перебіг в часі, а тому просить розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача подала до суду клопотання, в якому просить слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача судовий збір, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчить поштове повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] 27.09.2011 уклав шлюб з [PERSON] (до укладення шлюбу прізвище „[PERSON]"), який зареєстрований у Виконавчому комітеті Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 13, Свідоцтво про одруження Серії [NUMBER]. Під час шлюбу у сторін народилась народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) та син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, прізвище позивача залишити без змін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved