Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що він являється постачальником електричної енергії за регульованим тарифом на території Київської області. Вказував, що 04.09.2001 року між ним та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією в будинку № 21 по провул. Проточному в м. Біла Церква Київської області. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору, позивач просив суд стягнути з [PERSON]Л на свою користь заборгованість за використану електроенергію в сумі 4 449,69 грн., а також стягнути 1 378 грн. судових витрат. Представник позивача не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення та 27.12.2016 року надав до суду клопотання про включення до складу судових витрат по справі понесених витрат на публікацію оголошення про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 400 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, а також відповідним оголошенням в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.09.2001 року між сторонами по справі укладено договір № 182092 про користування електричною енергією (а.с.5-7). Згідно п.1 договору, за цим договором електропостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 1,1-1,7 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Станом на 01.10.2016 року перед відповідачем виникла заборгованість по договору в сумі 4 449,69 грн., що вбачається з копії особової картки споживача (а.с.14). За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно ст.26 цього Закону споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. (п.20 вказаних Правил). Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на спростування викладених в позовній заяві обставин, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Положеннми ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розгялдом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплачено судового збору та 400 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини». На підставі викладеного,

Outcome: approved