Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В позовній заяві вказує, що вона є власницею будинку [ADDRESS] . З 14.03.2014 року в належному їй житловому будинку на прохання її подруги було зареєстровано відповідача [PERSON] , з метою подальшого працевлаштування в м. Запоріжжя. Проте відповідач у спірному будинку, як зазначає позивач, ніколи не проживав у будинку відсутні його особисті речі, жодних витрат по утриманню житла відповідач не несе. Реєстрація відповідача у належному позивачці будинку без його фактичного проживання порушує права [PERSON] , як власника житла, оскільки комунальні платежі нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, що створює для позивачки додаткові витрати. Ухвалою суду від 11.10.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання 25.11.2019 року не з`явилась. [PERSON] до суду надано заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, що повернулись до суду з відміткою установи пошти «за закінченням терміну зберігання». Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання 25.06.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази та пояснення, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що право власності на будинок за адресою [ADDRESS] , набуто позивачкою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-41 від 16.01.1997 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисельовою В.В. та зареєстрованого в ОП ЗМ БТІ в книзі № 290 за № 40020 від 22.03.1999 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно довідки виданої Квартальним комітетом Шевченківського району м. Запоріжжя № 119, складеної в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посвідченого головою комітету Л.В. Медвідь, відповідач [PERSON] 1978 р.н. за адресою [ADDRESS] ,з моменту реєстрації не проживає. Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що в будинку, що є власністю позивачки, зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] , який не є членом сім`ї позивачки [PERSON] За адресою реєстрації [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 14.03.2014 року не проживає, особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні, витрат по утриманню вказаного майна відповідач не несе. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачці у користуванні належним їй на праві власності будинком, призводить до втрат матеріального характеру, впливає на вартість майна у випадку його реалізації, чим порушує право власності позивачки, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved