Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому пояснила, що вона з 2005 року є власником житлового будинку № 75-а по вул. Арсенальна в м. Запоріжжі. 04.12.2013 року попередній власник будинку [PERSON], яка померла 18.03.2014 року, скориставшись тим, що технічний паспорт на будинок після укладення між ними договору дарування не був позивачем оновлений, а також тим, що домова книга на будинок знаходилась в неї, здійснила реєстрацію місця проживання свого онука [PERSON], який звільнився з місць позбавлення волі. Відповідач з моменту реєстрації за вказаною адресою зявлявся в ньому лише декілька разів протягом грудня 2013 року, про що позивачу розповідала [PERSON] з січня 2014 року відповідач в будинку не зявляється та не проживає, його особисті речі в будинку відсутні. За життя [PERSON] навіть не повідомила позивача про вказану обставину, а реєстрація відбулася без її дозволу чи згоди. З квітня 2014 року до теперішнього часу у вказаному житловому будинку з дозволу позивача без реєстрації проживають [PERSON] та СереденкоІрина Михайлівна, які проживають однією сімєю, доглядають за будинком і садом,а також оплачують комунальні платежі. До теперішнього часу відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим порушує її права як власника житлового будинку. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, в звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши заяву позивача та письмові докази в справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 17.05.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстровий № 5-874, позивач є власником житлового будинку № 75-а по вул. Арсенальна м. Запоріжжі (а.с. 7). Право власності на вказаний будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власником житлового будинку на теперішній час є [PERSON], а оскільки між відповідачем та позивачем не існує ніяких правовідношень, передбачених главою 32 ЦК України з приводу користування майном, суд дійшов до висновку, що відповідач безпідставно продовжує бути зареєстрованим в житловому будинку, оскільки втратив право користування нею. Згідно довідки від 05.09.2016 року, виданої головою квартального комітету № 97 [PERSON], в процесі обстеження будинку № 75-а по вул. Арсенальній в м. Запоріжжі, проведеного 02.09.2016 року комісією було встановлено, що [PERSON] [INFO], з січня місяця 2014 року ат до цього часу фактично не проживає за адресою реєстрації, майно та його особисті речі в будинку відсутні, сам він у будинку не зявляється. В добровільному порядку відповідач не припинив порушення права позивача власності шляхом зняття з реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суддійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належного йому на праві приватної власності житлового будинку, чим порушується його право власності, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved