Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити громадян [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , та [PERSON] аліменти по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного з батьків. В обґрунтування позову зазначив, що з 17.11.2016 року родина перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням батьками своїх обов`язків. Відповідно до листа КЗ «Гімназія ім. Т.Г. Шевченка» ХОР з`ясовано, що вихованець навчального закладу [PERSON] , 2007 р.н., з 01.02.2019 року по теперішній час знаходиться у гімназії цілодобово, через те, що батьки неналежно виконують свої батьківські обов`язки. За місцем проживання родина [PERSON] та [PERSON] зарекомендувала себе як неблагонадійна. Окрім того, батьки малолітнього [PERSON] , 2007 р.н. не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.06.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились - про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі. Відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії [NUMBER] від 10.10.2013 року (арк. справи 7). Відповідно до довідки виданої 27.03.2019 року за вих. №290 Головою квартального комітету №17 Органу самоорганізації населення Суворовського району м. Херсона встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживає родина [PERSON] , в якій мешкають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Бітьки дітей [PERSON] а [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Батько не працює, помічений у зловживанні алкогольними напоями, підтримує зв`язок з сумнівними особами. Мати зовсім перестала піклуватись про своїх дітей, залишила їх на батька, який постійно пияче та переїхала до своєї матері, обґрунтовуючи тим, що чоловік її лупцює та виганяє з дому. Діти нікому не потрібні, батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків (арк. справи 8). Згідно довідки виданої «Гімназія ім. Т.Г. Шевченка» ХОР 05.04.2019 року №02-03/103 вбачається, що в комунальному закладі «Гімназія ім. Т.Г. Шевченка» ХОР з 01.09.2014 року навчається в 5-с класі та виховується [PERSON] , [INFO] знаходиться на неповному державному забезпеченні. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . В даній довідці повідомляється про те що, Статутом навчального закладу не передбачене проживання вихованців, які мешкають на території міста Херсона, а також перебування дітей в закладі у вихідні, святкові та канікулярні дні. Проте відповідно до листа начальника служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради від 31.10.2019 року №08-44-103, [PERSON] з 01 лютого 2019 року до теперішнього часу знаходиться в гімназії цілодобово через те, що батьки неналежно виконують свої батьківські обов`язки, а саме: не надають хлопцю кошти на проїзд до школи та в зворотному напрямку; вдома не годують; не забезпечують одягом та взуттям за сезоном; говорять дитині образливі слова; влаштовують сварки між собою в присутності сина; виганяють з дому. Мати хлопця за цей період з`явилась до гімназії один раз, 09.03.2019 року виявила бажання забрати сина додому. В школі учень з`явився 11 березня. Після цього [PERSON] не виявляє бажання йти додому, телефонувати батькам не хоче, каже що батько вживає алкоголь та свариться. Таким чином дитина провела весняні канікули в навчальному закладі. Підсумовуючи викладене директор КЗ «Гімназія ім. Т.Г. Шевченко» просить вирішити питання подальшого перебування та забезпечення одягом та взуттям, тощо, [PERSON] (арк. справи 8 зворотній бік). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №681740 виданої 02.07.2018 року на ім`я [PERSON] вбачається, що остання є інвалідом третьої групи з дитинства (арк. справи 10). В матеріалах справи міститься заява від [PERSON] від 23.04.2019 року в якій вона повідомляє, про те, що у зв`язку зі своїм захворюванням не може виконувати свої батьківські обов`язки, а тому дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] (арк. справи 9). Відповідно до заяви [PERSON] від 29.04.2019 року, адресованої на ім`я начальника у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради зазначено, що він відмовляється від батьківських обов`язків у відношенні молодшого сина [PERSON] та згоден на позбавлення його батьківських прав (арк. справи 9 зворотній бік). З висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №69 від 10 травня 2019 року вбачається, що Орган опіки та піклування Суворовської районної у місті Херсоні ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 12). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі вихованням своєї дитини не займаються, належним чином матеріально її не забезпечують, необхідних умов для розвитку дитини не надають, не цікавляться його долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтують своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачі маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні малолітнього [PERSON] , ухиляються від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Такі дії відповідачів негативно впливають на розвиток дитини, яка дорослішає, внаслідок чого у дитини може складатись враження щодо відсутності підстав в подальшому піклуватися та виховувати свою дитину тощо. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх дитини, оскільки байдужість відповідачів до дитини свідчить про винну поведінку відповідачів та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачами суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог ст.ст.141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи вищевикладене, заводоволенню підлягають вимоги про стягнення аліментів. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1921,00 грн. Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися Рішення в повному обсязі складене 17 серпня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved