Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів з тих підстав, що як стверджує, що рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину Вікторію, [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не погоджується надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому рішенням Бершадського районного суду від 07.06.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" змінено мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 %. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вона вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Враховуючи те, що державою підвищено мінімальний розмір аліментів, які повинен сплачувати один з батьків на утримання дитини, а судом було прийнято рішення про стягнення аліментів в розмірі лише 30 % від прожиткового мінімуму, тому просить змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Бершадського районного суду від 07.06.2017 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Враховуючи те, що учасники справи скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved