Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 25794,12,74 грн., з яких: 23235,66 грн. - заборгованість по заробітній платі, 558,46 грн. - компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату,2000,00 грн. - моральну шкоду. В обґрунтування позову зазначив, що працював у відповідача з 29.05.1978 року по 04.09.2014 року та був звільнений за згодою сторін. В день звільнення розрахунок з ним проведено не було. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач не виплатив йому заробітну плату за 2014 рік (за березень - вересень) 2014 року, компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 558,46 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. В зв'язку з наведеними вище обставинами позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальній сумі 25794,12 грн. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій уточнив свої позовні вимоги та від вимог в частині стягнення маральної шкоди - відмовився. Розмір середнього заробітку після звільнення за період з 04.09.2014 року по 04.11.2014 року зазначив як 7179,36 грн., а також позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача Василинич О.А., що діє на підставі доручення, не з'явилась, надала суду довідку про заборгованість із заробітної плати перед позивачем за період березень - вересень 2014 року у сумі 22235,66 грн., а також письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати 22235,66 грн., компенсації 558,46 грн., середнього заробітку 7179,36 грн. визнала в повному обсязі. Суд, ознайомившись із заявами позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносин. [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПАТ «Автрамат» 29.05.1978 р., працював на посаді електромонтера по обслуговуванню підстанцій та 04.09.2014 року була звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки позивача, серії [NUMBER], виданої 16.04.1974 року, та копією відповідного наказу від 04.09.2014 року №594 К, які є в матеріалах справи. Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Як вбачається з наданої відповідачем довідки № 824 від 03.11.2014 року, заборгованість ПАТ «Автрамат» по заробітній платі перед позивачем за період з березня 2014 року по вересень 2014 року складає 22235,66 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Абзацом 2 пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Як вбачається з довідки № 825 від 03.11.2014 року, наданої відповідачем, середня заробітна плата для розрахунку виплат за затримку розрахунку при звільненні [PERSON] за липень - серпень 2014 року становить 3589,68 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальному розмірі 29973,48 грн., ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, задовольняє позов в повному обсязі. Оскільки позивачі у справах, що виникають з трудових відносин, звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved