Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою про визнання за позивачем права власності, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на земельну ділянку площею 8,2 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка до розпаювання перебувала у колективній власності колишнього КСП «Дружба» (с. Кременівка, Володарського району, Донецької області), відповідно до сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 05.08.1996 року № 273/1. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] Рішенням Іллічівського районного суду Донецької області м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2017 року [PERSON] було оголошено померлим. За життя [PERSON], як в період розпаювання землі КСП «Дружба» (с. Кременівка, Володарський район, Донецька область), отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 8,2 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого на підставі розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 05.08.1996 року № 273/1. Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернулась в нотаріальну контору, за її заявою було відкрито спадкову справу, але ж постановою нотаріуса Нікольської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи, що позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину нотаріально, просить визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку в судовому порядку. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, однак від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідача - Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Просить розглядати справу у відсутність представника сільської ради. Дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року в с. Сарачло, Болнісського району, Грузія. Матір'ю в свідоцтві про народження зазначено [PERSON], яка згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб зміни прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу від 09.11.2010 року, спочатку на Жигіль, а згодом, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24.12.2005 року, Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, на [PERSON]. (а.с. 9, 12-14) Відповідно до сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 05.08.1996 року № 273/1, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАС «Дружба» розміром 8,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.16). зазначений сертифікат, згідно відповіді Відділу у Нікольському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 16.04.2018 року, був зареєстрований на ім'я [PERSON]. Сертифікати виготовлялись в одному екземплярі та видавались членам колективних сільськогосподарських підприємств. (а.с.17) Згідно копії рішення Іллічівського районного суду Донецької області м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2017 року [PERSON] було оголошено померлим. Рішення набуло законної сили 27.09.2017 року. На підставі зазначено рішення Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 27.10.2017 року було видано свідоцтво про смерть на ім'я [PERSON], померлого [INFO] року. (а.с. 10,11,15) Постановою нотаріуса Нікольської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.05.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я [PERSON] (а.с.18) Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо [PERSON] мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право власності було втрачено, при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі змісту п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved