Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 11.01.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 11.03.2019 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 31.03.2005 між Автогаражним кооперативом по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» та [PERSON] укладено договір № 307 експлуатації власників гаражного боксу АГК «Радосинь. Відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] , що видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26.03.2010. Згідно статуту АГК «Радосинь» розміри внесків і паїв, порядок та терміни сплати внесків і паїв, а також відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати визначається загальними зборами. Відповідач [PERSON] відмовляється сплачувати щомісячні членські внески в установленому статутом кооперативу та загальними зборами членів кооперативу. Станом на 01.12.2018 заборгованість [PERSON] перед АГК «Радосинь» по сплаті членських внесків складає 3752,50грн з яких: заборгованість по сплаті членських внесків з урахуванням індексів інфляції в сумі 2774,04грн, 3 % річних за період 2016-2018 роки в сумі 112,07грн, цільових внесків в сумі 17,00грн (за отримання дозволу на викиди), 150грн (на ремонт асфальтного покриття) та пені в розмірі 699,39грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 3752,50грн та судовий збір. Крім того просить стягнути судові витрати у вигляді надання правової допомоги. Представники позивача Махініч Р.В. та Лісовська Ю.А. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 20.09.2019 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, 06.05.2019 до суду надійшла заява від відповідача про відкладення розгляду справи, для ознайомлення з позовною заявою та можливістю подати відзив. Станом на 20.09.2019 відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, будь-яких інших заяв до суду не надходило. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Автогаражний кооператив «Радосинь» створено Рішенням установчих зборів кооперативу 30.05.1997, протоколом №2, зареєстрований Ватутінською районною державною адміністрацією в м. Києві 05.06.1997 року за реєстраційним номером №663, код ЄДРПОУ 24920515. Відповідно до п. 1 Статуту у редакції 1997 року, Автогаражний кооператив "Радосинь" (надалі кооператив) з організацією громадян, що добровільно об`єдналися на основі колективної праці, самоуправління та загальних витрат з метою спільних робіт по будівництву, благоустрою, експлуатації колективно побудованих гаражів для зберігання, ремонту та експлуатації автомобілів, що належать громадянам, також для забезпечення покриття витрат для колективного утримання гаражів проведення договірно-господарчої діяльності і надання різноманітних послух іншим громадянам, організаціям, підприємствам. Згідно із Статуту в новій редакції 2016 року, п.1.1. та 1.2, передбачено, що Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосінь» діє згідно із законом України «Про кооперацію», іншими нормативними актами України та цим Статутом. Кооператив створено за рішенням установчих зборів заснованих 30.05.1997. Відповідно до Статуту в редакції від 2007 року та і в редакціях які в подальшому змінювались та затверджувались Рішеннями загальних зборів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосінь», Статуту в новій редакції 2016 року, розділу 6 пункту 6.3. член кооперативу зобов`язаний: додержуватись статуту та внутрішніх документів кооперативу, а також сплачувати визначені Статутом та Загальним зборами членів Кооперативу внески. Відповідно до Статуту в редакції від 2007 року та і в редакціях які в подальшому змінювались та затверджувались Рішеннями загальних зборів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосінь», Статуту в новій редакції 2016 року, розділу 6 пункту 8.6. розміри внесків і паїв, порядок та терміни сплати внесків та паїв, а також відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати визначається загальними зборами ( зборами уповноважених) членів кооперативу. Пупком 8.1.2. Статуту в редакції від 2007 року та і в редакціях які в подальшому змінювались та затверджувались Рішеннями загальних зборів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосінь», Статуту в новій редакції 2016 року, визначено, що Членським внеском є грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені в Законі України «Про кооперацію» № 1087-ІУ. Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Державна реєстрація кооперативу проводиться в порядку, передбаченому ст. 3,4,6,8,9 Закону України «Про кооперацію», діючого з 27 серпня 2003 року. Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів. Як встановлено судом, [PERSON] є членом кооперативу АГК «Радосинь» та власником гаражного боксу № 2234, який знаходиться на території кооперативу АГК «Радосинь». Відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] , що видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26.03.2010. 31.03.2005 між Автогаражним кооперативом по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» та [PERSON] укладено договір №307 експлуатації власників гаражного боксу АГК «Радосинь. Згідно із п. 1.1. договору № 307 визначено, що предметом договору є спільна діяльність сторін щодо експлуатації гаражного боксу на території авто-гаражного кооперативу по [ADDRESS] , а також охорони транспортних засобів, які належать власникам за рахунок їх членських внесків. Відповідно до п. 2.2.1 та п. 2.2.7 договору № 307 передбачений обов`язок власника гаражного боксу дотримуватись статуту кооперативу, виконувати рішення загальних зборів та правління АГК, своєчасно сплачувати АГК внески та обов`язкові платежі, встановлені рішенням правління АГК та державою. Згідно із п. 3.3. договору № 307 визначено, що при несвоєчасній оплаті власником платежів, передбачених п. 2.2.7., власник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від затриманих платежів за кожен день прострочення. Також, судом встановлено, що відповідно до протоколу б/н загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» від 05.11.2013 обрано Головою кооперативу [PERSON] та прийнято рішення про проведення ревізії в кооперативі на предмет членства. Рішенням Київського апеляційного суду міста Києва від 22.05.2014 визнано збори легітимними і зобов`язано Державного реєстратора зареєструвати Головою кооперативу [PERSON] . Згідно із п. 9.6 Статуту кооперативу редакції 2007 року було проведено опитування власників гаражних боксів на предмет зарахування їх вступних внесків, як пайові і оформлено «Актом звірки пайових внесків (при сплаті названих вступними) згідно наказу №27-П від 28.11.2014. 26 грудня 2014 Зборами членів кооперативу, протокол №3, були затверджені щомісячні внески на 2015 рік для власників гаражних боксів. 12 березня 2015 Зборами членів кооперативу, протокол №2, були затверджені щомісячні внески з червня 2015 року для власників гаражних боксів. 29 грудня 2015 Зборами членів кооперативу, протокол №10, були затверджені щомісячні внески на 2016 рік для власників гаражних боксів. 28 грудня 2016 Зборами членів кооперативу, протокол №4, були затверджені щомісячні внески на 2017 рік для власників гаражних боксів. 21 грудня 2017 Зборами членів кооперативу, протокол №3, були затверджені щомісячні внески на 2018 рік для власників гаражних боксів. Судом установлено, що прийняті рішення про розмір місячних внесків на 2016-2018 роки та проведення опитування через опитувальні листи, не суперечать Статуту як в редакції від 2007 року та і в редакціях які в подальшому змінювались та затверджувались Рішеннями загальних зборів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосінь», Статуту в новій редакції 2016 року. Також судом встановлено, що позивач не однократно повідомляв відповідача про заборгованість, направляв розрахунки заборгованості, однак відповідач не відреагував належним чином на звернення та повідомлення, заборгованість не погасив та не опарював. Відповідач [PERSON] порушив умови Статуту та договору, а саме не виконав належним чином своїх зобов`язань, не сплачував внескиу визначений строк. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що він належним чином виконує свої обов`язки, як член кооперативу та дотримується статуту кооперативу, що регулює діяльність кооперативу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно положень частин 1, 2 ст.11 ЦК України, - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 525 Цивільного кодексу України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.1ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із п.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті членських внесків, яка складає 3752,50грн з яких: заборгованість по сплаті членських внесків з урахуванням індексів інфляції в сумі 2774,04грн, 3 % річних за період 2016-2018 роки в сумі 112,07грн, цільових внесків в сумі 17,00грн (за отримання дозволу на викиди), 150грн (на ремонт асфальтного покриття) та пені в розмірі 699,39грн, оскільки є обґрунтованим та доведеними. Водночас, з 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України було викладено в новій редакції. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зокрема, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з договору № 01/12-12 про надання правової допомоги від 12.12.2018 Махініч Руслан Вікторович , діючий на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 5568 від 26.02.2015, виданий Радою адвокатів м. Києва» та Автогаражний кооператив «Радосинь» уклали договір про надання правової допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано попередній розрахунок судових витрат із зазначенням видів витрат, кількості годин та розмір, платіжне доручення №375 від 19.12.2018 в розмірі 4000,00грн та платіжне доручення № 467 від 27.08.2019 в розмірі 2800,00грн. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи викладене, відповідно до статей 133, 141 ЦПК України, беручі до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та задоволення позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь Автогаражного кооперативу «Радосинь» слід стягнути 6800грн понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги при розгляді справи в суді та судовий збір в розмірі 1762грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved