Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що вона є наймачем кімнати [ADDRESS] . Квартира не приватизована. Крім нього та його сина [PERSON] , в квартирі зареєстровані його колишня співмешканка [PERSON] та її донька [PERSON] . В 2016 році [PERSON] та її донька [PERSON] виїхала з квартири до іншого місця та як йому відомо на даний час проживають в США. Відповідачі не проживають в спірній квартирі, їх речей в квартирі немає, вони не сплачують комунальні послуги. Дані послуги сплачує позивач за рахунок своїх доходів. Реєстрація відповідачів в квартирі не дає йому повноцінно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв, клопотань не подали. Представник КП "Житлогосп" в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернулися конверти з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок, щодо пересилання поштового відправлення, не проживає», тому враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За наведених обставин, відповідач на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу, як такий, що був відсутній за місцем реєстрації понад встановлені строки, підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено наступні обставини справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є квартиронаймачем кімнати [ADDRESS] , що підтверджується договором найму на житло б/н - НЖ/2019 в будинках державного і комунального фонду від 22.04.2019 року. З довідки КП «Житлогосп» №27-д від 22.04.2019 року вбачається, що кімната [ADDRESS] є неприватизованою та даний гуртожиток знаходиться на балансовому обліку в КП «Житлогосп». Згідно довідки КП «Житлогосп» №25 від 22.04.2019 рок, в кімнаті [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] є наймачем, а також в квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] (дочка дружини), [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (син), однак відповідно до акта № 243 від 22.04.2019 року, складеного КП «Житлогосп», в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , при обстеженні кімнати [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані, але з 2006 року не проживають. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані, але не проживають в кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців, можливість збереження жилого приміщення за відповідачами судом не встановлено, тому суд вважає, що реєстрація відповідачів в кімнаті за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved