Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживача, якою він з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд визнати дії ПАТ «УКРЕКСІМБАНК» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові (код ЄДРПОУ 0003211261057, адреса реєстрації м. Харків, вул. Чернишевського, 11) по блокуванню поточного рахунку №26204000147534, що відкритий на ім`я [PERSON], ІПН [NUMBER], починаючи з 05.11.2015р. по 17.12.2015р., - незаконними; визнати дії ПАТ «УКРЕКСІМБАНК» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові (код ЄДРПОУ 003211261057, адреса реєстрації м. Харків, вул. Чернишевського, 11) по блокуванню поточного рахунку №26204000147534, що відкритий на ім`я [PERSON], ІПН [NUMBER], починаючи з 21.12.2015р. по 02.02.2016р., - незаконними. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на відсутність законних підстав у відповідача приймати рішення про зупинення видаткових операцій на поточному рахунку позивача як в перший (з 05.11.2015р. по 17.12.2015р.) так і в другий (з 21.12.2015р. по 02.02.2016р.) рази, чим відповідач, на його думку, обмежив право позивача щодо розпорядження власними грошовими коштами, які знаходилися на такому рахунку. До завершення розгляду справи по суті, позивач звернувся до суду з заявою про залишення частини позовних вимог без розгляду в частині зобов`язання відповідача зняти будь-які обмеження з його поточних рахунків та видати йому через касу банку грошові кошти готівкою. У зв`язку з чим, суд постановив ухвалу про залишення частини позовних вимог без розгляду. В судовому засіданні представники позивача позов, з урахуванням його уточнення, підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Зокрема, представники позивача в своїх письмових поясненнях до позовної заяви та в судових засіданнях посилалися на те, що рішення про зупинення видаткових операцій на рахунку позивача першочергово приймалося саме банком, а не службою фінансового моніторингу, тож саме на банк покладається обов`язок доведення наявності на момент прийняття рішення про зупинення обґрунтованої підозри, критерії якої чітко визначені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» №1702-VII і не підлягають тлумаченню, а банком наявність такої підозри в ході судового розгляду цієї справи так і не доведена. Крім того, вказаним Законом визначені преклюзивні строки зупинення видаткових операцій 30 робочих днів, перевищення яких прямо заборонено Законом. Проте, на думку позивача, банком було двічі зупинено одну й ту саму фінансову операцію, що свідчить про незаконність дій банка. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, обґрунтовуючи свої заперечення обов`язковістю виконання рішень служби фінансового моніторингу, наявністю підозри для зупинення видаткових фінансових операцій на поточному рахунку позивача, наявністю кримінального провадження внесеного в ЄРДР за узагальненими матеріалами служби, що на думку відповідача свідчить про безпідставність доводів позовної заяви. В підтвердження своїх доводів, представник відповідача надала до суду роздруківки реєстрів фінансових операцій по рахунку позивача, що підлягають фінансовому моніторингу, листування з позивачем, інформацію про рішення ДСФМУ. Представник Державної служби фінансового моніторингу України, що була залучена судом за клопотанням відповідача в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, надав суду письмові заперечення на позов, в яких вважала позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, та просила суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обов`язковість виконання суб`єктом первинного фінансового моніторингу (банком) рішень ДСФМУ, окремі норми ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» №1702-VII, які регламентують повноваження служби. На запит суду служба відповіла відмовою у підтвердженні факту видачі відповідних рішень про подальше зупинення видаткових операцій на рахунках Позивача та відмовою у наданні копій таких рішень, посилаючись на таємницю фінансового моніторингу, встановлену статтями 12,13 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського рахунка № 208. На підставі укладеного договору позивачу був відкритий поточний рахунок фізичної особи №26204000147534. 05.11.2015 року позивач ініціював декілька платіжних доручень №№105-116 (включно) (кожна по 50\~000,00 грн. номіналом, а платіжне доручення №116 на суму 12003,00 грн.) зі свого поточного рахунку фізичної особи №26204000147534 на загальну суму грошових коштів у розмірі 562 003,00 (пятсот шістдесят дві тисячі три гривні 00 копійок) за допомогою інтернет-банкінгу, що не оспорюється сторонами. Вказані платіжні доручення банком виконані не були. Листами № 068-09/4450 від 17.11.2015р. та №068-09/4459 від 18.11.2015р. банк, відповідаючи на заяви [PERSON] від 09.11.2015р. та від 17.11.2015р., повідомив, що платіжні доручення №№105-116 включно від 05.11.2015р. на загальну суму 562003,00 грн. не були виконані філією банку на підставі ст.17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» №1702-VII, рух коштів по рахунку №26204000147534 буде поновлено відповідно до ч.5 ст.17 вказаного Закону. Вирішуючи питання про наявність обставин, на які посилаються сторони, суд виходить з положень вказаного вище Закону, який є спеціальним законом у сфері державного фінансового моніторингу та підзаконних нормативних актів. Відповідно до підпункту 10 ч.1 статті 20 Закону №1702-VII та п.6 Положення від 29 липня 2015 р. N537 - спеціально уповноважений орган має право, в тому числі, приймати у випадках, передбачених цим Законом, рішення про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) фінансових (фінансової) операцій (операції) на строк, установлений цим Законом. Субєкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобовязаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, повязаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) субєктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки субєкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно) (ч.1,2 ст.17 Закону №1702-VII). Субєкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій: -третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання субєктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій); -наступного робочого дня після дня отримання субєктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій); -наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції), зазначеної у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій); -наступного робочого дня після дня отримання субєктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини пятої статті 23 цього Закону про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави. Субєкт первинного фінансового моніторингу повідомляє клієнту у разі його звернення про зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо строк її (їх) зупинення перевищив сім робочих днів. Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом за умови наявності мотивованої підозри з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу та за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів (ч.5 ст.17 Закон №1702-VII). Як вбачається з реєстрів фінансових операцій №7861-7871 зареєстрованих банком протягом 05.11.2015р. та додаткових письмових пояснень відповідача, фінансові операції [PERSON] від 05.11.2015р. по платіжним дорученням №№105-116 включно були віднесені банком до фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу саме за підставами, передбаченими п.4 ч.1 ст.15, статті 16 Закону №1702-VII та зупинені на два робочих дні (з 05.11.2015р. по 06.11.2015р. включно) з коментарем: «по рахунку клієнта проводяться регулярні безготівкові зарахування з його ж карткового рахунку іншого банку, які в подальшому розподіляються між кількома іншими фізичними особами та перераховуються на їх же рахунки в іншому банку. Сторони фінансової операції мають кримінальне минуле». Що стосується оцінки правомірності дій відповідача при прийнятті рішення про зупинення видаткових операцій на рахунку позивача на два робочих дні, суд виходить з наступного: Статтею 15 Закону №1702-VII визначено критерій фінансової операції, що підлягає обов`язковому фінансовому моніторингу фінансова операція підлягає обов'язковому фінансовому моніторингу у разі, якщо сума, на яку вона здійснюється, дорівнює чи перевищує 150000 гривень (для суб'єктів господарювання, які проводять лотереї або проводять та надають можливість доступу до азартних ігор у казино, будь-яких інших азартних ігор, у тому числі електронне (віртуальне) казино, - 30000 гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну 150000 гривень (для суб'єктів господарювання, які проводять лотереї або проводять та надають можливість доступу до азартних ігор у казино, будь-яких інших азартних ігор, у тому числі електронне (віртуальне) казино, - 30000 гривень), та має одну або більше таких ознак, зокрема, фінансові операції з готівкою (внесення, переказ, отримання коштів) (п.4 ч.1 ст.15 Закону №1702-VII). Між тим, як встановлено судом та не оспорюється сторонами, кожне з платіжних доручень (фінансова операція) було оформлено Позивачем на суму у розмірі 50\~000,00 грн., що є меншим ніж 150\~000,00 грн. втричі, отже кожне окремо платіжне доручення не підпадає під дію статті 15 Закону вже за одним із критеріїв за сумою. Суд приймає до уваги, що що як критерій для визначення фінансової операції, що підлягає обов`язковому фінансовому моніторингу, законом фінансова операція вживається в однині і не підлягає більш широкому тлумаченню, як-то підсумовування сум всіх платіжних доручень за день. Що стосується посилань відповідача на положення статті 16 Закону №1702-VII, в підтвердження наявності підозри, які ґрунтуються, зокрема, на: критеріях ризиків, визначених самостійно суб'єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму; встановлених за результатами проведеного аналізу факту (фактів) невідповідності фінансової (фінансових) операції (операцій) фінансовому стану та/або змісту діяльності клієнта, про які йдеться у визначеній статті Закону, Відповідачем не надано суду жодних доказів, критеріїв, встановлених фактів, за якими б суд міг оцінити наявність або відсутність таких обґрунтованих підозр на момент прийняття рішення суб`єктом первинного фінансового моніторингу про зупинення видаткових фінансових операцій на рахунку Позивача. Як вбачається, Законом визначено, що не будь-яка підозра (припущення) може бути підставою для прийняття суб`єктом фінансового моніторингу рішення про зупинення видаткових фінансових операцій, а підозра, що ґрунтується на об`єктивних фактах (розроблених критеріях ризиків, фактах, встановлених в результаті проведеного аналізу). Відповідач не надав суду жодного із таких об`єктивних фактів, тож, суд не погоджується з наявністю у Відповідача підстав для зупинення видаткових операцій на рахунку Позивача на 05.11.2015р. Відповідачем також не надано суду доказів легалізації (відмивання) позивачем або його контрагентами доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, здійснення позивачем фінансових операцій із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України. Також, в реєстрах фінансових операцій міститься посилання на рішення від 05.11.2015р. Між тим, протягом усього часу розгляду справи в суді, відповідачем так і не було надано суду рішення від 05.11.2015р. Що стосується продовження зупинення видаткових фінансових операцій державною службою фінансового моніторингу, які були виконані банком відповідно до рішень служби №2948-Р3/2015 від 06.11.2015р. (з 06.11.2015р. по 12.11.2015р.) та №2984-Р3/2015 від 12.11.2015р. (з13.11.215р. по 17.12.2015р.), суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3-5 ст.17 Закону №1702-VII спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) субєктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - пятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 8, 19 Конституції України). Між тим, мотивованих підозр служба суду так і не зазначила, підстави для продовження службою зупинення видаткових операцій, які були розпочаті банком 05.11.2015р. при відсутності підстав для такого зупинення та за відсутності інших належних та допустимих доказів суд вважає необґрунтованими. Щодо посилань відповідача та третьої особи на заборону розголошення таємниці фінансового моніторингу, як на обґрунтування ненадання суду витребуваних ним доказів, суд зазначає наступне. Так, на підставі ухвали суду про витребування доказів від 08.12.2015р., судом були витребувані від Державної служби фінансового моніторингу України копії рішень, на підставі яких було запроваджено зупинення видаткових фінансових операцій на рахунку Позивача. Державна служба фінансового моніторингу України в своєму листі вих.№5608/0820-04 від 15.12.2015р. як на підставу відмови витребуваних судом документів послалася на «таємницю фінансового моніторингу». Такі самі посилання служби містяться і в письмових запереченнях служби на позов. Суду не надано доказів, що інформація, отримана під час здійснення державного фінансового моніторингу спеціально уповноваженим органом, а саме інформація про фінансові операції та їх учасників, додаткова інформація, інша інформація, що може бути повязана з підозрою у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванні тероризму чи фінансуванні розповсюдження зброї масового знищення та/або іншими незаконними фінансовими операціями (інформація зазначена в п.40 ч.1 ст.1 «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення»), віднесена до державної таємниці, внесена у встановленому Законом порядку до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, тому не підлягає розголошенню. Крім того, відповідно до статті 6 Закону "Про доступ до публічної інформації" інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Враховуючи, що 18.11.2015р. та 03.02.2016р. обмеження з рахунку позивача були зняті Відповідачем, тож і підстави для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше, - відпали. Розраховуючи 30 робочих днів з 05.11.2015р., останній день зупинення припадає на 17.12.2015р. включно. Отже, 18.12.2015р. зупинення видаткових операцій на рахунку відповідно до положень статті 17 Закону №1702-VII припиняється, а банк поновляє видаткові фінансові операції. Як встановлено судом, 18.12.2015р. при спробі розпорядитися своїми грошовими коштами, Позивач отримав від банку відмову у виконанні платіжних доручень №№105-116 з посиланням на сплив строку дії платіжних доручень. Відповідно до п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої Національним банком України від 21.01.2004р. за № 22 - банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується. Враховуючи зупинення видаткових фінансових операцій на рахунку позивача на протязі 30 робочих днів, платіжні доручення №№105-116 припинили свою дію. 20.12.2015р. позивач з метою розпорядження своїми грошовими коштами, операції за якими були поновлені банком, повторно ініціював платіжні доручення на ту саму загальну суму грошових коштів (562\~000,00 грн., кожне по 50 000,00 грн. номіналом, а платіжне доручення №129 на суму 12000,00 грн.), тому самому контрагенту, з тим же самим платіжним дорученням, які тепер були прийняті банком під номерами №№118-129. Враховуючи, що 19 та 20.12.2015р. були вихідними днями, банк прийняв в роботу платіжні доручення №№118-129 тільки 21.12.2015р. Між тим, банк знову не виконав платіжні доручення №№118-129 на загальну суму 562 000,00 (пятсот шістдесят дві тисячі три гривні 00 копійок), пославшись знову на ч.1 ст.17 Закону №1702-VII. Згідно з реєстром операцій, що підлягають фінансовому моніторингу №№8902-8913 від 21.12.2015р., формулювання підстав та коментар до підстав зупинення видаткових операцій є ідентичними попереднім. Суд звертає увагу, що кожна операція на суму 50\~000,00 грн. згідно з реєстром оформлена окремо. Згідно з даними реєстрів, банком було прийнято рішення від 21.12.2015р. з підстав передбачених ч.1 ст.17 Закону №1702-VII. Суду рішення від 21.12.2015р. не надано. Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом за умови наявності мотивованої підозри з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу та за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів (ч.5 ст.17 Закон №1702-VII). Згідно з положеннями статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Тож, норма ч.5 ст.17 Закону №1702-VII щодо строків є імперативною нормою для визначення преклюзивного строку зупинення видаткових операцій, тобто строку, визначеного Законом, закінчення якого тягне за собою втрату самого права (в даному випадку, права на зупинення видаткових операцій). Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) субєктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - пятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають (ч.6 ст.17 Закону №1702-VII). Враховуючи встановлені ст.17 Закону №1702-VII преклюзивні строки зупинення видаткових фінансових операцій - не більше 30 робочих днів, суд вважає незаконними дії банку щодо повторного зупинення одних й тих самих видаткових фінансових операцій на рахунку Позивача, враховуючи що жодна з ознак фінансової операції не змінилася. Отже, фактично такі дії банка, а в подальшому і спеціально уповноваженого органа, є продовженням законодавчо встановлених строків зупинення видаткових операцій клієнта, що є прямо забороненим Законом про запобігання. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до наступного: при відсутності належних доказів з боку відповідача стосовно наявності підстав (мотивованих підозр у служби) для прийняття відповідних рішень щодо зупинення видаткових операцій на рахунках Позивача з 05.11.2015р. по 17.12.2015р. включно та з 21.12.2015р. по 02.02.2016р. включно дії банка по зупиненню видаткових операцій по рахунку Позивача є незаконними. Згідно з положеннями статей 1066,1074 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Враховуючи встановлену судом безпідставність зупинення відповідачем видаткових фінансових операцій на рахунку позивача, вихід відповідача за межі встановлених Законом строків зупинення, тобто неправомірність дій відповідача суд вважає, що такі дії відповідача не засновані на вимогах Закону, отже є незаконними. Як передбачає\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим у відповідності до норм\~ЦПК\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч.3 ст.10, ч. 2 ст.\~27 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Судом були надані рівні права\~сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. \~\~\~\~ Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~ обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги\~ [PERSON] є обгрунтованими, доведеними,\~ у звязку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved