Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В своєму позові позивачі зазначили, що [INFO] року, помер їх батько - [PERSON]. Вони є спадкоємцями майна за законом. За життя, померлий [PERSON] отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) на землю серії [NUMBER] від 17.01.2000 року, як член КСП «Червоний партизан», проте оригінал сертифікату втрачено, у зв'язку з чим державний нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд, визнати за ними в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 4,52 умовних кадастрових гектари, яка перебувала в колективній власності КСП «Червоний партизан», розташована на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області та належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) на землю серії [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Глобинської РДА №755 від 22.12.1999 - в рівних частках кожному, тобто по 1/3 частині. У судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] виданим повторно Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 12 травня 2004 року. За життя [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 4,52 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області серії [NUMBER] згідно розпорядження Глобинської РДА від 22 рудня 1999 року № 755. Сертифікат зареєстровано 17 січня 2000 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №61. Відповідно до довідки № 22-1609-99-99.3-796/0/26-16, виданої 10.08.2016 відділом Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, [PERSON] видавався Сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,52 умовно кадастрових гектарів, серії [NUMBER] вартістю 20560 грн. без урахування індексації, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай), по колишньому КСП « Червоний партизан» за №81 від 17.01.2000. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 3 квітня 1982 року, [PERSON] народилася [INFO] року, а її батьком є [PERSON]. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Бабичівською сільською радою 12 травня 1989 року, [PERSON] народилася [INFO] року, а її батьком є [PERSON]. Згідно довідки № 1752 від 23 серпня 2017 року, виданої Виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області в складі сім'ї: самотній. 10 жовтня 2017 року державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області Захарова О.Д. відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку . Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №110, заведеної 9.04.2004 Градизькою державною нотаріальною конторою Глобинського району Полтавської області після померлого [INFO] року [PERSON], заяву про прийняття спадщини, подали батько померлого - [PERSON] та дочки померлого - [PERSON],[PERSON] (позивачі по справі). [PERSON] оформив 1/3 частину спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Осіб, які відмовилися від прийняття спадщини немає. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що спадкоємцями є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Правовідносини по спадкуванню в конкретному випадку виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як вбачається з ч. 1ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Як встановлено судом, за життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП «Червоний партизан», отримав сертифікат про право на земельну частку (пай). Позивачі є спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved