Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа № 152/1644/13-ц від 08.08.2013 року виданого згідно рішення Шаргородського районного суду Вінницької області на її користь на утримання дочки [PERSON] з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку доходу. Станом на 20.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість за аліментами в сумі 1543 грн 19 коп. Розмір пені з 25.07.2013 року по 01.08.2014 року буде становити 4507 грн 21 коп. Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 4507 грн 21 коп, а також судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. Позивач, представник позивача в судовому засідання позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом досліджені: Копія паспорта позивача; Копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; Копія довідки-розрахунку районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 20.08.2014 року № 4133 про заборгованість по аліментам за період із 25.07.2013 року по 31.07.2014 року в розмірі 1543 грн 19 коп та від 03.12.2014 року № 6289; Копія постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 152/1644/13-ц виданого 08.08.2013 року; Розрахунок нарахування пені. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа № 152/1644/13-ц від 08.08.2013 року виданого згідно рішення Шаргородського районного суду Вінницької області з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку доходу на користь позивача на утримання дочки [PERSON]. Станом на 20.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість за аліментами в сумі 1543 грн 19 коп. Розмір пені з 25.07.2013 року по 01.08.2014 року становить 4507 грн 21 коп. Відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти й сплачував аліменти у березні 2014 року в сумі 3077 грн 17 коп. Суд погоджується з розрахунком пені позивача в сумі 4507 грн 21 коп, оскільки розрахунок здійснено за правилами статті 196 Сімейного кодексу України та підтверджується довідкою-розрахунком РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ. У судовому засіданні позивач пояснив, що коли він не був офіційно працевлаштований, він працював без офіційного працевлаштування, тобто мав дохід, але не сплачував аліменти, т.я. із цих зароблених коштів не вважав необхідним сплачувати аліменти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 196 СК України,

Outcome: approved