Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є батьком її доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] . Сторони перебували у шлюбі з 09.10.2014 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року шлюб був розірваний. 15 березня 2019 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказує, що відповідач [PERSON] тривалий час життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися, навіть не вітає доньку із днем народження, не приймає ніякої участі в її вихованні. Він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Звертає увагу на те, що вона ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні його з донькою, але відповідач ніколи не бажав цього спілкування, не цікавиться дитиною з 2015 року. Зараз донька [PERSON] зовсім не пам`ятає свого біологічного батька. У її житті появився [PERSON] (чоловік позивача), який повністю замінив їй рідного батька, став найкращим другом, наставником та годувальником. Зазначає, що згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2016 року сторони прийшли до згоди, що донька [PERSON] буде мешкати разом з позивачем. Донька проживає разом з матір`ю та її чоловіком за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з вищевикладеним, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала заяву, за змістом якої позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки та оголошенням на сайті «Судова Влада України» про виклик в судове засідання, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа свого представника в судове засідання не направили, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду направили заяву, за змістом якої просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2014 року. У шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] . 10.03.2016 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Донька [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Актом перевірки житлових умов від 03.09.2019 року. Згідно довідки від 03.09.2019 року № 22, [PERSON] , [INFO] , відвідує ДНЗ № 24 «Світлячок». Згідно педагогічної характеристики, наданої навчальним закладом, який відвідує дитина, вихованням [PERSON] займається її мати, батько дівчинки за весь час перебування дитини в садку не з`являвся. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батькіських прав, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 146/25 від 08.12.2020 року, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, під час судового розгляду справи було встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки, своєю поведінкою та діями довів, що насправді не зацікавлений долею дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182, 191, 196 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved