Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що відповідач має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На одній житловій площі з нею проживає співмешканець [PERSON]. Відповідач офіційно не працює, родина живе на кошти, які отримує на дітей. 04.04.2016 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області було прийнято рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON] Діти перебувають в приватному закладі ДБЗТ «Жива перлина». За інформацією приватного закладу ДБЗТ «Жива перлина» відповідач дітей відвідувала рідко, один раз приходила у нетверезому стані. На даний час ситуація в даній сім'ї не покращилася. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні своїх дітей. 16.08.216 року комісією з питань захисту прав дітей райдержадміністрації № 8 було прийнято рішення про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітніх дітей та влаштування дітей в родину сестри відповідача - [PERSON], оскільки вона піклується про дітей та утримує їх як рідна мати і хоче встановити опіку над своїми племінниками. Представник позивача та представник третьої особи до суду не з'явилися, подавши заяви в яких просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та витягами ДРАЦСу /а.с. 3-6/. 04.04.2016 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області було прийнято рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON] /а.с.7/. Згідно довідки про склад сім'ї виданої Млинківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області за № 388 вбачається, що відповідач проживає в [ADDRESS] разом з співмешканцем [PERSON] /а.с.11/. Згідно довідки - характеристики виданої Млинківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області від 01.09.2016 року за № 29 вбачається, що гр. [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS]. З 2013 року знаходиться на обліку в Млинківському СЦ СССДМ, як сім'я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. За період проживання на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області неодноразово неналежним чином виконувала батьківські обов'язки стосовно своїх малолітніх дітей. Весь час мати намагалась створити відповідні умови для проживання дітей, але епізодичне вживання спиртних напоїв матір'ю не дало можливості сім'ї вийти з складних обставин, які склалися. [PERSON] працює по найму у приватних осіб. Сім'я неодноразово змінювала місце проживання, так як власного житла не має. На даний час діти вилучені з сім'ї, але покращення умов проживання не відбувається/а.с. 12/. Згідно повідомлення виконавчого комітету Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 09.09.2016 року за № 30 вбачається, що провести обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] не можливо у зв'язку з відсутністю її за місцем проживання. Зі слів сусідів відповідач вдома часто відсутня. З'являється епізодично, часто в нетверезому стані, влаштовує сварки зі співмешканцем, на території сільської ради ніде не працює. З огляду подвір'я директором сільського центру, подвір'я занедбане, підсобне господарство сім'ї відсутнє. Земельної ділянки сім'я не має. Будинок потребує косметичного ремонту /а.с.13/. Згідно акту обстеження умов проживання гр. [PERSON] в [ADDRESS] від 20.07.2015 року вбачається, що для виховання і розвитку дітей не створені ніякі умови проживання /а.с. 8/. Згідно повідомлень приватного закладу ДБЗТ «Жива перлина» від 23.12.2014 року та від 30.04.2015 року вбачається, що 22.12.2014 року до дитячого будинку було зараховано двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по заяві матері в зв'язку із СЖО. Відповідач з моменту зарахування дітей відвідувала рідко, один раз приходила в нетверезому стані /9-10/. Згідно висновку служби в справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації від 22.09.2016 року вбачається, що служба в справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]/а.с. 15/. Таким чином, позивачем доведено той факт, що відповідач від виховання дітей ухиляється, їх долею не цікавляться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, тому з врахуванням інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved