Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , в період з 1958 року по день смерті [INFO] [PERSON] . В огрунтування позову зазначає, що в1958 році після смерті його мами [PERSON] , його батько - [PERSON] , [INFO] , познайомився з громадянкою [PERSON] , [INFO] , з якою почав проживати однією сім`єю в селі Талова Балка, Світловодського району, Кіровоградської області. Вони прожили разом однією сім`єю 45 років, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільні витрати, купували речі побуту для спільного користування. В минулому році позивачу стало відомо, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку № 24 площею 4,29 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР 474 від 26.07.2000 року. Метою встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] є виникнення у позивача права на спадщину за законом в порядку спадкової трансмісії. Наразі позивач має намір оформити спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] в порядку спадкової трансмісії, оскільки на момент відкриття спадщини станом на [INFO] його батько - [PERSON] проживав та був зареєстрований з [PERSON] . В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Надали суду заяву про розгляд справи без її участі. З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи підтверджується, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . ( а.с. 5-6). Мати позивача померла [INFO] (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] , прожили разом однією сім`єю, вели спільне господарство починаючи з 1958 року по день смерті [INFO] останньої, про що свідчать спільні фотографії позивача, його батька та [PERSON] , а також довідки Світловодської міської ради Кіровоградської області від 01.03.2021 року, та Управління будинку №2 Полтавської КЕЧ району №683 від 11.05.2004 року, з яких видно, що [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані весь час разом з 1958 року по [INFO]. ( а.с. 8-14) [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку № 24 площею 4,29 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР 474 від 26.07.2000 року. ( а.с. 17). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59853379 сформованої 8 березня 2020 року об 09 год. 46 хв. Михайленко Володимиром Івановичем приватним нотаріусом Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 19). [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 18). Позивач звернувся до нотаріальних органів із заявою відкриття спадкової справи після смерті його батька відповідно до ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ( а.с. 20). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала в магазині та була односельцем із батьками позивача. Після смерті матері, батько позивача став проживати із [PERSON] без укладання шлюбу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. Потім син [PERSON] забрав їх у м. Полтава. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 31 5ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Враховуючи викладене, а також, що встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану позовну заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , в період з 1958 року по день смерті [INFO] [PERSON] . На підставі ст.ст. 1223, 1261, 1269, 1270, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved