Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визнати її спадкоємцем четвертої черги. Позов мотивує тим, що проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO], під час якого вони вступили до ЖБК №48 м.Львова та у 1992 році отримали квартиру [ADDRESS], що стверджується довідкою ЖБК №48 м.Львова про повну оплату за квартиру, виданої 22 грудня 1992 року за № 117, та зареєстрованої МБТІ 18.01.1993 року за реєстровим № 10542. На момент смерті чоловіка [PERSON] шлюб між ними було розірвано 05 червня 1984 року за № 355, а тому спадкоємицею на 1/2 частину вищевказаної квартири була її дочка [PERSON], яка також померла [INFO]. Після смерті доньки вона звернулась до нотаріальної контори про прийнятті спадщини після смерті доньки, однак дізналась, що не зможе вступити в права спадкоємця, оскільки, з невідомих причин її донька не оформила свої спадкових прав після смерті батька [PERSON], а тому за таких обставин вона вважає, що вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON] так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня його смерті у вказаній квартирі. При цьому вважає, що вона з поважних причин вона вчасно не звернулася у нотаріальну контору із заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що позивачка не надала належних доказів на обґрунтування позову. У зв'язку із тим, що позивачка тяжко хвора, при вирішення позову покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є підставним і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачка проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], під час якого вони вступили до ЖБК №48 м.Львова та у 1992 році отримали квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із реєстраційного посвідчення від 18.01.1993 року виданого Львівським обласним управлінням Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON] здійснив повну оплату за квартиру 22.12.1992 року за №117. Згідно витягу обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] має 1/2 частку в спільному майні подружжя /р№4-794/ 25.04.2006/ квартири у [ADDRESS]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 05.06.1984 року, шлюб між [PERSON] розірвано 05.06.1984 року. Відповідно до свідоцтва про смерть від 02.06.2005 року Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], крім того дочка [PERSON] померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть від 19.08.2014 року серія [NUMBER]. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Однак за життя [PERSON] не оформила спадкових прав після смерті батька [PERSON] на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Разом з тим, згідно п. 4.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При встановленні факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судом мають враховуватись положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що позивач проживала зі [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до дня його смерті та пропустила строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] з поважних причин при цьому постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому звернулася до суду за захистом свого права. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд знаходить, що позовні вимоги являються обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню, а тому слід визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги та визначити її додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] терміном на один місяць.

Outcome: approved