Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що 28.06.2007 року згідно договору купівлі-продажу придбали будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку за домовленістю в 2011 році дали дозвіл на реєстрацію [PERSON] Позивачі зареєстровані та проживають в іншому будинку поряд і доглядають за матір"ю. Однак [PERSON] практично з моменту реєстрації у вказаному будинку не проживає. Він проживає в м.Житомирі зі своєю сім"єю. Відповідач не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. Це все роблять позивачі. І хоча позивачі є власниками будинку, однак для вчинення ряду правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих та зареєстрованих в ньому осіб. Реєстрація відповідача в будинку не дозволяє позивачам розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує законні права. При зверненні безпосередньо до відповідача про зняття з реєстрації в добровільному порядку він постійно ухиляється від вирішення відповідного питання в позасудовому порядку. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач з моменту реєстрації не проживає в [ADDRESS], не є членом їхньої сім`ї, всі комунальні послуги сплачують вони, особистих речей відповідача у будинку немає, його реєстрація є формальною. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання тричі не з`явився, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.06.2007 року належить житловий будинок за [ADDRESS] (а.с.7-8). Із довідки Волосівської сільської ради № 51 від 18.02.2016 року видно, що [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає (а.с. 5). Із довідки Волосівської сільської ради № 145 від 25.05.2016 року видно, що [PERSON] з 2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає, житловою площею не користується, земельну ділянку не обробляє (а.с.26). Із квитанцій на оплату житлово - комунальних послуг видно, що оплату здійснює позивач (а.с. 39). Вказані обставини підтвердила допитана судом свідок [PERSON], яка пояснила, що проживає з позивачами по сусідству, відповідач [PERSON] в [ADDRESS] не проживає, вона його там ніколи не бачила. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст.107 ЖК України - Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач з часу реєстрації 2011 рік у житловому будинку не проживає, особистих речей у будинку немає та не є членом сім`ї позивачів. Заслухавши позивача та представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає в жилому будинку понад рік, а також не є членом сім'ї позивача, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням не має, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved