Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зазначаючи, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину за заповітом прийняв її син [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] помер. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину. [PERSON] за життя була включена до списку додатку до Державного акту громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Октябрь» за № 141. За рішенням Великобілозерської ради народних депутатів № 150 від 16.08.1995 року КСП «Октябрь» передано у колективну власність 7200 гектарів сільськогосподарських угідь та видано Державний акт на право колективної власності серії ЗП № 00373 реєстраційний номер 10 від 21.08.1995 року. Отже, за життя [PERSON] набула права на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Октябрь», а після її смерті зазначене право успадкував її син [PERSON] , після смерті якого позивач успадкувала дане право. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на право на отримання земельної частки (паю), яке належало спадкодавцю [PERSON] , позивач звернулася до державного нотаріуса, але останнім винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не було надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право померлого на отримання земельної частки (паю). Оскільки позивач не може отримати спадщину іншим шляхом, окрім як звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і який прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , право на отримання земельної частки (паю) розміром 9,96 умовних кадастрових гектарів на території Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, із земель реформованого КСП «Октябрь». 19 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі. 22 січня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким відповідач не визнав позовні вимоги вказуючи, що відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Також, відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Проте, [PERSON] сертифікат на право на земельну частку не виготовлявся та не видавався, інших документів, які б підтверджували право померлої [PERSON] на отримання земельної частки (паю) із земель, що належали КСП «Октябрь» , позивачем не надано. Також, на думку відповідача, позивачем не доведено, що [PERSON] була членом КСП «Октябрь», що земельна частка (пай) розміром 9,96 умовно кадастрових гектарів із земель реформованого КСП «Октябрь» входила до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що останній був єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Крім того, позовні вимоги у даній справі не можуть бути задоволені через сплив строку позовної давності, адже з моменту смерті [PERSON] минуло десять років. У відповіді на відзив позивач спростовує доводи відповідача, зазначаючи, що відповідно до ч.1 п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. [PERSON] було включено до списку додатку до Державного акту громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства « Октябрь» за № 141. Щодо пропуску строку позовної давності позивача зазначає, що 31.08.2019 року постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлого чоловіка, таким чином саме з 31.08.2019 року було порушено її право на спадщину за законом, та саме з 31.08.2019 року почався перебіг позовної давності, у зв`язку з чим твердження відповідача щодо спливу строку позовної давності є хибним. Крім того, на момент прийняття спадщини після померлого чоловіка вона не знала, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) та зазначене право спадкував її чоловік, зазначені обставини вона встановила лише з листа відділу у Великобілозерському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 10.06.2019 року та довідки нотаріуса від 06 червня 2019 року. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Фролов Микола Миколайович позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Крім того, представник позивача наполягав на поновленні строку позовної давності. Представник відповідача Шапотіннікова Альона Василівна у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на обставини, викладені нею у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Третя особа [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити, зазначила, що вона також зверталася до державного нотаріуса у 2019 році із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , але їй було роз`яснено, що за життя її брат - [PERSON] прийняв спадщину за заповітом. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області померла [PERSON] , [INFO] , яка народилася у селі Бритавка Чечельницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобілозерського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 03 (а.с.7). Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом, яка складалась зі всього майна, яке належало померлій [PERSON] , прийняв її син (а.с.9) [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується довідкою Енергодарської державної нотаріальної контори від 06.06.2019 року № 700/1/2010 (а.с.11). [INFO] в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області помер [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Бритавка Чечельницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 46 (а.с.8). Позивач є дружиною померлого [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 10 лютого 1973 року (а.с.10). [PERSON] за життя була включена до списку додатку до Державного акту громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Октябрь» за № 141. За рішенням Великобілозерської ради народних депутатів № 150 від 16.08.1995 року КСП «Октябрь» передано у колективну власність 7200 гектарів сільськогосподарських угідь та видано Державний акт на право колективної власності серії ЗП № 00373 реєстраційний номер 10 від 21.08.1995 року. [PERSON] сертифікат на право на земельну частку не виготовлявся та не видавався (а.с.13-16). [PERSON] працювала у радгоспі «Октябрь», оскільки за поданням № 57 від 08 липня 1972 року була представлена адміністрацією профспілки радгоспу «Октябрь» до пенсії за віком (а.с.83) та їй надано довідку про заробіток за два роки п`ять місяців для нарахування пенсії (а.с.86-87). 19 січня 2010 року позивач звернулася до Енергодарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] (а.с.70 зв.). 31 серпня 2019 року постановою державного нотаріуса Енергодарської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у КСП «Октябрь», що належало померлій [INFO] [PERSON] , матері [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю право встановлювального документа на спадкове майно, а саме сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.17). На виконання ухвали Великобілозерського районного суду Запорізької області про витребування доказів Енергодарською державною нотаріальною конторою надано належним чином завірені спадкові справи №92/2019 після смерті [PERSON] , та №1/2010 після смерті [PERSON] (а. с. 32-48,70-78). Згідно з довідкою Енергодарської державної нотаріальної контори від 06.06.2019 року № 700/1/2010, [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Померлий [INFO] [PERSON] був спадкоємцем за заповітом всього майна померлої [INFO] матері [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. До складу спадщини входить земельна ділянка, яка належала [PERSON] (а.с.48). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити право на земельну частку (пай) у встановленому законом позасудовому порядку, та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), позов підлягає задоволенню. Щодо заявлених Великобілозерською сільською радою Великобілозерського району Запорізької області вимог про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як зазначено у ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Зазначене також підтверджується постановою ВСУ № 6-2810цс16 від 05.04.2017 року. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, та доведено в судовому засіданні, [PERSON] стало відомо про існування у її чоловіка [PERSON] права на земельну частку (пай), яке він успадкував за заповітом після смерті матері [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, у червні 2019 року, тому суд не вважає строк позовної давності пропущеним. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1261 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

Outcome: approved