Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] страхове відшкодування в сумі 9 000 грн. 00 коп. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 15.09.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9905370. 28 серпня 2017 року в м. Києві по вул. А. Шліхтера сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано майнову шкоду власнику автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2017 року дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України. Відповідно до ремонтної калькуляції № 00235052 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 14 606,33 грн., а вартість матеріального збитку 11 866,01 грн. Згідно акту про узгодження розміру страхового відшкодування від 23.11.2017 року сторони погодили розмір страхового відшкодування, що становить 9 000,00 грн., що є нижчим ніж визначено ремонтною калькуляцією № 00235052. 29 листопада 2017 року на підставі полісу АІ/9905370, заяви власника автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] та складеного страхового акту № 00235052 ПрАТ «СК «Уніка» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9 000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», в заяві вказав, що вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 13 липня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2017 року, [PERSON] 28.08.2017 року о 23 год. 14 хв., керуючи транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], рухався по вулиці Віфлеємська, 18/2 в м. Києві, у дворі, не урахував дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2105», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальну шкоду. Крім того, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний (а.с. 7). Даною постановою суду відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9905370 від 15.09.2016 року (а.с. 12). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 04 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Уніка» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10). 24 жовтня 2017 року [PERSON] до ПрАТ «СК «Уніка» було подано заяву про виплату матеріального збитку (а.с. 11). Згідно ремонтної калькуляції № 00235052 від 04.09.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 14 606,33 грн., вартість матеріального збитку 11 866,01 грн. (а.с. 13-15). 23 листопада 2017 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено акт узгодження розміру страхового відшкодування № 00235052, відповідно до п. 2 якого, сторони погодили та визнають, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, визначеного у п. 1 цього Акту становить 9 000,00 грн. (а.с. 9 зв.). Відповідно до страхового акту № 00235052 від 28.11.2017 року вартість матеріального збитку з врахуванням зносу завданого власнику автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] становить 11 866,01 грн., а з урахуванням акту погодження суми, розмір відшкодування становить 9 000,00 грн. (а.с. 9). 29 листопада 2017 року на підставі полісу АІ/9905370, заяви власника автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] та страхового акту № 00235052 ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 050793 від 29.11.2017 року (а.с. 6). На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно пп. в) п. 38.1.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, що на виконання вимог вищевказаної норми закону відповідач протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 28.08.2017 року, не повідомив позивача про подію ДТП без поважних на те причин. Крім того, відповідач після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, що встановлено постановою суду. У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Уніка» необхідно стягнути кошти в сумі 9 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с. 5).

Outcome: approved