Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є земельна ділянка площею 2,31 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративних межах Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області, право на яку підтверджено державним актом на право приватної власності на на землю серії [NUMBER]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були її сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. [PERSON]спадщину після смерті [PERSON]прийняв, але за життя не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що йому належало. Позивачі подали заяви приватному нотаріусу Миронівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] був виготовлений та виданий після смерті [PERSON], що є перешкодою до оформлення спадкових прав нотаріусом. Позивачі просили в судовому порядку визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності за кожним з них по 1/4 частині земельної ділянки площею 2,31 га, розташованої в адміністративних межах Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 31 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та за клопотанням позивачів вирішено питання про витребування у нотаріуса письмових доказів у виді матеріалів спадкових справ [PERSON] та [PERSON] Всудове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутності. Треті особи про розгляд справи повідомлені належно. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 02 квітня 1999 року Яхнівською сільською радою Миронівського району Київській області. Встановлено, що померлій [PERSON] на підставі рішення Яхнівської сільської ради народних депутатів від 06 грудня 2000 року № 55 передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 2,31 га, розташовану на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], копію якого додано до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 01 березня 2002 року за № 429. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] був виготовлений та виданий після смерті [PERSON] Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно положень ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно правил ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Такі обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] Зокрема, фактичний вступ [PERSON] в управління та володіння спадковим майном померлої [PERSON] підтверджується даними довідки Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області № 02-31/128 від 26 березня 2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 220326, виданим [INFO] Центральненською сільською радою Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється його дружиною. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки являються його синами. Вказані обставини підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 10 травня 1975 року Будинком укладення шлюбу міста Чита, свідоцтвами про народження : серії [NUMBER], виданим повторно 26 липня 2018 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серії [NUMBER] виданим 25 березня 1980 року Яхнівською сільською радою Миронівського району Київській області та серії [NUMBER] виданим 09 березня 1982 року Яхнівською сільською радою Миронівського району Київській області. 22 серпня 2011 року, 05 грудня 2011 року та 08 грудня 2011 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Київської області з заявами про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 118/2011. 23 жовтня 2012 року, 26 жовтня 2012 року, 31 жовтня 2012 року, 19 грудня 2012 року, 25 грудня 2012 року, 31 жовтня 2013 року позивачам видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому [PERSON] інше майно. Спадковим майном є, в тому числі, земельна ділянка площею 2,31 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 27 березня 2018 року приватний нотаріус склав та підписав лист щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за змістом якого наявні перешкоди у оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] Оскільки документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку, яка є спадковим майном, видано на ім'я [PERSON] після її смерті, а спадкодавець [PERSON] після смерті [PERSON] не оформив спадкові права, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у відповідних частках за законом не може бути видано позивачам. Дані обставини вказують на наявність перешкод у оформленні спадкових прав. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Порушене право позивачів підлягає захисту шляхом визнання права власності на відповідну частку у спадковому майні в судовому порядку. Визнання права є засобом усунення невизначеності у взаєминах суб'єктів, створення необхідних умов для його реалізації і запобігання з боку третіх осіб, які можуть перешкоджати його нормальному здійсненню. На підставі викладеного, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1223, 1233, 1241, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 81, 152 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved