Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

позивачка [PERSON] ( [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , моб.тел. [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , електронна адреса та електронна пошта відсутні) звернулась до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер не відомий, засоби зв`язку невідомі, електронна адреса та пошта відсутні) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 21.12.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з несумісними поглядами на сімейне життя та різними характерами, на підставі чого постійно виникали непорозуміння, втрачено почуття поваги та любові одне до одного. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, відновлювати їх не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спір щодо поділу майна на даний час відсутній. Питання утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у даному позові не зазначено. Тому просить позов задовольнити з вказаних підстав. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.06.2019 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання (а.с.11). Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.17). Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, про що в матеріалах справи наявне підтвердження. Зі згоди позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №163 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ( а.с.4). Згідно ст. 2 Закону «Про правовий статус іноземців, а також осіб без громадянства» виходить, що іноземцям на території країни надаються такі права, свободи, а також обов`язки, які є і у громадян України. Винятком є норми, зазначені в Конституції, інших законах країни. Відповідно до ст.496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до п. З Листа Вищого спеціалізованого суду України зх. З розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» № 24-754/0/4-13 від 16.05.2013 року підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається у попередньому засіданні відповідно до статті 7 6 Закону України "Про міжнародне приватне право", відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи-відповідача. Також відповідно до ч.1 ст.20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах визначено, що якщо в частинах ІІ-У цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони. Частина 1 ст.2 9 Конвенції визначає, що по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви подружжя проживає на території іншої Договірної Сторони, то компетентні також установи цієї Договірної Сторони. Згідно посвідки на постійне проживання [NUMBER] від 31.07.2014 р. орган видачі 7101, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10) Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Боровиківської сільської ради від 07.05.2019 року №111, [PERSON] , 1984 року народження зареєстрована в с.Боровикове, Звенигородського району, Черкаської області і має склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , 1984 року народження, син - [PERSON] , 2005 року народження, син - [PERSON] , 2009 року народження, син - [PERSON] , 2010 року народження (а.с.7). Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивачка не згідна. Відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що сім`ю зберегти неможливо, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки, більше їх не відновлювали і відновлювати не бажають. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Позивач від стягнення понесених нею документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь відмовився. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved