Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] в с. Вільна Слобода Глухівського району Сумської області померла її баба - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Вільнослобідської сільської ради Глухівського району) Сумської області, що згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 011645, виданим на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації за № 129 від 26.03.1996, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Росія» за № 145 від 29.03.1996 року, належала її померлій [INFO] матері (прабабі позивачки) [PERSON] , спадщину після смерті якої вона прийняла, як спадкоємець першої черги за законом, фактичного вступивши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння її спадковим майном відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) (який діяв на час відкриття спадщини), але своїх спадкових прав не оформила. Відповідно до ст. 1266 ЦК України (чинного на час відкриття спадщини) вона є спадкоємицею баби першої черги за законом за правом представлення, оскільки її мати (дочка померлої) [PERSON] , померла раніше за свою матір, а саме, [INFO] , тобто до відкриття спадщини після її смерті. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Також зазначає, що спадщину після смерті баби вона прийняла, подавши до нотаріальної контори у визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області додатковий строк заяву про її прийняття. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно - вищевказану земельну частку (пай) позивач звернулася в нотаріальну контору, то їй було відмовлено в цьому у зв`язку з тим, що вона не може підтвердити родинні відносини між бабусею [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , оскільки як свідоцтво про народження її бабусі - [PERSON] , так і актовий запис про її народження відсутні. Крім того відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин, позивач просить суд встановити факт, що її баба [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно є рідною дочкою [PERSON] , померлої [INFO] , та визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, а надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначає, що Есманьська селищна рада Шосткинського району Сумської області позов [PERSON] визнає повністю і просить справу розглядати без участі її представника. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] в с. Вільна Слобода Глухівського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується відповідними актовим записом про смерть № 7від 11.05.1998 ( а.с. 54). [INFO] в с. Вільна Слобода Глухівського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2017( а.с. 9). А [INFO] в с. Вільна Слобода Глухівського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2017( а.с. 8) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00019096508 від 24.11.2017 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019092416 від 23.11.2017, [PERSON] , народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.13,14) Позивач по справі [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 10.11.2017, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019005483 від 09.11.2017 та свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 19.10.2012 ( а.с.10-12) Як стверджує позивачка, померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] та, відповідно, її прабабою. У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області, що діє в порядку заміщення державного нотаріуса Глухівської районної державної нотаріальної контори Сумської області Сіманенко Т.П., з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті баби - [PERSON] , яке та фактично успадкувала після смерті своєї матері - [PERSON] , але у встановленому законом порядку своїх спадкових прав не оформила, однак нотаріус їй відмовила в цьому у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки померлих [PERSON] та [PERSON] , як дочки та матері, та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну частку (пай), про що видала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.25). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Підпунктами 4.2, 4.14, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначила, що встановлення факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та дочкою, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини після смерті останньої. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019574620 від 13.02.2018, [PERSON] 06 травня 1952 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 15). Свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , втрачено. Актовий запис про її народження також не зберігся, про що свідчать повідомлення Глухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17.05.2018 за вих. № 59/15.4-69, та Державного архіву Сумської області від 09.11.2018 за вих. № Рм-44 (а.с.23-24). Разом з тим, з витягів з погосподарських книг Вільнослобідської сільської ради за1991-1995 роки вбачається, що [PERSON] , [INFO] , згідно записів погосподарської книги значиться головою господарства, [PERSON] , [INFO] , по відношенню до голови господарства зазначений матір`ю (а.с. 16, 56, 57). Таким чином, виходячи з досліджених по справі доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту того, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту родинних відносин потрібно позивачці для реалізації свого права на спадщину. Встановити вказаний факт у інший спосіб не є можливим, тому вимога останньої про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Згідно довідки Управління у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 108/83-21 від 10.08.2021, [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 129 від 26.03.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 011645 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Росія» за № 145 від 29.03.1996 на території Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 7,17 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається (а.с.17). Таким чином судом встановлено, що померлій [INFO] [PERSON] , дійсно за життя належала земельна частка (пай) розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташована на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Вільнослобідської сільської ради Глухівського району) Сумської області, про що на її ім`я було видано відповідний сертифікат. Однак, вказаний сертифікат втрачено, у зв`язку з чим у газеті «Глухівщина» в № 10 від 07 березня 2018 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с.32). За даними довідки Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області № 254 від 09.11.2017, останнє постійне місце проживання померлої [INFO] [PERSON] було: Сумська область, Глухівський район, с. Вільна Слобода. На час смерті разом з померлою проживала її донька - [PERSON] та онука - [PERSON] . Заповіт від імені померлої [PERSON] . Вільнослобідською сільською радою не посвідчувався (а.с.19). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66521398, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66521411 від 21.09.2021, заповіт від імені померлої [INFO] [PERSON] не посвідчувався, спадкова справа після її смерті не заводилась ( а.с.26,29). Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом статті 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). За положеннями ст.ст. 548,549 цього Кодексу для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла її донька ( баба позивачки) [PERSON] , шляхом вступу в управління і володіння її спадковим майном, проте своїх спадкових прав за життя не оформила. Наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Як вбачається з довідки Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області від 15.02.2018 за вих. №76, останнє постійне місце проживання померлої [INFO] [PERSON] було: [ADDRESS] . На час смерті за вказаною адресою померла була зареєстрована та проживала одна (а.с.18) Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66521486 від 21.09.2021, заповіт від імені померлої [INFO] [PERSON] не посвідчувався ( а.с.27). Відповідно до статті 1217 ЦК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином позивач по справі [PERSON] , являється спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] першої черги за законом за правом представлення, оскільки її мати (дочка померлої) [PERSON] , померла раніше за свою матір, а саме, [INFO] , тобто до відкриття спадщини після її смерті, а відтак має право на спадщину після її смерті. Наявність інших спадкоємців судом не встановлена. Також судом встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач у відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті своєї баби [PERSON] , подавши нотаріусу у визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2018 додатковий строк заяву про її прийняття ( а.с.20-22). За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що в суді знайшло своє підтвердження те, що прабабі позивачки - [PERSON] , спадкоємцем після якої була її донька (баба позивачки) [PERSON] , яка прийняла спадщину, але своїх спадкових прав не оформила, дійсно за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 011645 належала земельна частка (пай) розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташована на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Вільнослобідської сільської ради Глухівського району) Сумської області, а позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті баби та в установленому законом порядку і строк прийняла спадщину після її смерті, а відтак до неї перейшли всі належні спадкодавцю права та обов`язки, у тому числі й право на спірну земельну частку (пай), однак через втрату правовстановлюючого документу на це спадкове майно, який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, її право на спадкове майно не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом визнання за нею права власності на цю земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved