Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків „Руднєва 97" про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 19 січня 2002 року він уклав договір № 483 найму сімейної кімнати (ліжко-місця) в гуртожитку ВАТ «Продтовари» м. Черкаси по вул. Руднєва, що стало підставою для його вселення до кімнати [ADDRESS]. Відповідно довідки про склад сім»ї, виданої ОСББ «Руднєва, 97», до складу його сім»ї входять: дружина - [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON]. Згідно з актом опитування сусідів від 31 серпня 2016 року, він з 2002 року, його дружина з 2003, та їх діти з дати народження відкрито, безперервно, на відповідних правових підставах проживають в кімнаті [NUMBER] по вул. Вячеслава Галви (колишня Руднєва), 97 в м. Черкаси у гуртожитку, який на даний час перебуває на балансі Черкаської міської ради. Позивач не має іншого відокремленого житла, кімната в гуртожитку є єдиним житлом, в якому він та його родина проживає, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом з вимогами про визнання за ним права користуватися житловим приміщенням, оскільки позивач 14 років проживає в кімнаті [NUMBER] гуртожитку колишнього ВАТ «Продтовари» м. Черкаси і вважає, що має право в подальшому користуватися ним. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 жовтня 2003 року гуртожитку по [ADDRESS] встановлено статус гуртожитку для проживання сімей. На початку 2016 року від управління ОСББ «Руднєва, 97» позивач дізнався, що з серпня 2013 року гуртожиток по [ADDRESS] перейшов у власність громади м. Черкаси. Враховуючи, що гуртожиток належить Черкаській міській раді, тому реєстрацію проживання його в гуртожитку може провести виконавчий комітет Черкаської міської ради, яка веде облік зареєстрованих в ньому мешканців відповідно будинкової книги. Просить суд визнати за ним право користування житловою кімнатою [NUMBER], що розташована в гуртожитку по [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала, просила визнати за позивачем право користування житловою кімнатою [ADDRESS], в якій проживає він та його сім'я. Представник відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків „Руднєва 97" Черняк В.М. в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача - Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився, скерував на адресу суду заяву, просив справу розглядати без його участі, при вирішенні справи по суті покладався на думку суду Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № 483 від 19.01.2002 позивач [PERSON] уклав договір оренди з ВАТ «Продтовари», предметом договору є передача в оренду житлової кімнати [NUMBER], житловою площею 17,5 кв.м, в гуртожитку по [ADDRESS] [PERSON] 08 лютого 2003 року одружився із [PERSON], шлюб зареєстрований Іскренською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис про шлюб №2 Від шлюбу [INFO] року народився [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] народився [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки про склад сім»ї, виданої ОСББ «Руднєва, 97», в кімнаті [ADDRESS] проживають: [PERSON], його дружина - [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON]. Згідно з актом опитування сусідів від 31 серпня 2016 року, позивач [PERSON] з 2002 року, його дружина з 2003, та їх діти з дати народження відкрито, безперервно, на відповідних правових підставах проживають в кімнаті [ADDRESS] у гуртожитку, який на даний час перебуває на балансі Черкаської міської ради. Відповідно до положень ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). За змістом ст.106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Відповідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року, №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] постійно проживає в кімнаті [ADDRESS], суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, ісунють правові підтави визнати право користування вказаною житловою кімнатою за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved