overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що 21.10.1995 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки у їх не склалися, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 21.10.1995 року уклали шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 21.10.1995 року). Подальше спільне життя позивач вважає неможливим через негаразди в сім"ї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн сплаченого судового збору, а 384,20 грн стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що 24.11.2017 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки у їх не склалися, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 24.11.2017 року уклали шлюб (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 24.11.2017 року). Подальше спільне життя сторони вважають неможливим через негаразди в сім"ї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 420,40 грн сплаченого судового збору, а 420,40 грн стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на відсутність спільних інтересів та втрату сторонами взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 10.01.2014 року, та змінити її прізвище на дошлюбне - "Колесник". Додатково позивач зауважила про те, що від такого шлюбу сторони не мають дітей. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Одночасно з тим позивач надала до суду апостильовану заяву, складену від імені відповідача, про визнання останнім позову та згоду на розгляд справи за його відсутності. Достовірність такої заяви посвідчена нотаріусом [PERSON] у м. Холоне, Ізраїль, 12.08.2015 року. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №341199, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 10 січня 2014 року Міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 11. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, та спільного майна, яке б підлягало поділу, не мають, жодних стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільного майна не мають, зясувавши дійсну волю позивача та відповідача суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 05.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Спору щодо сумісно нажитого майна не існує. Сторони не мешкають разом з 2016 року. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала відсутність любові та поваги одне до одного, що призвели до розпаду сім'ї, тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 200, 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 05.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області зроблено актовий запис за № 403, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим 26.04.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення сторони не згодні. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 11.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини на підставі рішення суду. Спору щодо сумісно нажитого майна не існує. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, що призвели до розпаду сім'ї, втрати почуття любові та поваги між подружжям. Вважає, що строк для примирення не потрібний , просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на позові наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 200, 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 11.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області зроблено актовий запис за № 13, - що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.08.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення сторони не згодні. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16.07.2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, що призвели до розпаду сім'ї, втрати почуття любові та поваги між подружжям. Вважає, що строк для примирення не потрібний, просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 200, 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 16.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку зроблено актовий запис за № 266, - що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно Волноваським районним відділом державної реєстрації аків цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 05.12.2018 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення сторони не згодні. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 17.09.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, що призвели до розпаду сімї, втрати почуття любові та поваги між подружжям. Вважає, що строк для примирення не потрібний , просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на позові наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.. Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 200, 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 17.09.2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області зроблено актовий запис за № 280, - що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО 451805, виданим 17.09.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення сторони не згодні. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 20.12.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], питання про стягнення аліментів на утримання якої вирішено в судовому порядку. Сторони визначили, що у подальшому дитина залишиться проживати з матір'ю. Питання про розподіл сумісно нажитого майна не вирішено. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, що призвели до розпаду сім'ї, втрати почуття любові та поваги між подружжям. Вважає, що строк для примирення не потрібний , просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.200, 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 20.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис за № 227, - що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 20.12.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення сторони не згодні. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 24.11.2001 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх двох років подружнього життя між сторонами постійно виникали сварки при вирішенні сімейно-побутових проблем, що призвело до виникнення неприязних стосунків, при яких стало неможливо проживати разом та виховувати дітей. З травня 2017 року сторони проживають окремо. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі покласти на відповідача. Представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. У звязку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та оплаті правової допомоги адвоката, який надав консультацію, склав позовну заяву та здійснював представництво в суді на підставі відповідного договору, в сумі 1100 грн., яка є розумною, виваженою та не суперечить граничним (мінімальному і максимальному) її розмірам, які визначені ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Виходячи з викладеного та

Outcome: approved