Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до Бахмацького районного суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, посилаючись на те, що з вересня 1992 року по квітень 1996 року вона перебувала зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі; сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття і є студенткою 1-го спецкурсу Київського Державного економіко-технологічного університету транспорту; дитина навчається заочно, на контрактній основі; плата за навчання складає 9000 грн. на рік; термін навчання закінчується 30.06.2016 року; до того ж донька проживає у орендованій квартирі; дитина знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча спроможний це робити, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не надав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Згідно довідки №2529, виданої виконавчим комітетом Бахмацької міської ради 22.06.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована і проживає разом з матір»ю [PERSON] в м.Бахмачі Чернігівської області по вул. Чернігівській, 3/13 ( а.с.7). [PERSON] є студенткою І спецкурсу Державного економіко-хехнологічного університету транспорту, заочно навчається на контрактній основі; термін навчання закінчується 31.06.2016 року (а.с.7). Згідно договору про навчання № 609/11 від 06.08.2014 року, укладеного між вищевказаним навчальним закладом та [PERSON], вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь термін її надання становить 13500 грн.; вартість освітньої послуги за перший курс становить 9000 грн. (а.с.8-9). Згідно довідки №314 від 16.06.2015 року, виданої Бахмацькою ЦРЛ, вбачається, що позивач працює у вищевказаній медичні установі на посаді клінічного лаборанта і розмір її нарахованої заробітної плати з грудня 2014 року по травень 2015 року становить 18055.72 грн. (а.с.20). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не подав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. З огляду на вищевикладене, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальний стан відповідача [PERSON], позивача [PERSON] та дитини [PERSON] та стан їх здоров»я, ті обставини, що відповідач є особою працездатного віку, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча спроможний це робити, з урахуванням вимог доцільності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на її користь на утримання доньки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача 150 грн., понесених ним на правову допомогу у виді складання адвокатом позовної заяви. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 200.00 грн. витрат на правову допомогу, проте, суд не має права вийти за межі вимог позивача, тому стягненню підлягають 150 грн.; дані витрати належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243.60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved