Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивував тим, що йому та його сину належить по ? частки на праві власності житловий будинок, розташований у с. Миколаївка вул. Центральна, 91-а, Волноваського району Донецької області, договір купівлі-продажу житлового будинку від 10.01.1992 року, договір дарування ? частки будинку від 15.12.2004 року. До придбання жилого будинку у власність, він надав згоду на реєстрацію у будинку відповідачки, з якою вони проживали однією родиною та у подальшому зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбу і сторін народилися діти. У липні 2001 року сторони припинили проживати однією родиною та розірвали шлюб. У травні 2002 року відповідачка разом із своїми особистими речами виїхала з будинку позивача. На даний час позивач бажає отримати субсидію на сплату комунальних послуг. Він неодноразово просив відповідачку знятися з реєстрації але вона навіть не хотіла розмовляти з позивачем. Таким відношенням відповідачка порушує його права . Вважає, що оскільки відповідачка не мешкає у його будинку вже тривалий час, тому вона втратила право на користування цим житлом у звязку з чим, просить суд визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Третя особа у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи х наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 10.01.1992 року позивач є власником будинку № 91-а, який розташований по вулиці Центральній (Леніна) в с. Миколаївка Волноваського району Донецької області (а.с.6). Згідно копії договору дарування жилого будинку серії ВВТ№ 140466 від 15.12.2004 року, право власності на ? частину вказаного жилого будинку належить третій особі, а саме сину позивача [PERSON] (а.с.7-10). Як вбачається з матеріалів справи відповідачка [PERSON] з 12.08.1985 року зареєстрована у вказаному житлі на правах члена сімї власника будинку, як дружина позивача (а.с. 11). Однак, з травня 2002 року відповідачка фактично припинила будь-які стосунки з позивачем, забрала свої особисті речі та покинула будинок, що підтверджено актом обстеження факту проживання від 24.11.2017 року, складеним комісією у складі секретаря сільської ради [PERSON], депутата сільради [PERSON], представника сільради [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] ( а.с.12) Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачки більше одного року в будинку № 91-а, який розташований по вулиці Центральній (Леніна) в с. Миколаївка Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, а тому\~\~позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved