Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] у грудні 2018 року звернулись до суду з позовом, в якому просили визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0837 га, кадастровий номер [NUMBER], що розміщена за адресою: [ADDRESS], з її цільовим призначенням: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, а саме:у власності [PERSON], померлого [INFO], 550/837 частка земельної ділянки;у власності [PERSON] 287/837 частка земельної ділянки; визнати право власності за [PERSON] на 275/837 часток земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]; визнати право власності за [PERSON] на 275/837 часток земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування вимог позивачі вказали, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком позивачів.[PERSON] належало на праві особистої власності 11/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння.Співвласницею даного домоволодіння є [PERSON], яка у 2005 році придбала 14/25 часток вказаного домоволодіння. В 2013 році [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку площею 837 кв. м. (0,0837 га) для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в [ADDRESS], у спільну сумісну власність. Згідно з висновком експерта № 63-18 земельно-технічного дослідження земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], у фактичному користуванні [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 452 кв. м., а фактичному користуванні [PERSON] - земельна ділянка площею 189 кв. м. В спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 196 кв. м.Частки земельної ділянки при такому користуванні складають: у [PERSON] Н - 287/837, у [PERSON] - 550/837.Частки земельної ділянки спадкоємців після померлого [PERSON] будуть складати: у [PERSON] - 275/837 часток, у [PERSON] 275/837. Після смерті [PERSON] позивачі своєчасно звернулись до Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримали два свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], але на даний час позивачі не можуть оформити спадщину на земельну ділянку у зв'язку з невизначеністю часток співвласників у правовстановлюючому документі на землю. Постановою нотаріуса від 10.11.2016 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розташовану в [ADDRESS].Позивачі являються єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька та через відмову нотаріуса не в змозі оформити спадщину. На підставі наведеного позивачі просять визначити частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнати права власності 580/837 частин земельної ділянки в порядку спадкування Ухвалою суду від 09.01.2019 року було відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, надали заяви, в якій позовні вимоги підтримали, просили справу розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Представник Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Четвертої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підстав наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). За життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0837 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з її цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва (а.с.22) 21.02.2018 року [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка складається з 11/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 18, 20). Позивачу постановою від 10.11.2016 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 25-26). Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як роз'яснено в п.п. е, п.18 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках, передбачених статтями 86 - 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Набута юридичною особою земельна ділянка не є спільною власністю її засновників, учасників або членів і не може розподілятися між ними як співвласниками. Відповідно до висновку експерта № 63-18 земельно-технічного дослідження земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], у фактичному користуванні [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 452 кв. м., а фактичному користуванні [PERSON] - земельна ділянка площею 189 кв. м. В спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 196 кв. м.Частки земельної ділянки при такому користуванні складають: у [PERSON] Н - 287/837, у [PERSON] - 550/837.Частки земельної ділянки спадкоємців після померлого [PERSON] будуть складати: у [PERSON] - 275/837 часток, у [PERSON] 275/837. Згідно із Звітом про експертну-грошову оцінку вартості частини земельної ділянки (загальною площею 550 кв. м.), що розташована за адресою [ADDRESS] ринкова вартість об'єкта оцінки складає 116 600 грн.(а.с. 28-30). Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 87 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду. Згідно ч.4,5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, та з того, що позивач має у власності зазначену вище земельну ділянку, а співвласники зазначеного майна не спростували обставин, на які посилається позивач, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому вважає визначити, що частка [PERSON] померлого [INFO] 550/837 земельної ділянки;у власності [PERSON] 287/837 частки земельної ділянки та визнати право власності за [PERSON] на 275/837 часток земельної ділянки, визнати право власності за [PERSON] на 275/837 часток земельної ділянки, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved