Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить припинити право власності на квартири [NUMBER] та поділити квартири в натурі, а саме: - квартиру [ADDRESS], відповідно до свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 19.12.2008 року - [PERSON] та дітям [PERSON], [PERSON]; квартиру [ADDRESS] у відповідності до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 19.12.2008 року - [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем ними було придбано дві квартири за вказаною в позові адресою, якими вони користувались спільно разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] Оскільки шлюбні стосунки з відповідачем не склалися нею було подано позов про розірвання шлюбу. На час подачі позову до суду квартири перебували у спільному користуванні, але відповідач заборонив їй і дітям користуватись спільним майном, дійти згоди стосовно проживання окремо, згідно виданих свідоцтв про право власності на квартири з відповідачем не можливо, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 37, 38). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.06.1995 року, зареєстрованому Виконавчим комітетом Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис №5 ( а.с. 5 ). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтв про народження дітей (а.с.6). Зі змісту свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 19.12.2008 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 19.12.2008 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради ( ст.152 ЖК Української РСР). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, яка затверджена в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року №774/14044. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частиною 4 статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 1920,00 грн.

Outcome: approved