Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суброгації посилаючись на те, що 13.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ», д/н [NUMBER] під та транспортного засобу «Mersedes-Benz», д/н [NUMBER] . За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 16000084696 від 01.12.2016 та виплачено кошти. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 81660,00 гривень. Ухвалою суду від 13.11.2019 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі, проти заочного винесення рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався. заяв від нього на адресу суду не надходило, відзиву на позовну заяву не направляв. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-0062538 від 21.04.2016 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить закону та пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11-15). 13.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mersedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП водій та пасажир транспортного засобу «ЗАЗ» загинули на місці, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно звіту № 16/351/1 від 22.11.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ» склала 153060.00 гривень (а.с. 25-30). Позивач визнав дану подію страховим випадком та здійснив страхове відшкодування в розмірі 131660,00 гривень, що підтверджується страховим актом № 16000084696 від 30.11.2016 року (а.с. 56) та платіжним дорученням № ЗР067058 від 01.12.2016 року ( а.с. 57). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Mersedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5678758, тому страхова компанія винуватця ДТП виконуючи свої зобов`язання здійснила страхову виплату за полісом №АЕ/5678758, в розмірі 50000 гривень. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за за Полісом №АЕ/5678758 складає 131660,00-50000,00=81660,00 гривень. За таких обставин сума страхового відшкодування в розмірі 81660,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп., згідно квитанції (а.с.73).

Outcome: approved