Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнили та обґрунтовували тим, що 19.08.1997 [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], з іншої сторони, уклали договір міни нерухомого майна, за яким позивачі стали власниками 2/5 частини нерухомого майна, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке складається з жилого будинку під літ. Б-І, жилою площею 23,2 кв.м., літньої кухні Д, вбиральні Л (надалі - Домоволодіння), та зареєстрували його на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в Криворізькій філії товарної біржі «Придніпровська товарна біржа». Рішенням Центрально-Міського районної суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 12.02.2015 року по цивільній справі № 216/8931/14-ц, правочин договору міни вищевказаного Домоволодіння визнано дійсним. На теперішній час у них виникла необхідність розпорядитися своєю часткою Домоволодіння, проте угоди між співвласниками будинку в добровільному порядку не досягнуто. Згідно висновку експерта № 40/15 від 25.03.2016 р., було встановлено, що територія Домоволодіння займає площу 1130 кв.м., а також те, що між співвласниками земельні ділянки були поділені не вірно, так як позивачі придбали 2/5 частини Домоволодіння, а користувались значно меншою земельною ділянкою. Згідно вказаного висновку судової експертизи визначений лише один варіант розподілу Домоволодіння, а тому позивачі вважають за необхідне розділити його за варіантом експерта, який враховує і ділянку земельного сервітуту. На підставі вищевикладеного позивачі просять: -виділити їм в натурі 2/5 частини нерухомого майна, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке складається з жилого будинку під літ. Б-І, жилою площею 23,2 кв.м., літньої кухні Д; -припинити право спільної часткової власності між співвласниками домоволодіння [PERSON], [PERSON] у розмірі 2/5 частки та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у розмірі 3/5 частки; -встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 1130 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], відповідно до висновку судової експертизи № 40/15 від 25.03.2016 р. між співвласниками домоволодіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] і [PERSON],шляхом виділення у користування співвласникам 2/5 частки [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 452 кв.м., в тому числі під будовами і спорудами: житловим будинком «Б-1», літньою кухнею «Д», співвласникам 3/5 частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділити у користування земельну ділянку загальною площею 678 кв.м., в тому числі під будовами і спорудами: житловими будинками «А-1», «В-1» літньою кухнею «Г», сараями «Ж», «З» зі встановленням земельного сервітуту для власників 3/5 частки на ділянці 6,3 кв.м. для обслуговування стін сараю. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти вимог позивачів. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У зв'язку з довготривалістю судового розгляду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, знаходить уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно договору міни нерухомого майна від 19 серпня 1997 року, зареєстрованого на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в Криворізькій філії товарної біржі «Придніпровська товарна біржа» (а.с. 12), позивачі [PERSON], [PERSON], отримали у власність 2/5 частини нерухомого майна, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке складається з жилого будинку під літ. Б-І, жилою площею 23,2 кв.м., літньої кухні Д, вбиральні Л. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року (а.с. 13), визнано правочин договору міни нерухомого майна, укладений 19 серпня 1997 року та зареєстрований на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа», за № 348-Н/97, право власності на яке зареєстровано в КП ДОР "КБТІ" в реєстровій книзі № 47673 від 02.09.1997 року - дійсним. Як вбачається з довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за № 150236 від 06.10.2016 р. (а.с. 107), відповідно до даних архівної справи станом на 31.12.2012 р. право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зареєстровано в реєстровій книзі № 210-233 на ім'я: [PERSON], [PERSON] в розмірі 2/5 часток, [PERSON] в розмірі 1/5 частки, та [PERSON], [PERSON] в розмірі 2/5 часток (по 1/5 частці кожний). Таким чином вказане Домоволодіння належить позивачам та відповідачам на праві спільної часткової власності. Частиною 4 статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 та ч. 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Вказані норми також узгоджуються з позицією, закріпленою в п.7 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (із наступними змінами) (надалі - Постанова ПВСУ), де передбачено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Також, відповідно до п. 6 Постанови ПВСУ, при вирішенні спорів про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. При цьому, згідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно із подальшою його державною реєстрацією у встановленому законом порядку. Також, відповідно до ч.1, ч.3 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як слідує з ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно висновку № 40/15 судової земельно-технічної експертизи від 25 березня 2016 року (а.с. 73-81) вбачається, що розділити земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до часток співвласників 2/5 та 3/5 технічно можливо. В результаті проведеного дослідження був розроблений варіант розділу земельної ділянки на 2/5 та 3/5 частини, в якому максимально враховувався сучасний порядок користування будівлями співвласниками. Загальна площа земельної ділянки, що підлягає розділу становить 1130,00 кв.м.: -на ідеальну частку 2/5 припадає земельна ділянка площею 452,00 кв.м., а на ідеальну частку 3/5 припадає земельна ділянка площею 678,00 кв.м.; -зв'язку з безпосередньою близькістю сараю Ж до будинку Б-1 у розробленому варіанті передбачена ділянка площею 6,3 кв.м. під земельний сервітут для обслуговування стін сараю; -співвласникам 2/5 частки виділяється земельна ділянка (на кресленні забарвлена жовтим кольором) загальною площею 452 кв.м., в т.ч. під будовами і спорудами: житловим будинком «Б-1», літньою кухнею «Д». -співвласникам 3/5 частки виділяється земельна ділянка (на кресленні забарвлена синім кольором) загальною площею 678 кв.м., в т.ч. під будовами і спорудами: житловими будинками «А-1», «В-1», літньою кухнею «Г», сараями «Ж», «З». З урахуванням викладеного, враховуючи технічні характеристики Домоволодіння, та виходячи з аналізу змісту вищевказаних норм, слід дійти висновку, що запропонований судовим експертом Іваненко А.О. виділ часток домоволодіння, що перебуває у спільній частковій власності та розташоване за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], є можливим, що дозволяє суду задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved