Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивували тим, що є власниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, проте в квартирі не проживає, не бере участі у витратах, пов'язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. У зв'язку з наведеним позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Під час розгляду справи позивачами уточнено позовні вимоги та остаточно просять усунути перешкоди у здійсненні права власності на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви з проханням розглянути справу за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримують. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 березня 1998 року на підставі розпорядження № 1089 Відділу приватизації комунального житлового фонду Дарницької районної державної адміністрації м. Києва, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є в рівних долях власниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрованого 27 березня 1998 року Бюро технічної інвентаризації м. Києва №2217 (а.с. 14). 03 вересня 2015 року рішенням Київської міської ради №944/1808 «Про перейменування вулиць, площ, провулків та проспектів у [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS] Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2016 року спадкоємцем майна, а саме 1/4 частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року є її донька [PERSON] (а.с. 70). Згідно довідки № 905 від 31 травня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18 червня 2002 року (а.с. 73). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 74). 29 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] (а.с. 75), який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2011 року було розірвано (а.с. 76). Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст. 316 ЦК України). Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч. 1 ст. 383 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Відповідач зареєстрований у спірній квартирі. Протягом усього строку реєстрації відповідач не проживав за місцем реєстрації, що підтверджується актами житлово-експлуатаційної дільниці № 403 від 15 липня 2016 року, 15 вересня 2016 року та 14 листопада 2016 року (а.с. 54, 55, 56). З урахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкоди у здійсненні права власності шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню повністю: позбавити [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] При поданні позовної заяви кожним позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь кожного позивача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved