Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.09.2009 року виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування вимог позивач пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалось, подальше збереження шлюбу є неможливим. Від сторін надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.09.2009 року виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №97 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Як передбачено статтями 51 Конституції України\~ та\~24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з відповідним позовом. Беручи до уваги, що сторони не бажають зберегти шлюб, примус до шлюбу не допускається, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Статті 180, 181 СК України визначають обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень. Враховуючи викладене, оскільки відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині та стягувати з відповідача у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги. Позивач сплатила судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу та суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 352,40 грн. Крім того, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору в справах щодо стягнення аліментів та, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved