Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі з 09.03.2002. Від даного шлюбу народилась дитина, [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Вінницькому Соціально-Економічному інституті. Їх донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання дванадцять тисяч гривень, згідно з договором про надання освітніх послуг. Жінка не працює, проте має мінімальний тимчасовий заробіток, домашнє господарство. Оскільки відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у Вінницькому Соціально-Економічному інституті в розмірі 1000 грн, щомісяця починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Ухвалою суду 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Відповідач 02.03.2021 на адресу суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені. У допомозі з навчанням своєї дочки не відмовляється і до моменту подання позову вона надала допомогу, а саме перерахувала 15.02.2021 7000 гривень за навчання, навіть не знаючи що позивач подав позовну заяву про стягнення аліментів 16.02.2021. По мірі її можливості, в зв`язку нестабільним матеріальним забезпеченням, якщо навіть вона не зможе оплачувати навчання кожний місяць, то протягом 3- х - 4 х місяців буде мати змогу сплачувати 2000 гривень. При поданні заяви її донька надала довідку ВНЗ навчання в якій зазначено на денній формі, про те надано відомостей про графік навчання позивачки, не вказано чи години навчання дійсно становлять весь робочий день, тиждень, оскільки якщо в неї є вільний час то вона може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе. Також позивач має стабільний заробіток торгуючи і продаючи в м. Київ поблизу м Бориспільська приватним товаром. Стверджує про стабільний прибуток позивача, оскільки за період їх спільного проживання, за короткий термін вони з позивачем придбали будинок, який занходиться [ADDRESS] . В будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що доводить право позивача проживати в даному будинку. Разом з тим, позивач наразі проживає в [ADDRESS] , що доводить те, що позивач матеріально забезпечений. Крім цього, позивач має земельний пай, яким користується, а не здає в оренду. На разі вона не працює, тому що в смт Цибулів вона не може працевлаштуватися, через брак робочих місць. В зв`язку з карантинними обмеженнями вона також не може виїхати на роботу за межі України в даний час. Вона має земельний пай, який находиться в оренді, за пай вона отримала 12000 грн. за рік, з яких 7000 гривень перерахувала за навчання доньки 15.02.2021 до моменту подання позову. Її дохід витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів. Окрім того, вона зазначає, що погоджується сплачувати доньці на час навчання 500 гривень, оскільки вона є її дитиною і вона зобов`язана її утримувати. Вказана сума визначена з урахуванням розміру її доходу. Будь-яких витрат на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вона не здійснювала. Просить суд відмовити у позовних вимогах позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися в розмірі 1000 гривень щомісячно. Прийняти рішення про стягнення з неї аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися та стягувати з неї 500 грн. Просить суд не стягувати з неї судовий збір, оскільки вона намагалася до цього добровільно сплачувати аліменти, але позивач звернувся до суду, що спричиняє їй певні збитки, в разі прийняття такого рішення розділити такі витрати з позивачем у рівних частинах. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги не визнає, підтримала поданий відзив, та просить стягувати з неї аліменти у сумі 500 грн. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є матір`ю - [PERSON] , [INFO] , а позивач у справі [PERSON] є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.03.2002, запис № 28, серія [NUMBER] , місце реєстрації відділ реєстрації актів громадянського стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.9). [PERSON] , навчається у Вінницькому соціально-економічному інституті на денному відділенні на 2 курсі освітнього ступеня «Бакалавр», за спеціальністю 053 «Психологія». Термін закінчення навчального закладу 30.06.2023, що підтверджується довідкою № 2299 від 18.08.2020 (а.с.6). Відповідно до довідки № 46 від 05.01.2021, виданої виконкомом Монастирищенської міської ради [PERSON] [ADDRESS] , його дочка [PERSON] 2001 року народження, дійсно проживає з батьком і знаходиться на його утриманні (а.с.5). Відповідно до вимог ст. ст. 199 ч.1, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 199 СК України, зобов`язує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, надавати їм матеріальну допомогу, але лише за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає, що позивач не надав суду доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти ( надавати матеріальну допомогу), саме в сумі 1000 грн. щомісячно, не надав доказів взагалі наявності у позивача будь-якої можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено наявність обставин, передбачених ст. 199 СК України, для задоволення позову в повному обсязі, а тому враховуючи, що відповідач визнає позов частково, а саме в розмірі 500 грн. щомісячно, на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, суд вважає, що саме в такому розмірі слід стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, задоволивши позов частково. В задоволенні позову в іншій частині, з вищеописаних підстав необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позов задоволено частково, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в розмірі 454 грн. Іншу частину судового збору суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved