Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 5,7844 га. із земель Сербківської сільської ради. В обґрунтування позову зазначив, що він у період з 15.12.1987 року по 17.11.2000 року працював в КСПС «Сербський». Рішенням Сербківської сільської ради від 15.05.2000 року №67-ХХІІІ йому було передано у власність земельну частку (пай) в розмірі 5,78 га, однак відповідний сертифікат не отримав, хоча звертався із відповідною заявою до Сербківської сільської ради. В подальшому з`ясувалось, що в книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) запису щодо реєстрації сертифікату на його ім`я не значиться, але з довідки Сербківської сільської ради, вбачається, що йому виділено земельну частку (пай) у розмірі 5,78 га., розміщену на масиві [NUMBER] земельного фонду Сербківської сільської ради. З метою отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), він звертався до Лиманської РДА, де йому було рекомендовано звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача адвокат Редванська Н.В. не з`явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Представник Лиманської РДА Унгурян І.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Сільський голова Сербківської сільської ради Петльоха П.П., в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. Пунктом 9 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року визначено, що справи в судах першої інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії виписки з рішення №67-ХХІІІ від 15.05.2000 року, сільський голова Сербківської сільської ради вирішив: передати громадянам згідно списку у приватну власність земельні частки (паї) із резервного фонду загальною площею 171,2 га. ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.4/. Відповідно до архівного витягу №465 від 28.11.2019 року з рішення ХХ сесії Сербківської сільської ради ХХІІІ скликання від 15.05.2000 року №67-ХХІІІ, [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 5,7 га. /а.с.43/. З архівного відділу з наказів по особовому складу СТОВ «Сербське» №622 від 11.10.2017 року, вбачається, що [PERSON] пропрацював на підприємстві з 15.12.1987 року по 10.07.1990 року та з 20.01.1999 року по 17.11.2000 року /а.с.6/. Відповідно до довідки виданої комітетом Сербківської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області, [PERSON] передано земельну ділянку в натурі у розмірі 5,78 га ріллі, розміщену в масиві № [NUMBER] , земельна ділянка № [NUMBER] земель резервного фонду Сербківської сільської ради /а.с.8/. З акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі, вбачається що [PERSON] передано земельну ділянку № [NUMBER] , площею 5,78 га., розміщену на масиві №2 земель резервного фонду Сербківської сільської ради /а.с.17/. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Так, згідно п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 5 цього указу передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку(пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно положень ч. 2 ст.5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Аналіз норм законодавства свідчить про те, що право особи претендувати на отримання земельної частки (паю) дає дві обов`язкові умови: 1) включення до списку членів господарства, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю; та 2) приналежність до членів господарства на момент проведення в господарстві паювання земель. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що позивач був включений до списку членів господарства, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю та був членом господарства КСП «Сербський» на момент проведення паювання земель, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved