Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду із позовом до ПАТ «Державний Ощадний Банк України», третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2365, за умовами якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 700 000,000 грн. (сімсот тисяч) на строк до 07.08.2018 року, а Позичальник зобов'язався повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 21,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 2365/001, за умовами якого Відповідачу було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: «комплекс, що складає - складське приміщення цегла загальною площею 111,5 кв.м.; склади тари металеві загальною площею 458,4 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS]». Вказаний іпотечний договір 08.08.2008 року було посвідчено приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3511. Згідно Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається, крім іншого, на підставі виконавчого напису нотаріуса. Про наявність виконавчого напису нотаріуса № 14316 від 17.12.2013р. позивач дізнався від представників ПАТ «Державний ощадний банк України». Вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 14316 від 17.12.2013р. є таким, що не підлягає виконанню, так як з сумою боргу позивач не може погодитись, оскільки відповідачем не надавався обґрунтований розрахунок заборгованості, а тому не може вважатися, що розмір заборгованості є безспірним. Також нотаріус вчиняє виконавчі написи не раніше ніж після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень, проте зазначеної вимоги про повернення заборгованості по кредитному договору в сумі 1216435,73 грн. на адресу позивача ні від нотаріуса, ні від банку не надходило. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17 грудня 2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 14316. Стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати. Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 31.07.2014 року по справі було виведено з відповідачів приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та визнано її в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог (а.с.125). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 28.02.2014р. (а.с.7) позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Державний Ощадний банк України» Лесечко О.В. в судовому засіданні позов заперечував, просив відмовити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі (а.с.147). Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 08.08.2008 року між Канівським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2365, за яким було надано кредит в розмірі 700000,00 (сімсот тисяч) грн. під заставу нерухомого майна на строк до 07.08.2018 року на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 08.08.2008 року між Канівським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 2365/001, за умовами якого Відповідачу було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: «комплекс, що складає - складське приміщення цегла загальною площею 111,5 кв.м.; склади тари металеві загальною площею 458,4 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS]». Вказаний іпотечний договір 08.08.2008 року було посвідчено приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3511. Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань по погашенню отриманого кредиту у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ «Державний Ощадний банк України». У зв'язку з цим, банком було направлено досудові вимоги за № 26/466 від 15.11.2012 року гр. [PERSON] та № 26/467 від 15.11.2012 року [PERSON] (а.с.27,28) з вимогою виконати своє зобов'язання та сплатити 1079810,64 грн., якою, в тому числі, було попереджено боржника та іпотекодавця про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, що були вручені особисто позивачу та боржнику 24.11.2012 року (а.с.32-33). В зазначений у претензії термін вимоги по сплаті заборгованості виконані не були. Судом встановлено, що на час пред'явлення ПАТ «Державний Ощадний банк України» претензії [PERSON] та [PERSON] № № 26/466, 26/467 від 15.11.2012 року заборгованість по кредиту становила: 408350,00 грн. - строкова заборгованість по кредиту, 276611,45 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом, 279650,00 - прострочена заборгованість за кредитом, 12528,74 грн. - поточні відсотки за користування кредитом, 102670,45 грн. - пеня, а всього 1079810,64 грн., а виконавчий напис нотаріусом було вчинено на суму 1216435,73 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а також ст. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Отже, зазначене свідчить, що при вчиненні виконавчого напису банк в суму заборгованості включив нарахування в сумі 136625,09 грн. (1216435,73 грн. - 1079810,64 грн.), вимога щодо яких банком до [PERSON] та [PERSON] не пред'являлась, вимоги банку не містить попередження, що сума боргу може змінюватись при певних умовах. Отже, стягнута сума, про яку позивача не повідомлялося, що залишилось поза увагою нотаріуса, яка не перевірила надані банком відомості відповідно до п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, з чим в судовому засіданні погодився представник відповідача. З указаного вбачається, що згідно повідомлення банку заборгованість позивача складала 1079810,64 грн., а згідно виконавчого напису - 1216435,73 грн., тобто, нотаріус вчинив виконавчий напис на завищену суму заборгованості, яка не відповідає сумі заборгованості, зазначеній у вимозі, що свідчить про спірний характер заборгованості. Твердження представника позивача про те, що позивач взагалі не був повідомлений про будь-який розмір заборгованості, оскільки не отримував ніяких претензій від банку, а в зворотних поштових відправленнях про вручення цінних листів не його підпис, суд оцінює критично, оскільки відповідно до Поштових правил вручення кореспонденції в повідомленні про вручення підпис адресата кому вручено не передбачена, відповідальний працівник пошти робить відмітку кому вручено (особисто, повнолітнім членам сім'ї і т.д). ППВС України від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні», пунктом 13 роз'яснено, що при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис про звернення стягнення на комплекс, що складає - складське приміщення цегла загальною площею 111,5 кв.м.; склади тари металеві загальною площею 458,4 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS], та належить [PERSON], виданий приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.12.2013 року зареєстрований в реєстрі за № 14316, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вищенаведених норм для здійснення даного виду нотаріальних дій. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що останній платіж у сумі 30000 грн., відповідно до розрахунку заборгованості, позивачем проведено 29.12.2011року (а.с.201), що свідчить про помилковість банку у визначенні періоду, за який проводився розрахунок заборгованості, що дало підставу позивачу посилатися на строк позовної давності. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved