Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які видані на ім»я [PERSON] та визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають у власності [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS] та грошовий вклад з усіма процентами та компенсаціями по рахунку [NUMBER] відкритий на ім»я [PERSON], мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті батька - [PERSON], в установлений законом строк прийняла спадщину, однак оформити її не може, оскільки батько при житті не виготовив правовстановлюючі документи на спадковий будинок та інше спадкове майно. Ухвалою Овруцького районного суду від 17.03.2016 року заяву [PERSON] до Раківщинської сільської ради Овруцького району, треті особи: ТВБВ №1000/05 м.Овруч філія Житомирського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно в частині визнання права власності на земельні ділянки площею 1.9037 га. та площею 0.8278 га., залишено без розгляду, в задоволенні заяви представника позивача, щодо повернення судового збору в сумі 529.83 грн. відмовити за безпідставністю. В судове засідання позивач не з'явилася, але в заяві просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Розгляд справи проводиться на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача при відсутності підстав для його відкладення, передбачених ст.169 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з»явилися, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлені, що підтверджується розписками. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.05.2015 року виконавчим комітетом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області ( а.с.11). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на : на земельну ділянку площею 0,8278 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Раківщинської сільської ради Овруцького району, кадастровий номер № [NUMBER] і відповідно до державного акту серії [NUMBER] виданого 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №324 від 27.11.2002 року, була передана у приватну власність [PERSON] (а.с.20-21), на земельну ділянку площею 1,9037 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Раківщинської сільської ради Овруцького району, кадастровий номер [NUMBER] і відповідно до державного акту серії [NUMBER] виданого 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №324 від 27.11.2002 року, була передана у приватну власність [PERSON] (а.с.19-20), житловий будинок [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Раківщинської сільської ради від 19.06.2015 року №643 (а.с.34). грошовий вклад з усіма процентами та компенсаціями, який зберігається в ТВБВ №1000/05 м.Овруч - філії Житомирського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», на рахунку [NUMBER], що належав [PERSON] на підставі ощадної книжки (а.с.25). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина, а мати позивачки, [PERSON], яка проживав та була зареєстрована з померлим в спадковому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Раківщинської сільської ради Овруцького району від 19.06.2015 року №641 (а.с.32), але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.14). Позивачка є донькою [PERSON] і являється спадкоємцем 1-ї черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 08.07.1965 року Овруцьким рай бюро ЗАГС Житомирської області (а.с.12),свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 19.07.1975 року Раківщинською сільською радою Овруцького району, і в установлений законом строк прийняла спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області.. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №38/02-31 від 19.01.2016 року вбачається, що [PERSON], дійсно прийняла спадщину за законом після померлого [INFO] року батька, [PERSON], подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької нотаріальної контори Житомирської області, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки із-за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, крім того в Державних актах на право власності на земельні ділянки, померлий вказаний як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть -«[PERSON]»(а.с.23). Судом встановлено, що державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,8278 га та 1,9037 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії [NUMBER] та серії [NUMBER], видані 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №324 від 27.11.2002 року, на ім»я [PERSON], в той час як відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище спадкодавця «[PERSON]». Листом від 15.03.2016 року за № М-540/0-575/6-16 Відділ Держгеокадастру в Овруцькому районі Житомирської області відмовив [PERSON] у внесенні виправлень в державні акти на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки розбіжність в одній літері прізвища та по батькові є незначною і такою, що викликана перекладом з російської мови, надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, враховуючи також те, що даний факт ніким не оспорюється, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] державних актів про право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] площею 0,8278 га. та серії [NUMBER] площею 1,9037 га. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При житті [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном і все своє майно заповів своєму синові [PERSON], що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Раківщинської сільської ради Овруцького району від 03.07.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №29 (а.с.33). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26.05.2015 року виконавчим комітетом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області ( а.с.15). З повідомлення державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. від 15.02.2016 року за №144/01-16 вбачається, що після померлого [INFO] року батька [PERSON], заведена спадкова справа №340/2015 року у зв'язку з подачею заяви про прийняття спадщини за законом від дочки померлого, [PERSON] та заяви про відмову від спадщини за законом від дочки померлого, [PERSON]. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 01.03.2016 року за номером [NUMBER] на [ADDRESS] права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. Однак, спадщину на житловий будинок позивач оформити не може, так як батько при житті не виготовив правовстановлюючі документи та не зареєстрував право власності на нього. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивач при оформленні права власності на земельні ділянки в порядку спадкування не дотримався всіх положень чинного законодавства і як наслідок цього не вірно визначив спосіб захисту свого порушеного права щодо визнання права власності на земельні ділянки площею 0,8278 га та 1,9037 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району і відповідно до державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №324 від 27.11.2002 року, були передані у приватну власність [PERSON], вказана вимога є передчасною, а тому не підлягає задоволенню. З витягу з технічної документації із землеустрою про вартість сільськогосподарських угідь відділу Держгеокадастру в Овруцькому районі Житомирської області вбачається, що загальна вартість земельних ділянок площею 0,8278 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 1.9037 га кадастровий номер [NUMBER] становить 52982,90 грн. Згідно технічного паспорта виданого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №126 інвентаризаційна вартість житлового [ADDRESS] становить 131856 грн.( а.с.26-30). Позивач сплатила судовий збір в сумі 2476,20 грн.

Outcome: approved