overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом який в подальшому уточнила та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 400 грн., починаючи з 15.12.2017 року до закінчення встановленого періоду непрацездатності , а саме до 01.03.2018 року. Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що відповідач є рідною донькою позивача. (а.с.6) Відповідач була кілька разів у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого змінювала прізвище з [PERSON]» на «[PERSON]» та потім на «[PERSON]». З близьких родичів, які можуть матеріально допомагати, у позивача є лише донька. Позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання та перебуває на обліку у Покровському відділі Нікопольського об'єднаного управління ПФУ у Дніпропетровській області та отримує мінімальну пенсію по інвалідності в розмірі 1312 грн., що підтверджується відповідно довідкою від 24.10.2017 року (а.с.5, 8). Окрім комунальних платежів, які позивач сплачує за себе та за її доньку (відповідача по справі) з сином, які зареєстровані в квартирі позивача, але проживають в м. Кривий Ріг, позивач вимушена сплачувати за надання їй соціальних послуг по укладеному договору з територіальним центром соціального обслуговування Виконкому Покровської міської ради в Дніпропетровській області (а.с. 9-14). Відповідно до вимог ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язанні утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.206 ЦПК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними. Позивач самостійно займається своїм утриманням, несе значні витрати на купівлю ліків, у зв'язку зі своєю інвалідністю, оплату комунальних послуг та купівлю продуктів харчування. Відповідач [PERSON], будучі рідною донькою позивача, жодної матеріальної допомоги своїй матері не надає, не відвідує її, у зв'язку з чим позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі та потребує допомоги. На підставі викладеного, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 06.09.1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживала з ним однією сімєю до січня 2018 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, постійно відбувалися сварки, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач,\~який в\~установленому законом\~порядку,\~ повідомлений\~про час\~та місце\~слухання справи,\~у судове\~засідання не\~з'явився\~і повідомлень\~про причини\~неявки від\~нього не\~надійшло,\~тому суд,\~відповідно до\~вимог 280-281\~ЦПК України,\~розглядає справу\~в порядку\~заочного провадження,\~зі згоди\~позивача,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 06.09.1990 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №146. Проживали однією сімєю до січня 2018 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між ними фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення позивач не згодна. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 08.08.1992 року. За час перебування у шлюбі у них народилися: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], із яких четверо дітей, на час подання позову є неповнолітніми. Діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі у утриманні дітей. У зв"язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на кожну дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну неповнолітню дитину до досягнення ними повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, причин неявки суду не повідомив, заяв не надійшло. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Діти знаходиться на утриманні матері, оскільки відповідач участі в їх утриманні не приймає. Також з матеріалів справи вбачається, що особи, які перебували на утриманні відповідача відсутні. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має періодичні заробітки. За встановлених обставин, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у останнього інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Поряд з цим, на переконання суду відсутність стабільного заробітку відповідача не звільняє його від обов"язку утримувати власних дітей. А тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною заявою, якою просить винести рішення про щомісячне стягнення з відповідача на свою користь аліментів в розмірі 600 гривень на утримання сина, у зв'язку з продовженням навчання останнього. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач спрямувала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, а також не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 17.04.2014 року (а.с.5) з відповідача на користь позивача стягувались аліменти до повнолітня сина, [PERSON] Згідно довідки Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова Державного університету телекомунікацій від 23.02.2015 року (а.с.7) [PERSON] з 1.08.2014 року по червень 2019 року перебуває на військовій службі у Збройних силах України в якості курсанта. Позивач аргументує свої вимоги тим, що на даний час жодної допомоги від відповідача в зв'язку з навчанням сина вона не отримує. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального закону. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини в зв'язку з продовженням її навчання заява підлягає до задоволення. Розглянув питання про розподіл судових витрат, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Відтак, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом. Вказала, що відповідач [PERSON] є її батьком. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-237 від 25.03.2004 року з відповідача стягувалися аліменти на її утримання. На даний час вона вже повнолітня і продовжує навчання на денній формі навчання в Могилів-Подільському медичному коледжі. Закінчує навчання в червні 2015 року. Позивач вказує, що у зв'язку з навчанням, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу, так як отримує пенсію, як колишній військовослужбовець, звільнений в запас. Тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення нею навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на денній формі навчання в Могилів-Подільському медичному коледжі і не досягла 23 років. Відповідно ст.199 ч.1 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи ту обставину, що [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на денній формі навчання в Могилів-Подільському медичному коледжі і не досягла 23 років, потребує значних матеріальних витрат, у зв'язку з навчанням, відповідач позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, тому суд вважає задоволити позовні вимоги і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки-студентки [PERSON], [INFO], до закінчення нею навчання. Поскільки при подачі позовної заяви позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом. Вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в сім'ї народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, постійного місця роботи не має. Тому позивач вимушена звернутись в суд з даним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання, поскільки дитині - [PERSON], [INFO], не виповнилося трьох років, в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду телеграму, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи ту обставину, що відповідач являється працездатним, однак не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки, постійного місця роботи не має, має мінливий заробіток, заявлені позовні вимоги визнав і не заперечує проти їх задоволення, тому суд має підстави для задоволення заявлених вимог в даній частині позову і визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, враховуючи вік дитини, яка потребує значних матеріальних витрат та встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України. Також, поскільки дитині - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем [PERSON], не виповнилось трьох років, а відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому суд має підстави для задоволення позову і в даній частині позову і вважає стягнути на утримання дружини по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, враховуючи бажання позивача та згоду відповідача. Поскільки при подачі позовної заяви позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернулась\~ до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2013 року. Від даного шлюбу мають спільну\~ дитину: доньку- Малій [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу оскільки\~ спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин. Шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2018\~ року\~ і подальше збереження сім`ї вважає не можливим. Згода про місце проживання дитини між ними досягнута. Позивач в судове\~ засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач\~ в судове засідання не зявився. На адресу суду від відповідача надійшло клопотання, з якого вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивача та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 25 квітня 2013 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я Малій розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач\~ просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Малій". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 23.02.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2012 року через взаємонепорозуміння, сварки, несумісність характерів. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що строк на примирення йому не потрібен, просив розглянути справу за його відсутності Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку, встановленому ст. 76 ЦПК України, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів та наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 23.02.2007 року було зареєстровано шлюб (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). В позові зазначено, що сторони однією родиною не проживають з 2012 року, миритися наміру не мають; дитина проживає з позивачем. Визнавши позов, відповідач не оспорює обставини, викладені в позовній заяві, тому вони не потребують додаткового з»ясування. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, миритися наміру не мають. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі не відповідає інтересам сторін та є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Також, суд вважає за необхідне на вимогу позивача залишити їй після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON] ", оскільки згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з даним позовом в якому зазначив, що 06 липня 2012 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. З часом стосунки між ними стали погіршуватись. Вони з дружиною виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, шлюб та сім'ю. Внаслідок чого більше року не проживають разом та не ведуть спільного сімейного господарства. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить заслухати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, а справу просить заслухати в її відсутності і бажає залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 06 липня 2012 року зареєстрували шлюб, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, сварки. Сторони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, а численні спроби зберегти сім'ю не дали результату, що призвело до неможливості спільного проживання та збереження сім'ї. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітнього сина і шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved