Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та територіальної громади с.Сухополова Прилуцького району Чернігівської області в особі Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті рідного діда [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті рідного діда відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на земельну частку (пай) розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Жовтень» с.Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03 жовтня 1996 року, зареєстрованого 04 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №326. Проте, при зверненні до Прилуцької районної державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно, оскільки [PERSON] помер [INFO] , а правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 03 жовтня 1996 року, тобто після смерті спадкодавця, тому і рекомендовано звернутися до суду. Оскільки, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті рідного діда, позивач не має можливості успадкувати земельну частку (пай), тому нею і подано позов про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті рідного діда. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно письмово клопотання, просила суд розглянути справу без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"вилися, проте надіслали відзиви на позов, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги визнали в повному обсязі. Представник Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 червня 1986 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.38). Крім того, [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 червня 1994 року. 05 листопада 2005 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , про що видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05 листопада 2005 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.39). При цьому, судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20 червня 1978 року (а.с.40). Крім того, як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 1954 року, у [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка 05 серпня 1968 року одружилася з [PERSON] , її прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2018 року (а.с.41). Згідно копії повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 лютого 2019 року, [PERSON] помер [INFO] . Місце смерті с.Полова, Прилуцького району Чернігівської області (а.с.42, 80). Згідно копії довідки Сухополов`янської сільської ради від 26 лютого 2019 року за №215, [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і виписаний в зв`язку зі смертю. На день його смерті разом з ним ніхто не був зареєстрований (а.с.43). Проте, як вбачається з повідомлення Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 15 березня 2019 року за №412/01-16 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст.529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року зі змінами, внесеними до нього, п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України на частку спадкового майна - права на земельну частку (пай), розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», с.Полова, Прилуцького району, Чернігівської області, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , оскільки він помер [INFO] , а правовстановлюючий документ-сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 03 жовтня 1996 року, на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 30 вересня 1996 року №375, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04 жовтня 1996 року за №326, виданий на ім`я [PERSON] Прилуцькою районною державною адміністрацією 03 жовтня 1996 року, тобто після смерті спадкодавця (а.с.31). Згідно повідомлення Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 15 березня 2019 року за №413/01-16 [PERSON] , також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна - права на земельну частку (пай), розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», с.Полова, Прилуцького району, Чернігівської області, яке залишилося після смерті рідного діда [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого вона являється відповідно до ст.529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року зі змінами, внесеними до нього, п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в зв`язку з тим, що її батько - син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] , оскільки [PERSON] помер [INFO] , а правовстановлюючий документ-сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 03 жовтня 1996 року, на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 30 вересня 1996 року №375, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04 жовтня 1996 року за №326, виданий на ім`я [PERSON] Прилуцькою районною державною адміністрацією 03 жовтня 1996 року, тобто після смерті спадкодавця (а.с.30). При цьому, судом встановлено, що згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29 березня 2019 року та довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області ГТУЮ у Чернігівській області від 19 квітня 2019 року за №2314/01-17, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу 05 липня 1996 року за №476099 (265). В алфавітній книзі обліку спадкових справ та в книзі обліку і реєстрації спадкових справ Прилуцької районної державної нотаріальної контори за 1996 рік відмітка про видачу свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с.29, 57-58). Як вбачається з копії спадкової справи №265/1996, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 05 липня 1996 року до Прилуцької районної державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] та [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.78-81). Проте, згідно повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Бич В.М. від 27 березня 2019 року за №173/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна - права на земельну частку (пай) розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Жовтень», с.Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області, після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом подачі заяви в Прилуцьку районну державну нотаріальну контору, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки чоловік спадкодавиці [PERSON] заявою №130 від 29 травня 2018 року відмовився від прийняття спадщини на її користь як племінниці спадкодавця, але видати свідоцтво про право на спадщину за законом - на частку в праві на земельну частку (пай), не має підстав, оскільки [PERSON] , помер [INFO] , а документ на його ім`я, який посвідчує право власності - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 03 жовтня 1996 року, тобто після смерті спадкодавця (а.с.32). Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 1996 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірнихвідносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 2003 року, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно доп.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Як вбачається з матеріалів справи, судом встановлено, що відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № [NUMBER] від 03 жовтня 1996 року, [PERSON] , який проживав в с.Полова, Прилуцького району Чернігівської області на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 30 вересня 1996 року за №375, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень» розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 04 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №326 (а.с.26). У відповідності до довідки Міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області від 26 березня 2019 року за №Ш-125/0-0.181-95/150-19, паювання земель відбувалося на підставі Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільсько-господарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року за №720/95, відповідно до цього Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали та лишаються членами зазначеного підприємства. Тобто, головною умовою для отримання права на земельну частку (пай) є членство в сільськогосподарському підприємстві на момент видачі господарству державного акта на право колективної власності на землю, [PERSON] , внесений до списку до Державного акту на право колективної власності на землю. Рішення про початок паювання Сухополов`янською сільською радою було прийнято 25 жовтня 1995 року №49. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Жовтень» с.Сухополова, отримало 17 листопада 1995 року. У відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Жовтень» село Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії [NUMBER] , виданого за рішенням Прилуцької державної адміністрації від 30 вересня 1996 року №375, сертифікат зареєстровано 04 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №326 (а.с.27). Згідно копії Витягу з списку громадян членів КСП «Жовтень», що являється додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] належить земельна частка (пай) 3,25 умовних кадастрових гектарів (а.с.28). Проаналізувавши наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) в складі земель колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», с.Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області, оскільки на момент видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] , був внесений до Державного акта на право колективної власності на землю, хоча й відповідний сертифікат було видано вже після його смерті. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень», с.Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), тому позов про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved