Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відділу культури і туризму Чигиринської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог, вказала, що з наказом № 9 від 27.07.2016 року вона була звільнена 09.08.2016 року з посади сторожа-двірника Чигиринського районного будинку культури у звязку із скороченням штату працівників, де при звільненні та за час роботи 2014-2016 роки останній не виплачувалась індексація заробітної плати. 04 липня 2017 року Чигиринським районним судом Черкаської області було прийнято рішення та стягнуто з відділу культури і туризму Чигиринської районної державної адміністрації на користь [PERSON] невиплачену індексацію заробітної плати за період 1 травня 2014 року по 08 серпня 2016 року в сумі 9393, 03 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 серпня 2016 року по 04 липня 2017 року, в сумі 20486,75 грн. Вказане судове рішення було виконано лише 06 жовтня 2017 року. Розрахунок стягнення за час затримки розрахунку при звільненні здійснений на підставі середньогодинної заробітної плати [PERSON], яка складає 11,35 грн/год. Отже, зважаючи на середньогодинний заробіток (11,35) та кількість робочих годин (527) з моменту звільнення по день фактичного розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5981,45 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5981,45 грн. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення даних позовних вимог, пояснивши при цьому, що ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29.08.2017 року він отримав лише у вересні 2017 року, де 06 жовтня 2017 року провів розрахунок [PERSON] на виконання рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 07 червня 2009 року працювала в Чигиринському районному будинку культури на посаді сторожа-двірника, а з 01.04.2016 року переведена на посаду сторожа, що вбачається з трудової книжки серії ВК № 219504 (а.с.7). Крім того, судом встановлено і даний факт не оспорюється сторонами, що Чигиринський районний будинок культури є бюджетною установою та знаходиться у підпорядкуванні відділу культури та туризму Чигиринської районної державної адміністрації. Наказом №9 «К» від 27.07.2016 року позивача було звільнено з 09.08.2016 року у звязку зі скороченням штату працівників (а.с.11). У зв'язку з звільненням позивач звернулася до суду із позовом до відділу культури та туризму Чигиринської районної державної адміністрації про стягнення невиплаченої індексації заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відділу культури та туризму Чигиринської районної державної адміністрації на користь [PERSON] невиплачену індексацію заробітної плати за період 01 травня 2014 року по 08 серпня 2016 року в сумі 9393, 03 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20486,75 грн. (а.с.12-14), де ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року вказане рішення залишено без змін. Відповідно до повідомлення управління Державної казначейської служби України у Чигиринському районі Черкаської області від 09.10.2017 року № 04-46/539 та № 04-49/538, на виконання виконавчого листа, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області від 04 липня 2017 року по справі №2/708/210/17 виданого 27.09.2017 року, виконано в повному обсязі 06 жовтня 2017 року. Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Так, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144ц13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду першої інстанції при вирішенні вказаного спору, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. А тому, вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно п. 8 якої, нарахування виплат, що обчислюються iз середньої заробітної плати за останні два мiсяцi роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається з п. 4.14 Колективного договору, укладеного між адміністрацією відділу культури і туризму Чигиринської районної державної адміністрації і профспілковими комітетами клубних, бібліотечних працівників та дитячої музичної школи на 2016-2021 року, [PERSON], як сторож, працювала у Чигиринському районному будинку культури з погодинною оплатою праці в режимі 40 годинного робочого тижня (а.с.10). Згідно наданого представником позивача та перевіреного судом уточненого розрахунку, виконаного відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", середній заробіток [PERSON] за два останніх перед звільненням місяці складав 11,35 грн./год., виходячи із середньогодинного її заробітку. Оскільки, вищевказаним рішенням Чигиринського районного суду від 04.07.2017 року з відповідача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.08.2016 року по 04.07.2017 року - середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні необхідно рахувати з 05.07.2017 року по день фактичного розрахунку з позивачем - 06 жовтня 2017 року, оскільки саме 06.10.2017 року відбулось списання коштів з рахунку відповідача на користь позивача, а затримка виплати розрахунку при звільненні за вказаний період складає 527 робочих годин. При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо невчасного отримання ухвали апеляційного суду Черкаської області, в зв'язку з чим і відбулась затримка в розрахунку, оскільки ця обставина не може бути підставою для порушення трудових прав позивача. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволення, де з відповідача відділу культури і туризму Чигиринської районної державної адміністрації на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.07.2017 року по 05.10.2017 року включно (527 р.г. х 11,35 грн.) у сумі 5981,45 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі.

Outcome: approved