Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 0171/08/07-Nv від 12.06.2008 року в розмірі 15 428 доларів США 55 центів та 5\~000 грн. штрафу за порушення п.п. 3.3.7, 4.4 кредитного договору В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно вимог\~Закону України «Про акціонерні товариства»\~та\~Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~Акціонерний комерційний банк «Форум» змінив з 19 квітня 2010 року назву на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань Акціонерного комерційного банку «Форум». Зазначає, що згідно укладеного 12.06.2008 року Акціонерним комерційним банком «Форум» з [PERSON] кредитного договору № 0171/08/07-Nv, остання одержала від позивача кредит в сумі 27 000, 00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних на строк по 10.06.2033 року. В забезпечення зобовязань позичальника щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки (штраф, пеня), виступила поручителем [PERSON], яка уклала з банком договір поруки від 12.06.2008 року. У звязку з порушенням відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору, а саме несплати суми основного боргу та процентів за користування кредитом, банк на підставі пункту 3.2.2 кредитного договору пред'явив відповідачці вимоги про усунення порушення умов договору, однак ніяких коштів та пропозицій по погашенню заборгованості від відповідачки [PERSON] позивач не отримав. Таким чином, станом на 20.05.2015 року сума заборгованості за кредитним договором № 0171/08/07-Nv від 12.06.2008 року становить 15 428 доларів США 55 центів, і складається з: 14\~063 доларів США 20 центів поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 934 доларів США 71 цент прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 238 доларів США 68 центів поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 191 долар США 96 центів пеня; 5\~000, 00 грн. штраф. 06 серпня 2015 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», за участю третьої особи - [PERSON], в якому просить визнати припиненими зобовязання за договором поруки від 12.06.2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та нею [PERSON]. В обґрунтування вказує, що згідно розрахунку заборгованості [PERSON] більше року не сплачує борг за кредитом, тобто з часу першої несплати по кредиту у позивача за первісним позовом виникло право на звернення до суду чи до поручителя із вимогами про стягнення суми боргу. Однак на її адресу від ПАТ «Банк Форум» до часу отримання нею позову не надходили вимоги стосовно дострокового погашення заборгованості по кредиту. У звязку з чим, вважає, що порука за кредитним договором № 0171/08/07-Nv припинилася. Зазначає, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобовязання має бути предявлено в межах строку дії поруки. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Посилання позивача за зустрічним позовом вважає безпідставними, тому в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] просить відмовити повністю. Відповідачка за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та місце його проведення була повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та місце його проведення була повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Представник [PERSON] та [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» просить відмовити повністю. На задоволенні зустрічного позову [PERSON] наполягає та просить задовольнити. Зокрема, вказує, що вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен встановити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями. Зауважує, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація про наявність у позивача на теперішній час ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями вимоги банку про стягнення заборгованості в іноземній валюті є незаконними. Також зазначає, що відповідачка [PERSON] відмовляється від подальшого проведення судової експертизи фінансово-кредитних операцій у зв»язку із скрутними матеріальним становищем. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представників сторін про слухання справи за їх відсутності, у звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений ПАТ «Банк Форум» позов підлягає задоволенню, в задоволенні ж зустрічного позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України,\~\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено наступне. 12.06.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0171/08/07-Nv (далі - кредитний договір). Відповідно до умов якого відповідачем отримано від позивача кредитні кошти в сумі 27\~000 доларів США на строк до 10.06.2033 року зі сплатою 13 % річних. /а.с. 5-6/. Згідно з умовами з п. 2.3 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредитних коштів в сумі не менше 90, 00 доларів США. Повернення позичальником коштів здійснюється на відкритий йому позичковий рахунок. Сплату процентів за користування кредитними коштами відповідач зобов'язався проводити щомісячно згідно з п. 2.7 кредитного договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п. 2.7 кредитного договору є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, процентів за їх користування та сплати неустойки (пункт 2.5. кредитного договору). Позичальник зобов'язався у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати процентів, сплатити на вимогу Банку штрафні санкції, передбачені розділом 4 кредитного договору. У забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором 12.06.2008 року\~\~між\~\~АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки. /а.с. 7/. Відповідно до\~\~п. 1.1. вказаного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON], надалі боржник, зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між кредитором та боржником у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами і можливі неустойки у розмірах та у випадках передбачених кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивач свої зобов'язання за договором виконав: відкрив необхідні рахунки обліку на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності здійснив видачу кредитних коштів, що підтверджується відповідним платіжним документом від 12 червня 2008 року (а.с.13). Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог\~ст. 525 ЦК України\~вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 08.12.2014 року позивачем було надіслано на адресу відповідачів вимогу про дострокове виконання порушених зобовязань за кредитним договором та договором поруки. /а.с. 18-19-зворотна сторінка/. Проте станом на день подання позову вимога відповідачами задоволена не була. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] неналежним чином виконувала свої обовязки по сплаті заборгованості за кредитним договором. Таким чином, станом на 20.05.2015 року сума заборгованості за кредитним договором № 0171/08/07-Nv від 12.06.2008 року складається з: 14\~063 доларів США 20 центів поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 934 доларів США 71 цент прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 238 доларів США 68 центів поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 4\~451, 76 грн. пеня; 5\~000, 00 грн. штраф. Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком /а.с. 5-6/ і підлягає стягненню з відповідачів. Суд знаходить неспроможними посилання представника відповідачів [PERSON] щодо незаконності вимог банку про стягнення заборгованості в іноземній валюті у зв»язку з наступним. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у ст. ст.\~47\~та\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~49\~цього\~Закону\~визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Згідно зі\~ст. 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями\~\~допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено\~Декретом Кабінету Міністрів України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст. 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2\~ст. 5 цього Декрету. У зв'язку з наведеним вище, суд зазначає, що\~не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.\~Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 вересня 2014 року № 6-145 цс 14, від 16 вересня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2015 року № 6-190 цс 15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Крім того, у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 533 ЦК України. Враховуючи, що саме іноземна валюта надавалась відповідачу за договором і позивач просить стягнути заборгованість у валюті, приймаючи до уваги, що відповідачі не оспорювали законність надання кредиту банком в іноземній валюті ані в момент отримання ними кредиту, ані в подальшому, в тому числі в ході судових засідань по цій справі, які відбувалися раніше,суд вважає можливим стягнути заборгованість за кредитним договором, в тому числі проценти в іноземній валюті. Разом з тим, як вже зазначалося, порядок використання іноземної валюти визначено\~Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів\~\~сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений\~статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнення пені саме у національній валюті України - гривні. Щодо обставин, викладених у зустрічному позові слід зазначити наступне. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. П. 4.1. вищедослідженого договору поруки встановлено випадки припинення поруки, а саме, порука припиняться: -\~з припиненням зобов'язань за кредитним договором; - якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Отже, сторони договору чітко визначили підстави для припинення зобов'язань між сторонами\~\~за договором поруки. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] почала неналежним чином виконувала свої обовязки по сплаті заборгованості за кредитним договором з вересня 2014 року, позов банку про стягнення заборгованості до боржника та поручителя надіслано до суду 21 квітня 2015 року, тобто в межах строку, визначеного договором поруки. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] щодо припинення поруки необґрунтованими, належними доказами недоведеними, а зустрічний позов таким, що задоволенню не підлягає. При визначенні розміру присуджених судових витрат, а саме судового збору, суд враховує положення ст.ст. 82, 88 ЦПК України, застосовує роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" та наступне. Так, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] до 16 червня 2015 року включно. Оскільки зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаній із здійсненням ліквідації банку (в рамках проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком), то він подається без сплати судового збору. На підставі зазначеного, з урахуванням повного задоволення позову та застосуванню вимоги пропорційності присудження судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved