Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказала, що 28 травня 2013 року померла [PERSON], яка при житті 15 січня 2013 року склала заповіт, що був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Жмеринської міської державної адміністрації [PERSON], в якому на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я матиму право за законом, заповідаю в рівних частках кожному: [PERSON] та [PERSON]». [PERSON] є донькою померлого 13.09.2012 року [PERSON], який являвся сином [PERSON], а спадкоємиця - внучка. 20 травня 2015 року державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, посвідченого Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 15.01.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-6, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла 28 травня 2013 року, є внучка - [PERSON] на 1/2 частку та си Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,0522 га, розташованої на території м. Жмеринка Вінницької області по вул.Дундича 37, кадастровий номер земельної ділянки 0510300000:00:003:4929, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, належної померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ВН № 032360, виданого Жмеринською міською радою Вінницької області 20 грудня 2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2001 р., реєстр № 1-1360, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4310. 27 травня 2015 року державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, посвідченого Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 15.01.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-6, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла 28 травня 2013 року, є внучка - [PERSON] на 1/2 частку та син - [PERSON] на 1/2 частку. Спадщину, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Жмеринка Вінницької області по вул.Дундича 37 на присадибній земельній ділянці, належного померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 07.12.2001 року за реєстром № 1-1360, зареєстрованого в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 18 грудня 2001 року в реєстровій книзі за реєстровим номером № 3043. Згідно відомостей, викладених у технічному паспорті, складеному Вінницьким обласним бюро технічної інвентаризації 29 листопада 2001 року, житловий будинок складається з загальної площі - 56,60 кв. м. зазначений на плані літ. «А», з якої 35,60 кв. м. - житлова площа. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.05.2015 року державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори [PERSON], - [PERSON] в спільній частковій власності належить 1/2 частка житлового будинку , що знаходиться за адресою вул.Дундича 37 м. Жмеринка Вінницької області, загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею - 35,6 кв.м. Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.05.2015 року державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори [PERSON], - [PERSON] в спільній частковій власності належить 1/2 частка земельної ділянки, що знаходиться за адресою:Вінницька область, м. Жмеринка, вулиця Дундича, земельна ділянка 37, кадастровий номер: 0510300000:00:003:4929, площею 0,0522 га. Відповідач [PERSON] спадщину на 1/2 частину житового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки прийняв, проте її не оформив в законному порядку - Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку - не видано. Спірне майно згідно з схематичного плану, що представлений у технічному паспорті на будинок загальною площею 56,60 кв. м., житловою площею - 35,60 кв. м, що знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та Відповідача складається із: житлового будинку означений на плані літ. «А», сіни, літня кухня, сарай, забор, ворота, калітка. З метою вирішення питання поділу спадкового майна (будинку та земельної ділянки), [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] викликала техніка, проте вона зіткнулась з труднощами, так як відповідач відмовляється спілкуватися з даного приводу та не пускає на подвір'я. В підтвердження вищевказаних обставин є висновок дільничного інспектора міліції Жмеринського РВУМВС від 06.03.2015 року. На даний час в спірному будинку проживає відповідач з співмешканцями [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою, що видана Квартальним комітетом «Кавказ» від 19.05.2015 року (а.с.27). Після усних звернень позивачки, що діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності до відповідача щодо вирішення питання поділу будинку в натурі, він не дав згоди на його поділ в натурі. Між позивачкою та відповідачем постійно виникають суперечки про порядок користування і володіння будинком з господарськими побудовами. Угоди про спосіб виділення частки із загального майна не досягнуто, хоча кожний власник володіє рівними частками жилого будинку та земельної ділянки прилеглої до будинку, але фактично відповідач користується частиною будинку та земельною ділянкою, частки яких належить [PERSON]. Позивач просить суд виділити в натурі [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Дундича 37 м.Жмеринка Вінницької області, загальною площею 56,6 кв. м., житловою площею - 35,6 кв. м. та господарські споруди, а також виділити в натурі 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться за вказаною адресою, площею 0,0522 га, кадастровим номером 0510300000:00:003:4929 (а.с.2-4). 24.12.2015 року, після надходження до суду висновку №227/33-015 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, позивач надала заяву про зміну підстав і предмету спору в якій просила визначити порядок користування житловим будинком №37 по вул.Дундича у м.Жмеринка Вінницької області, згідно варіанту 2 Висновку №227/33-015 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року наступним чином: [PERSON] виділити в користування частину житлового будинку «А» площею 26,55 кв.м., а саме:1/2 коридору 1-2 площею 2,35 кв.м, кімната 1-5 пл. 10,2 кв.м, кімната 1-6 пл.14,0 кв.м, 1/2 частина веранди «а» площею 4,5 кв.м, Погріб «п/А», 1/2 частина ганку, Сарай «Г», 1/2 частина сараю «Д»; а [PERSON] виділити в в користування частину житлового будинку «А» площею 21,05 кв.м., а саме: 1/2 коридору 1-2 площею 2,35 кв.м; кухня 1-3 пл. 7,3 кв.м., кімната 1-4 пл. 11,4 кв.м.; 1/2 частина веранди «а» пл.. 4,5 кв.м.; ? частина ганку, 1/2 частина сараю, [PERSON] «А» пл..9 кв.м.. Ганок, Сарай «Д» залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Поділити між [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,0522 га., кадастровий номер 0510300000:00:003:4929, що розташована за адресою вул.Дундича 37 м.Жмеринка Вінницької області, згідно з варіантом 2 Висновку експерта за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №227/33-015 від 30.11.2015 року. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі, які складаються із суми сплаченого судового збору, витрат по оплаті за проведення судової будівельно-технічної експертизи та витрат за надання правової допомоги в сумі 4000 грн.(а.с.167-168). В судовому засіданні [PERSON] та представник адвокат [PERSON] підтримали вимоги про визначення порядку користування житловим будинком №37 по вул.Дундича в м.Жмеринка та розділити земельну ділянку за вказаною адресою, відповідно до варіанту 2 Висновку експерта за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №227/33-015 від 30.11.2015 року. Також просять стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 301,88 грн., судові витрати - на правову допомогу в розмірі 3500 грн., за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року в розмірі 4400 грн., на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 грн.. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча він повідомлявся судовою повісткою та викликом через засоби масової інформації, а саме газети «Урядовий курєр» №10 від 19.01.2016 року, про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не надав. Заслухавши позивача та представника адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача про визначення порядку користування житловим будинком та поділ земельної ділянки по вул.Дундича 37 в м.Жмеринка відповідно до варіанту 2 Висновку експерта за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №227/33-015 від 30.11.2015 року, а також стягнення судових витрат підлягають до задоволення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст.1 Протоколу №1 до неї передбачає право кожної фізичної або юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Положеннями пунктами 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" передбачено, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Згідно частинам 1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1,2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. А ч.1 ст.153 ЗК України передбачає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. З свідоцтва видно, що [PERSON] померла 28.05.2013 року (а.с.8), яка при житті 15 01.2013 року склала нотаріально посвідчений заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я матиму право за законом, заповідаю в рівних частках кожному: [PERSON] та [PERSON]» (а.с.9,10). Син [PERSON] [PERSON], [INFO] (а.с.11), є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.13), який помер 13.09.2012 року (а.с.12). 20.05. та 27.05.2015 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку по вул.Дундича 37 м.Жмеринка та 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою, провівши державну реєстрацію (а.с.15,14,16,17,18,19), а відповідач [PERSON] свідоцтва не отримав, хоча [PERSON], як [PERSON], подав заява про прийняття спадщини до Жмеринської міської державної нотаріальної контори, відповідно до спадкової справи до майна померлої 28.05.2013 року [PERSON] (а.с.43-62). [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON], з метою вирішення питання поділу спадкового майна (будинку та земельної ділянки), викликала техніка, але відповідач відмовляється спілкуватися з даного приводу та не пускає на подвір'я, що стверджується висновком дільничного інспектора міліції Жмеринського РВУМВС від 06.03.2015 року (а.с.28). Відповідно до висновку №227/33-015 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року технічно неможливо розділити житловий будинок по вул.Дундича 37 м.Жмеринка, запропоновані варіанти встановлення порядку користування житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, а також варіанти розподілу земельної ділянки між співвласниками (а.с.105-152). Позивач та представник адвокат [PERSON] пропонують встановити порядок між співвласниками користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами домоволодіння №37 по вул.Дундича в м.Жмеринка відповідно до 2 варіанту додаток 3, та земельною ділянкою, за вказаною адресою, відповідно до 2 варіанту додаток 4, висновку №227/33-015 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року. Суд вважає, що вимоги позивача про встановлення порядку між співвласниками користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами домоволодіння №37 по вул.Дундича в м.Жмеринка відповідно до 2 варіанту додаток 3 та земельною ділянкою, за вказаною адресою, відповідно до 2 варіанту додаток 4, висновку №227/33-015 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1,29,93,181).

Outcome: approved