Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями. Свої вимоги мотивував тим, що 15 грудня 2016 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії. Крім того, 15 грудня 2016 року відповідачем подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована позивач. 09 березня 2017 року рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відповідачу призначено житлову субсидію. Однак відповідач не надала позивачу інформацію про реєстрацію шлюбу, тому позивачем на користь відповідача надміру виплачено грошову допомогу, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за період з лютого по квітень 2019 року у розмірі 3032 грн. 53 коп. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача надміру виплачену грошову допомогу, виплачену внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за період з лютого по квітень 2019 року у розмірі 3032 грн. 53 коп. та судовий збір. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 15 грудня 2016 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії (а.с. 12). Крім того, 15 грудня 2016 року відповідачем подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована позивач (а.с. 12 зв.). 09 березня 2017 року рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відповідачу призначено житлову субсидію (а.с. 14). 02 серпня 2019 року та 14 липня 2020 року на адресу відповідача направлено листи про повернення надміру отриманих грошових коштів за період з лютого по квітень 2019 року у розмірі 3032 грн. 53 коп. (а.с. 19, 22, 23). Позивач просить стягнути з відповідача надміру виплачену грошову допомогу, виплачену внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за період з лютого по квітень 2019 року у розмірі 3032 грн. 53 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про ненадання відповідачем інформації про реєстрацію шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач надав лист Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 липня 2020 року (а.с. 21). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат скористався процесуальним правом подачі письмових пояснень на заяву, відповідно до яких позовні вимоги визнав повністю. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так відповідно до п.1 ч. 1. ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Згідно п. 3 зазначеного Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія. Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках) (п. 4 Положення). Згідно п. 9 Положення Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг). Відповідно до п. 24 зазначеного Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Відповідно до п. 30 Положення - для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи. Відповідно до п. 30 зазначеного Положення для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи. Відповідно до п. 49 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Під час розгляду справи відповідачем 19 січня 2021 року сплачено на користь позивача сплачено грошові кошти у розмірі 3032,53 грн. в рахунок повернення субсидії, отриманої безпідставно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями (а.с. 40). 09 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача, відповідно до якої позивач не підтримує заявлені позовні вимоги через задоволення відповідачем заявлених позовних вимог повністю. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що вимоги Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] за участю третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями задоволенню не підлягають. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Після пред`явлення позову до суду відповідачем сплачено грошові кошти у розмірі 3032,53 грн. в рахунок повернення субсидії, отриманої безпідставно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 102,00 грн.

Outcome: approved