Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Просить поділити спільне майно подружжя. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після розірвання шлюбу із відповідачем постало питання поділу спільно нажитого майна подружжя. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує, та просить його задоволити. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Буського районного суду від 25.03.2014 року, яке набрало законної сили шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Окрім цього, за час спільного подружнього життя сторони придбали майно, яке є спільною власністю і котре позивачка [PERSON] просить поділити між нею та відповідачем,зокрема, квартиру [ADDRESS]. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно вимог ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи все наведене і те, що сторони, як подружжя, спільно нажили вище перелічене майно, проти поділу якого відповідач не заперечує, а також виходячи з вимог сімейного законодавства та беручи до уваги відсутність в сім'ї малолітніх дітей, суд вважає за можливе допустити узгоджений між сторонами поділ майна.

Outcome: approved