Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину до якої, зокрема, входить квартира [ADDRESS] прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті спадщину прийняли її сини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняв його син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняла його дочка [PERSON] . При зверненні позивачів до нотаріуса з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру в будинку квартирного типу, їм було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки виявлено розбіжності у типі об`єкта нерухомого майна - документ, що посвідчує право власності на майно видавався на «житловий будинок», а реєстрація проводилась на квартиру. Просять суд визнати за кожним з них в порядку спадкування право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Позовна заява надійшла до суду 03 вересня 2020 року. Ухвалою судді від 07 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначене на 12 жовтня 2020 року. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Халімон Н. М. повідомляє про визнання позову та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 281/2005 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , № 699/2018 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] та № 47/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина (а.с.19). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1945 року, що підтверджується копією посвідки про шлюб (а.с.26). Після смерті [PERSON] , спадщину, до якої зокрема входила квартира [ADDRESS] прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 грудня 1994 року, яке видано державним нотаріусом Куликівської районної державної нотаріальної контори Синицею Л. Ф. з реєстраційним написом БТІ від 07 грудня 1994 року (а.с.34). [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.20). Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 3232 від 06 листопада 2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] (а.с.28). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 281/2005 вбачається, що 14 вересня 2005 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.57). 14 вересня 2005 року [PERSON] звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою в якій відмовився від прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.57). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, спадщину після померлої [PERSON] прийняли її сини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. З матеріалів спадкової справи № 699/2018 вбачається, що 08 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Шістнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.70). 08 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Шістнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою в якій відмовився від прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.69) [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частину квартири та на грошовий вклад, які належали померлому [PERSON] (а.с.109-110). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, спадщину після померлого [PERSON] прийняв його син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] (а.с.21). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 3230 від 06 листопада 2019 року [PERSON] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-15). З матеріалів спадкової справи № 47/2019 вбачається, що 04 березня [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлого [INFO] брата [PERSON] 13 березня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.119). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261-1262 ЦК України діти спадкодавця віднесені до першої черги спадкоємців, а рідні брати спадкодавця віднесені до другої черги спадкоємців. Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину після померлого [PERSON] була його дочка - [PERSON] . Згідно з постановою в.о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2019 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що було виявлено розбіжності у типі об`єкта нерухомого майна, оскільки документ, що посвідчує право власності на майно видавався на «житловий будинок», а реєстрація проводилась на «квартиру» (а.с.30). Згідно з інформаційною довідкою виданою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 128 від 31.05.2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.12.1994 року № 1125 (а.с.35). Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з п.1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (яка втратила чинність 13.12.1995 року, але була чинною на момент реєстрації спірної нерухомості) реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Згідно з п. 7 вищезазначеної Інструкції реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком № 1. Свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріальними конторами включені до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР що міститься в додатку № 1 до Інструкції. Таким чином, встановлено, що реєстрація права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на той час. З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що за життя [PERSON] мала право власності на квартиру [ADDRESS] . Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що [PERSON] належало право власності на спірну квартиру, її спадкоємцями були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , а спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , суд вважає що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved