Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Підставою для позову вважає те, що 31.12.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 12.10.2016 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. З моменту народження сина відповідач з дитиною не проживає, не піклується про нього, не цікавиться станом його здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 798 грн. Відповідач не виконує покладених на батька обов`язків, не бере будь-якої участі у вихованні сина, за п`ятьз половиною років життя синане привітав його із Днем народження, не поцікавився життям дитини, при випадкових зустрічах вдає, що вони не знайомі. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено до участі в справі службу у справах дітей Уманської райдержадміністрації. Відповідно до ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.02.2021 залучено службу у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, зобов`язано подати суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відзив від відповідача до суду не надходив. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Правові наслідки позбавлення батьківських прав розуміє в повному обсязі. Не бажає бути споріднений з дитиною. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Бабій І.Г. вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] в повній мірі відповідає інтересам малолітньої дитини. [PERSON] систематично ухиляється від виконання обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Уманської райдержадміністрації до суду не з`явився. Про дату час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб та відповідає інтересам дитини. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.12.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 101 (а.с. 9). Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08.02.2016 на користь [PERSON] (позивача) стягнуто з [PERSON] (відповідача) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (а.с. 10). Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.09.2019 зменшено розмір аліментів, які були стягнуто на підставі рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08.02.2016 з [PERSON] до 1/5 частини усіх видів його доходу (а.с. 11,12). У відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується розрахунками заборгованості по виконавчих листах, виданих на підставі рішень суду (а.с. 13-16). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (ч. 4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав (ч. 1 ст. 164 СК України). Дитина проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 350 від 19.01.2021 до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Судом встановлено, що батько дитини - [PERSON] проживає окремо від дитини п`ять з половиною років, не належно виконує батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина, свідомо нехтує батьківськими обов`язками по відношенню до сина, зокрема, не цікавиться щоденним його життям, вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її матеріальним забезпеченням, тобто, систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина. За час перебування дитини в дошкільному закладі не цікавився сином, в дитячий заклад не з`являвся (а.с.17-20), має заборгованість по сплаті аліментів (а.с.13-16), погоджується з позбавленням його батьківських прав, правові наслідки позбавлення батьківських прав розуміє в повному обсязі, проти рішення служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради про доцільність позбавлення його батьківських прав не заперечує. Систематичне ухилення батька від виконання батьківських обов`язків є свідомою поведінкою батька, негативно впливає на життя і розвиток дитини, яка зростає без батьківського піклування, не отримує належного матеріального забезпечення та виховання. Орган опіки та піклування подав суду письмовий висновок № 283/03-01-37 від 04.03.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку після розлучення батьків малолітній син [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, мати забезпечує належні жилово- побутові умови проживання, розвитку та виховання сина, в родині хлопчик почуває себе комфортно. Батько дитини участі у вихованні сина не приймає, його життям не цікавиться, аліменти на утримання не сплачує, дитячі заклади не відвідує, сином не цікавиться, а тому вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . Суд вважає висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його сина обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка відповідно до змісту ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судами може застосовуватися як джерело права, викладеної у рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008, національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Також Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 вказано, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що аргументи позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини переконливі та виважені, докази надані до позовної заяви свідчать про невиконання батьківських обов`язків, відсутність будь-якого інтересу до дитини, позбавлення батьківських прав сприятиме інтересам дитини, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved