Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнено, просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими по вул. Прохолодна, 41 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області після померлого 11.06.2015 року [PERSON], видане державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори 23.02.2016 року за реєстровим № 129 на імя [PERSON]; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відомості про право власності [PERSON] на ? частку житлового будинку з господарчими спорудами, розташованими по вул. Прохолодна, 41 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, внесеними до нього на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2016 року, виданого державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 129. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.06.2015 року помер його брат [PERSON] Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими по вул. Прохолодна, 41 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На момент смерті брат був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Разом з ним був зареєстрований та проживав позивач, а тому він вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Інші спадкоємці померлого брата відсутні, дітей він не мав та не знаходився у зареєстрованому шлюбі. 25.05.2016 року позивач звернувся до Пятої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва на спадщину за законом, проте зясувалося, що колишня дружина померлого брата [PERSON], приховавши від нотаріуса факт розірвання шлюбу з померлим, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвала право власності на ? частку житлового будинку, що належала померлому. У звязку з цим у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою нотаріуса позивачу було відмовлено. Таким чином, відповідач шляхом оману отримала свідоцтво про право на спадщину. Позивач у судове засідання у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомили. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Виконавчого комітету Криворізької міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, під час ухвалення рішення у справі покладаються на розсуд суду. Судом ухвалено про розгляд справи без їхньої участі. Представник третьої особи Пятої криворізької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без участі представника. Також надали пояснення з приводу заявлених вимог, відповідно до яких 29.09.2015 року до Пятої криворізької державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 11.06.2015 року. Заявницею було надано всі документи, необхідні для оформлення спадкових прав на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, 41, у тому числі оригінал та копію свідоцтва про одруження на підтвердження шлюбних відносин зі спадкодавцем. Також нотаріусом було оглянуто сторінку 10 паспорту [PERSON], де в графі «сімейний стан» є відмітка про реєстрацію шлюбу із [PERSON] та відсутня відмітка про розірвання шлюбу. 23.02.2016 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя відповідача після смерті [PERSON] на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, 41, та здійснено реєстрацію вказаного нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав 26.02.2016 року. 25.05.2016 року до Пятої криворізької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], з усним повідомленням про намір одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, 41, після смерті його рідного брата [PERSON] Нотаріусом позивачу було розяснено, що свідоцтво про право на спадщину вже видано дружині спадкодавця [PERSON], на що позивач повідомив, що шлюб між спадкодавцем та відповідачем розірвано приблизно у 2011 році. Нотаріусом невідкладно здійснено запит до Інгулецького відділу ДРАЦС і зясовано, що дійсно шлюб розірвано 29.07.2011 року. Було вжито заходів для повідомлення [PERSON] про вказані обставини, на що вона не відреагувала, до нотаріальної контори не зявилася. Таким чином, у результаті документальної перевірки вказаних фактів було виявлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] було видано помилково через ненадання нею інформації про розірвання шлюбу зі спадкодавцем та підлягає визнанню недійсним, а також скасуванню у судовому порядку державної реєстрації права власності, здійсненої на підставі свідоцтва. У звязку з відсутністю спадкоємців першої черги спадкоємцем після померлого [PERSON] підлягає закликанню рідний брат спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину за фактом постійного проживання зі спадкодавцем. 03.06.2016 року [PERSON] за його заявою видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом для визнання у судовому порядку недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на імя відповідача, та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Судом ухвалено про розгляд справи без участі представника Пятої криворізької державної нотаріальної контори. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. (а. с. 15, 16). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] 10.09.1993 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2253, [PERSON] та [PERSON] на приватної спільної часткової власності належить по ? частки житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, 41 (а. с. 9). 24.05.1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. На підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.07.2011 року шлюб між ними розірвано (а. с. 91-93). 11.06.2015 року [PERSON] помер (а. с. 8). На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з ним на день його смерті за даною адресою були зареєстровані також серед інших позивач та відповідач (а. с. 17). 23.02.2016 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку, що згідно технічної документації в цілому має загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м, з господарчими будівлями, розташованими по вул. Прохолодна, 41 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області після померлого 11.06.2015 року [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 129 (а. с. 94). 26.02.2016 року за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно (а. с. 95). 25.05.2016 року до Пятої криворізької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з усним повідомленням про намір одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, 41, після смерті його рідного брата [PERSON], померлого 11.06.2015 року. Нотаріусом позивачу було розяснено, що свідоцтво про право на спадщину вже видано дружині спадкодавця [PERSON], яка прийняла спадщину за фактом проживання за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надала документальне підтвердження шлюбних відносин зі спадкодавцем свідоцтво про одруження, на що [PERSON] повідомив, що шлюб між спадкодавцем та відповідачем розірвано приблизно у 2011 році. Нотаріусом невідкладно здійснено запит до Інгулецького відділу ДРАЦС і зясовано, що дійсно вказаний шлюб розірвано 29.07.2011 року згідно з рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу. У результаті документальної перевірки вказаних фактів нотаріусом було виявлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] 23.02.2016 року за реєстровим № 129 на імя [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 11.06.2015 року, а також державна реєстрація права власності, здійснена на його підставі, є оспорюваними та підлягають визнанню недійсними і скасуванню у судовому порядку. 03.06.2016 року [PERSON] звернувся до Пятої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами після смерті брата для визнання у судовому порядку недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на імя відповідача, та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його брата [PERSON], оскільки свідоцтво про право на спадщину вже видано іншій особі через ненадання даних щодо розірвання шлюбних відносин (а. с. 7). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються ст. 1301 ЦК України. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем ("присутніх спадкоємців"), встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до п. 2 глави 15 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі Порядок), у разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або що вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов'язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Відповідно до п. 4.14 глави 10 розділу ІІ Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON] другої черги за законом, фактично прийняв спадщину після померлого брата за фактом постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] був розірваний, відповідач приховала від нотаріуса факт розірвання шлюбу зі спадкодавцем та шляхом оману отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], порушивши право позивача на спадкування за законом після померлого брата. Нотаріусом вчинено дії щодо повідомлення відповідача про виявлення факту розірвання шлюбу між нею та спадкодавцем та наявність спадкоємця за законом другої черги, який фактично прийняв спадщину, проте [PERSON] на повідомлення нотаріуса не відреагувала, до нотаріальної контори не зявилася. Таким чином, наведені факти свідчать про порушення права позивача на спадкування та наявність підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Відповідно до ст. 182 ЦК України\~ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» пункту 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн та 551,20 грн.

Outcome: approved