Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що [PERSON] мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями на спорудами розташований в с. Дебальцеве вул. Центральна, 12 Васильківського району Дніпропетровської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого Васильківською державною нотаріальною конторою 10.07.2007 року, реєстр №2210. Згідно заповіту від 11 грудня 2013 року посвідченого секретарем Дебальцівської сільської ради Васильківською району Дніпропетровської області [PERSON] заповіла позивачу все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі усе те на що вона мала права за законом на день її смерті. 09 лютого 2015 року [PERSON] померла. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], спадкова справа №124/15, і на частину спадкового майна видано свідоцтво про спадщину за заповітом . У звязку з тим, що нотаріально-оформлені документи на нерухомість реєструються нотаріусом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєструвати дублікат правовстановлюючого документу на померлу неможливо, і тому нотаріусом відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON] на вищеназваний житловий будинок . Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю документа підтверджуючого право власності на вищевказаний житловий будинок. Вважає, що у разі смерті особи якій належить нерухоме майно, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Нотаріально оформити спадщину і одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами не можливо зі-за відсутності правовстановлюючого документа, а тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. В звязку з чим, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Дебальцеве, вул. Центральна,12, Васильківського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом. До початку судового засідання сторони надали заяви про слухання справи у їх відсутність та про визнання позову відповідачем по справі. На підставі ч.2 ст. 158 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09 лютого 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). [PERSON] є спадкоємцем всього майна [PERSON] відповідно до заповіту від 11 грудня 2013 року(а.с.6). Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], спадкова справа №124/15, і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв'язку з відсутністю оригіналу документу підтверджуючого право власності. Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (ст. 25 ЦК України). Після смерті [PERSON] позивач не в змозі оформити своє право спадкоємця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв'язку з відсутністю оригіналу документу підтверджуючого право власності, відповідно до вимог ст.1233-1235 ЦК України. Згідно ст.3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Позов [PERSON] випливає з цивільних правовідносин, що ґрунтуються на визнанні права власності на майно в порядку спадкування, а тому підлягають розгляду в суді. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Дебальцеве, вул. Центральна,12, Васильківського району, Дніпропетровської області, належить на праві власності [PERSON], про що свідчить копія технічного паспорта виданого КП "Синельниківське МБТІ". Отримати оригінал правостановлюючого документу на ім'я померлої - неможливо. Фактична наявність спадкового майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті [PERSON], визнається сторонами по справі, не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому підлягає включенню до спадкового майна, з визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та

Outcome: approved