Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що з 04 березня 1965 року до 05 березня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу сторони збудували житловий будинок у смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області по вулиці Плеханова, 10 (старий номер забудови 4а та старий номер будинку за свідоцтвом 8) житловою площею 34,4 кв.м, загальною площею 50,6 кв.м. Всі документи з оформлення будинку були зареєстровані на відповідача, а саме: свідоцтво на забудову садиби за №948 від 31.03.1975 р. (вул. Плеханова, буд.4а), свідоцтво про право власності на будівлю від 15.04.1982 р. (вул. Плеханова, буд.8) та дублікат свідоцтва про право особистої власності на будівлю за №267 від 06.09.2013 р. (вул. Плеханова, буд.10). На даний час згоди про добровільний поділ майна сторонами не досягнуто. Позивач без відповідного правовстановлюючого документу зареєструвати своє право власності на майно не може, тому звернулася до суду та просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Плеханова, буд.10, обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за нею право власності на ? (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається: житловий будинок літ. А загальною площею 50,6 кв.м, житловою площею 34,4 кв.м, прибудова літ.А1, сарай літ.Б, убиральня літ.В, гараж літ.Г, літня кухня літ.Д, погріб з шийкою літ.П-г, паркан 1, басейн 2, розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Плеханова, буд.10; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, включаючи витрати на оплату правової допомоги адвоката. У судове засідання позивач не зявилася, до суду надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, зазначивши, що передала свої процесуальні повноваження адвокату. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, коротко виклавши обставини позову. У судове засідання відповідач не зявився. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на вимоги ч.1 ст.71 СК України про необхідність поділу майна в натурі. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази, а саме: копії паспорту, свідоцтв про шлюб, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2013 року, свідоцтва на забудову садиби, свідоцтва про право особистої власності на будівлі, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, довідки про зміну поштової адреси, технічного паспорту на житловий будинок, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що з 04 березня 1965 року до 05 березня 2013 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується відомостями, зазначеними у свідоцтві про шлюб серії І-ЖС №109791 від 18 травня 2012 року, у рішенні апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2013 року. Позивач має намір поділити майно, придбане за час перебування у шлюбі, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Плеханова, буд.10, який зареєстровано на імя відповідача, що підтверджується відомостями, зазначеними у свідоцтві на забудову садиби від 31 березня 1975 року за реєстраційним номером 948, у свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 15 квітня 1982 року за реєстровим номером 1412, в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 23 листопада 2015 року №48149569. Згоди про добровільний поділ майна сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спільною сумісною власністю подружжя стає майно, нажите подружжям під час шлюбу, незалежно від того, ким воно придбане: одним з подружжя чи в результаті їх сумісних дій. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Статтею 68 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, підтвердженням чому також є положення ст. 368 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Плеханова, буд.10 обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за позивачем право власності на ? частку цього житлового будинку та стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved