Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 27.05.2011 року ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (в особі СПД [PERSON] Володимирович), правонаступником якого являється ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали договір № 120236120 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. На підставі п. 2.2. договору, а також п.4.9. Правил отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід»ємною частиною цього договору, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна № 120236120 від 01.06.2011 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 3082,64 грн.. Відповідач зобовязався сплачувати платежі у загальній сумі 3082,64 грн., в такому порядку: перший платіж у розмірі 10%, тобто 308,26 грн. від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач мав сплатити 10 платежів по 308,26 грн.. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу, згідно договору, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 Правил та 5.4.2. Договору, і тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком структурою грошових нарахувань. Згідно структури грошових нарахувань відповідач сплатив лише 967,26 грн., з яких на підставі ст.534 ЦК України та п.6.8. Правил зараховано: 29,51 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в структурі колонка «Розподіл витрат. Штрафні санкції»); 937,75 грн. на погашення місячних орендних платежів (в структурі колонка «Розподіл оплат. Місячний платіж»). В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання заяви не погашена і становила 81634,43 грн., що складається з 2115,38 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 79426,41 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 92,64 грн. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання. Добровільно відповідач сплачувати заборгованість не погоджується, і тому позивач просив суд стягнути вказану суму заборгованості. 03 квітня 2015 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач зменшив позовні вимоги на 57922,04 грн. і тому заявлена сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, становить 23712, 39 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243,60 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи, повідомлено належним чином, представник позивача подала до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27.05.2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено договір № 120236120 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Згідно зазначеного договору клієнт бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників учасників вказаної системи, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT, зобов»язується на підставі договору забезпечити передачу йому обладнання, обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору, порядок отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невідємною частиною даного договору. Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до п.2.2. зазначеного договору, а також п.4.9, зазначених Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна № 120236120 від 01.06.2011 року, а саме телефона мобільного Nokia E5 Carbon Black. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 3082,64 грн.. Відповідач зобовязався сплачувати платежі у загальній сумі 3082,64 грн., в такому порядку: перший платіж у розмірі 10%, тобто 308,26 грн. від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач повинен був сплатити 10 платежів по 308,26 грн. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу, згідно договору, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п.14.2 Правил та 5.4.2. договору, і тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком структурою грошових нарахувань. Згідно структури відповідач сплатив лише 967,26 грн., з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п.6.8. даних правил зараховано: 29,51 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в структурі колонка «Розподіл витрат. Штрафні санкції»); 937,75 грн. на погашення місячних орендних платежів (в структурі колонка «Розподіл оплат. Місячний платіж»). В результаті розрахунку заборгованість відповідача, станом на день подання заяви не погашена. Добровільно відповідач сплачувати заборгованість не погоджується, а сума утвореної заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 23712, 39 грн.. Позивачем надано належний розрахунок заборгованості, а відповідачем жодних доводів на його спростування не надано. Пунктом 6.2 зазначених Правил, визначено, що строк, протягом якого відповідач повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого пакетом LeaseIT строку. Відповідно до п. 14.2 даних Правил, у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу, клієнт сплачує на користь оператора LeaseIT плату за прострочення платежу: в розмірі п"яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов"язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseIT. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобов»язань в розмірі 23712, 39 грн.. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved