Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] ,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що відповідно\~до архівного\~витягу з\~рішення №\~03-44/Р-157у\~від 20\~липня 2017\~року Виконавчого\~комітету Ленінської\~районної Ради\~народних депутатів\~м.\~Дніпропетровська від\~20\~травня 1994\~року за\~№ 164\~було змінено\~умови договору\~найму житлового\~приміщення,\~а самеквартири\~ [ADDRESS] ,\~з померлої\~матері [PERSON] \~на сина\~ [PERSON] ,\~у тому\~числі на\~дружину \~ [PERSON] ,\~сина \~ [PERSON] \~та доньок\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . У вказаній квартирі також зареєстрована з 10 вересня 2002 року відповідачка [PERSON] , яка є донькою [PERSON] \~та рідною\~сестрою[PERSON] . Але з січня 2015 року відповідачка у квартирі не проживає, особистих речей її у квартирі також не має, з того часу квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не сплачує, про фактичне місце її проживання їм не відомо. На підставі викладеного позивачі звертаються до суду з цим позовом, в якому просять визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року за вказаною справою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, також просили розглянути справу на підставі письмових доказів без допиту свідків, про допит яких вони заявляли клопотання. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив провести розгляд вищевказаної справи без його участі та прийняти рішення суду згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача та представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове\~рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому\~засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS] . Наймачами вказаної квартири є [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується архівним витягом з рішення № 03-44/Р-157у від 20 липня 2017 року Виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 20 травня 1994 року за № 164. Відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується паспортом на ім`я [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~серії [NUMBER] ,\~виданим Ленінським\~РВУМВС України\~в Дніпропетровській\~області від 29 квітня 1996 року, відповідно до якого на сторінці сьомій в особливих відмітках зазначені діти: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка в\~подальшому змінила\~прізвище на\~« [PERSON] »,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб Серії [NUMBER] , виданим виконкомом Малоорчицької сільської ради, Зачепилівського району, Харківської області, Україна 25 серпня 2012, про що зроблено відповідний актовий запис № 02. Факт реєстрації відповідача [PERSON] у квартирі підтверджується довідкою № 5664 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні\\будинку осіб від 30 липня 2020 року, виданою відділом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Відповідачка [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщенні з 2015 року, що підтверджується актами про її не проживання від\~01 серпня 2016 року, 10 липня 2020 року, складеними КП «ЖЭП № 34» ДГС у присутності свідків. Згідно із ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 71 ЖК України\~передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Суд вважає можливим захистити право позивачів шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а обраний позивачами спосіб захисту їх інтересів ґрунтується на законі. Аналізуючи зібрані\~по справі докази в їх сукупності,\~суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки заявлені позивачами вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved