Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати в свою користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] [PERSON],[INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з часу пред*явлення позову до суду. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народились: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З листопада 2013 року відповідач почав проживати окремо, припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Діти повністю перебувають на її утриманні. Відповідач працює неофіційно, бачиться з дітьми, однак жодного забезпечення дітям не надає. Їй важко самостійно утримувати двох дітей, які потребують повноцінного матеріального забезпечення для їх розвитку. Жодних коштів в добровільному порядку на потреби дітей не надає. Відповідач проживає окремо, інших утриманців не має, і зобов*язаний утримувати дитину, про стабільний дохід їй невідомо, тому просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з*явилась, подала заяву в якій позовні вимоги уточнила, просить стягувати з відповідача по 700 грн. на кожну дитину щомісяця, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісяця. Дослідивши матеріали справи, з"ясувавши її дійсні обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 04 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м.Львова, актовий запис №513. Судом встановлено, що діти 01.10.2000 та [INFO] є неповнолітніми, проживають з позивачкою, що стверджується довідкою Будинкоуправління №4 від 16.07.2014р., та перебувають на її утриманні, відтак потребують матеріальної допомоги від батька, тому з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач не працює, є працездатною особою, проживає окремо від дітей, інших утриманців не має, погодився з розміром на якому наполягає позивач, тому приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 700 грн. на утримання кожного із неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141,180,182,184 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3,

Outcome: approved