Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON] та просить: визначити порядок користування квартирою №13 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі наступним чином: виділити в користування [PERSON] житлові кімнати №6 на плані технічного паспорта площею 17,3 кв.м., житлову кімнату №7 на плані технічного паспорта площею 10,4 кв.м.; виділити в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату №5 на плані технічного паспорта площею 17,5 кв.м. та балкон площею 0,81 кв.м.; у спільному користуванні залишити кухню № 4 на плані технічного паспорта площею 5,2 кв.м., коридор № 1 на плані технічного паспорта площею 8,1 кв.м., туалет № 2 на плані технічного паспорта площею 1,1 кв.м., ванну кімнату № 3 на плані технічного паспорта площею 2,1 кв.м. відповідно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира №13 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі на праві спільної часткової власності належить позивачу та відповідачам. При чому позивачу належить 3/5 частин, а у власності відповідачів знаходиться по 1/5 частині. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] вчиняє перешкоди, що позбавляють позивача права користування та володіння і права власності на 3/5 частки квартири, просили в судовому порядку встановити порядок спільного користування квартирою. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили встановити порядок користування спірною квартирою відповідно до варіанта №1 судової будівельно-технічної експертизи , що відповідає заявленим вимогам. Відповідач [PERSON] (законний представник [PERSON] та [PERSON]В.) та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказали на відсутність спору щодо порядку користування квартирою, а також на необхідність встановлення порядку користування виходячи з кількості зареєстрованих членів сім. Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування [PERSON] вважає за можливе встановити порядок користування квартирою виходячи з розміру часток у праві власності. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. З наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власниками квартири №13 по площі Польовій, 1/1 в м. Житомирі є [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині у праві власності та [PERSON] у розмірі 3/5 частини у праві власності (а.с.9-10). Відповідно до технічного паспорта на квартиру №13 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі, остання складається із трьох кімнат загальною житловою площею 45,2 кв.м., а саме: жилої кімнати №5 - площею 17,5 кв.м. з прилеглим балконом - площею 0,81 кв.м., жилої кімнати №6 - площею 17,3 кв.м., жилої кімнати №7 - 10,4 кв.м., коридору №1 - площею 8,1 кв.м., кухні №4 - площею 5,2 кв.м., ванної кімнати №3- площею 2,1 кв.м. та туалету №2 - площею 1,1 кв.м. (а.с. 7-8). З копії довідки, виданої ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Житомир» [PERSON] вбачається, що в квартирі №13 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. З роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" вбачається, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. За положенням ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи з цих положень, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі. У справі, яка є предметом розгляду позивачами заявлено вимогу саме про встановлення порядку користування вказаною квартирою, тому, оскільки ЦК не містить окремої правової норми, яка б регулювала зазначені правовідносини, суд керується загальними нормами статтями 319, 358 ЦК. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 2, 3 статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов'язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Саме така правова позиція викладена в постанові ВСУ від 17.02.2016р. у справі №6-1500цс15. Суд також зазначає, що для вирішення спору виявилися необхідними спеціальні знання в області будівництва, тому судом в порядку ст. 143 ЦПК України, ухвалою від 02.03.2017 року, призначена по справі судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експерта №497/03-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.03.2017 року, експертом вказано, що, встановити порядок користування квартирою №13 в будинку по площі Польовій, 1/1 в м. Житомирі між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 3/5 та 2/5 не вбачається можливим. Проте, експертом надано три варіанти встановлення порядку користування квартирою №13 в будинку по площі Польовій, 1/1 в м. Житомирі між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], розроблені з відхиленням від ідеальних часток співвласників. Відповідно до варіанту №1, [PERSON] пропонується надати в користування кімнату №6 - площею 17,3 кв.м. та кімнату №7 площею 10,4 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] кімнату №5 площею 17, 5 кв.м. з прилеглим балконом; у спільне користування залишити [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: коридор (№1) - площею 8,1 кв.м., туалет (№2) - площею 1,1 кв.м., ванну кімнату (№3) - площею 2,1 кв.м. та кухню (4) - площею 5,2 кв.м. Відповідно до варіанту №2, [PERSON] пропонується надати в користування кімнату №5 площею 17, 5 кв.м. з прилеглим балконом та кімнату №7 площею 10,4 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] кімнату №6 - площею 17,3 кв.м.; у спільне користування залишити [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: коридор (№1) - площею 8,1 кв.м., туалет (№2) - площею 1,1 кв.м., ванну кімнату (№3) - площею 2,1 кв.м. та кухню (4) - площею 5,2 кв.м. Відповідно до варіанту №3, [PERSON] пропонується надати в користування 9/25 частин коридору №1 площею 2,92 кв.м., кімнату №6 - площею 17,3 кв.м. та кімнату №7 площею 10,4 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] кімнату №5 площею 17, 5 кв.м. з прилеглим балконом; у спільне користування залишити [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: 16/25 частин коридору (№1) - площею 5,18 кв.м., туалет (№2) - площею 1,1 кв.м., ванну кімнату (№3) - площею 2,1 кв.м. та кухню (4) - площею 5,2 кв.м. З огляду на викладене, зважаючи на наявність спору між сторонами щодо порядку користування житлом, про що свідчить поданий позов та заперечення відповідача про можливість встановлення конкретного порядку користування квартирою, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що справедливим буде встановлення порядку користування квартири №13 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі, відповідно до варіанту №1 висновку експерта №497/03-2017, а саме: надати в користування [PERSON] кімнату №6 - площею 17,3 кв.м. та кімнату №7 площею 10,4 кв.м.; надати в користування [PERSON] та [PERSON] кімнату №5 площею 17, 5 кв.м. з прилеглим балконом; надати у спільне користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: коридор (№1) - площею 8,1 кв.м., туалет (№2) - площею 1,1 кв.м., ванну кімнату (№3) - площею 2,1 кв.м. та кухню (4) - площею 5,2 кв.м. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved