Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2002 року придбала житловий будинок за адресою: м.Кіровоград, вул. Шумілова, 64, загальною жилою площею 52,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці розміром 560 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу частини будинку від 30.12.2003 року позивач продала відповідачу [PERSON] 9/25 частин зазначеного житлового будинку. Між ними як співвласниками постійно виникають сварки та суперечки з приводу порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовані їхні частини домоволодіння. Земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком є не поділеною та не встановлювалися межі земельної ділянки. Зазначила, що вона неодноразово пропонувала [PERSON] встановити порядок користування земельною ділянкою пропорційно часток в житловому будинку, однак остання категорично відмовляється. Тому виникла необхідність в судовому порядку визначити порядок користування спірною земельною ділянкою та виділення її в натурі відповідно до часток співвласників [PERSON] 16/25, [PERSON] 9/25. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, зазначили, що в звязку з тим, що відповідач придбала 9/25 частин житлового будинку до неї перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщена її частка житла та земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування. Дана земельна ділянка не була поділена між позивачем та відповідачем в порядку, передбаченому чинним законодавством України, та не було встановлено межі земельної ділянки. Між ними, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з даного приводу. Згоди про спосіб виділення в натурі належних їм часток із спільної часткової власності не досягнуто. Вважає, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідач зазначила про проживання разом з нею дитини-інваліда, яка має обмежені фізичні можливості та пересувається на інвалідному візку, при цьому не вказує, що ця дитина-інвалід не зареєстрована за вказаною адресою та не має взагалі жодного відношення до вказаної земельної ділянки. Таким чином, доводи відповідача в цій частині є безпідставними. Крім того, [PERSON] згідно довідки проживає за адресою [INFO], тобто вона не може створювати жодних перешкод для неї, як для відповідача, оскільки фактично проживає за адресою [INFO]. Вона згодна і вважає правильним розподіл земельної ділянки між співвласниками будинку згідно додатку № 2 судової будівельно - технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського НДІСЕ від 30.07.2014 року, на підставі якої було винесено рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда 10.10.2014 року. Їй виділено в особисте користування цільну ізольовану земельну ділянку площею 364,2 кв.м., що прилягає до фасадної, лівої бічної та задньої меж із збереженням існуючого вїзду/виїзду на земельну ділянку для квартири № 1 з боку вул. Шумілова. Відповідачу згідно вищезгаданого судового рішення виділили в особисте користування цільну ізольовану земельну ділянку площею 204,9 кв. м., що прилягає до фасадної, правої бічної та задньої меж із збереженням існуючого вїзду/виїзду на земельну ділянку для квартири № 2 з боку вул. Шумілова. Варіант виділення частково земельної ділянки у загальне користування для заїзду/виїзду сімї [PERSON] на свою земельну ділянку неможливий через відсутність нормативного розміру для проїзду між будівлями (прохід складає 1,55 м., замість 2,25 м). Вважає, що визначаючи порядок користування спірною земельною ділянкою, судовий експерт вірно визначив порядок користування вказаною земельною ділянкою, враховуючи ідеальні частки співвласників будинку і рівні умови землекористування. Просять виділити в натурі [PERSON] 16/25 частин земельної ділянки за адресою м. Кіровоград, вул. Шумілова, 64 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку, що передається в результаті його поділу в натурі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, зазначила, що дійсно згідно договору купівлі-продажу від 30.12.2003 року [PERSON] належить 9/25 частин житлового будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Шумілова, 64, позивачу [PERSON] належить 16/25 частин зазначеного житлового будинку, меж земельної ділянки не існує, роздільне користування спільним вїздом встановити не можливо у звязку із відсутністю нормативного розміру проходу з боку частини будинку, якою користується відповідач, проходу шириною 1,55 м. не достатньо для безперешкодного пересування дитини-інваліда, яка проживає з [PERSON], їй не виділено у загальне користування земельну ділянку для заїзду/виїзду на свою земельну ділянку, вважає, що земельна ділянка повинна залишитися в загальному користуванні. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради, Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені про розгляд справи, від представника Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради надійшла заява, в якій просять провести розгляд справи за відсутності їх представника на підставі наявних у справі даних, доказів та чинного законодавства. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до договору купівлі -продажу від 27 лютого 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 810, позивач [PERSON] купила жилий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами за адресою: м. Кіровоград, вул. Шумілова, 64, розташованого на земельній ділянці розміром 560 кв.м.(а.с. 3). Згідно договору купівлі-продажу частини будинку від 30 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3964, вбачається, що [PERSON] продала [PERSON] 9/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м.Кіровограді по вул. Шумілова, 64, відповідно до заяви власника відчужується в житловому будинку кімната 11,4 кв.м., 11,2 кв.м., коридор 4,3 кв. м., загальною площею 26,9 кв.м., сіні «а1», «а», сараї «В», «в». огорожа «а», замощення 1 знаходяться в загальному користуванні, цей житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 560 кв.м.(а.с. 31, 32). Таким чином, [PERSON] належить 16/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м.Кіровограді по вул. Шумілова, 64, а [PERSON] належить 9/25 частин зазначеного житлового будинку, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.05.2004 року ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації (а.с. 4). Згідно технічного паспорту ОКП «КООБТІ» № 29808 від 09.12.2008 року домоволодіння по вул. Шумілова, 64 у м. Кіровограді розташоване на земельній ділянці площею 560,0 кв.м (а.с. 5-7). Судом встановлено, що угоди про порядок користування та розпорядження спірною земельною ділянкою по вул. Шумілова, 64 у м. Кіровограді між сторонами укладено не було. Крім того, з моменту придбання частини будинку між сторонами, як між співвласниками зазначеного житлового будинку, також не була укладена угода про порядок користування та розпорядження земельною ділянкою площею 560,0 кв.м по вул. Шумілова, 64 у м. Кіровограді. Згідно висновку № 1039, 1040 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.07.2014 року експертом пропонується єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою за адресою: м.Кіровоград, вул. Шумілова, будинок № 64 відповідно до часток кожного із співвласників зазначеного домоволодіння, виходячи з площі земельної ділянки 569,1 кв.м, з яким згодна позивач, а відповідач не погоджується. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 зазначено, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру їх частки у вартості будинковолодіння на час виникнення спільної часткової власності. При вирішенні спору суд з"ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень, можливість проходу з вулиці на подвір"я. З висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.07.2014 року вбачається, що рішенням Кіровоградського міськвиконкому від 26.10.1053 року за № 1119 була виділена земельна ділянка по вул. Шумілова, 64 площею 560 кв. м. Земельна ділянка має форму багатокутника, поділена металевою огорожею на 2-і частини, має один вїзд/виїзд для власника квартири № 1 на вул. Шумілова, яким користується позивач [PERSON] та один вхід/вихід для власника квартири № 2, яким користується відповідач [PERSON], площа земельної ділянки складає 569,10 кв.м. (а.с.77) Варіант виділення частково земельної ділянки у загальне користування для заїзду/виїзду співвласника [PERSON] на свою земельну ділянку на розгляд суду експертом не пропонується через відсутність нормативного розміру для проїзду між будівлею літ. «Г» - гаражем та квартирою № 1, де прохід складає - 1,55 м., замість - 2,25 м. (а.с. 78 зворотній бік). Установлено, що висновком проведеної судової будівельно - технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.07.2014 року визначено варіанти розподілу в натурі земельної ділянки та визначено порядок її користування виходячи із земельної ділянки площею 569,10 кв. м. Згідно з договором купівлі продажу від 27 лютого 2002 року, укладеним між [PERSON], [PERSON] і [PERSON], будинок, який є предметом цього договору, розташований на земельній ділянці площею 560 кв.м. Враховуючи те, що розмір земельної ділянки, яку зазначає позичка, та яка досліджувалась експертом, різний, висновок експерта викликає сумнів. Позивач відмовилась від проведення повторної експертизи згідно ст.150 ЦПК України у звязку з відсутністю коштів. Підпунктом «г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 19 березня 2010 року № 2 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», передбачено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст.120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. Згідно ч. 1 ст.120 Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент укладення правочинів) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно - правових угод, а право користування на підставі договору оренди. Відповідно до ч.1, 2 ст.125 Земельного кодексу України право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. У відповідності до ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до ст.ст.125,126 Земельного Кодексу України будь-яких правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку про право власності або право користування сторони не одержували. Приймаючи до уваги вищевикладене, те, що спірна земельна ділянка поділена металевою огорожею на 2-і частини, має один вїзд/виїзд для власника квартири № 1 на вул. Шумілова, яким користується позивач [PERSON] та один вхід/вихід, який складає - 1,55 м., замість - 2,25 м. згідно нормам ДБН, для власника квартири № 2, яким користується відповідач [PERSON], будь-яких правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку про право власності або право користування сторони не одержували, суд приходить до висновку, що виділити в натурі [PERSON] 16/25 частин земельної ділянки за адресою м. Кіровоград, вул. Шумілова, 64 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд не можливо, земельна ділянка повинна залишитися в загальному користуванні, тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. У відповідності до ст.79, ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача - [PERSON]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 738 грн. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2014 року було скасовано. Згідно ч. 2 ст. 380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, повинен зобовязати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. 11 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомиргородського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ВП № 46354771 у відповідності до п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повною та фактичною сплатою, тобто стягнуто на підставі виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 26 грудня 2014 року згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] 859,80 грн. судових витрат та судового збору (а.с.166-168). Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2014 року було скасовано, у відповідності до ч. 2 ст. 380 ЦПК України суд ухвалюючи рішення, повинен зобовязати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням, тому необхідно застосувати поворот виконання рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третіх осіб Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради, Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області про виділ земельної ділянки в натурі, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 121 грн. 80 коп. судового збору та витрати на проведення судової експертизи в сумі 738 грн., стягнутих за виконавчим листом, виданого 26 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда.

Outcome: approved