Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третьої особи: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., в якому просить визнати виконавчий напис №3833, виданий 14 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Свій позов мотивує тим, що 15 серпня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було підписано анкету-заяву про приєднання Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» б/н з встановленням кредитного ліміту. На підставі укладеного кредитного договору він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Між тим, 14 вересня2016 рок приватним нотаріусом Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис за № 3833 щодо стягнення з нього невиплаченої в строк відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору та розрахунку заборгованості за даним договором станом на 30.06.2016 року на загальну суму 228438 грн. 39 коп.. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, у зв'язку із чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Представник відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що період за який проводиться стягнення є з 15 серпня 2013 року по 30 червня 2016 року, а виконавчий напис нотаріусом вчинено 14 вересня 2016 року, тобто в межах трирічного строку, передбаченого ЗУ «Про нотаріат». З виписки з рахунку боржника, вбачається, що останній платіж по кредитному договору у розмірі 500,00 грн. позивачем було здійснено 04 червня 2014 року, тобто своїми діями [PERSON] визнав борг та перервав строк позовної давності. Тому, вважає посилання позивача на норми ЦК України безпідставними. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та розглядати справу у їх відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, а також врахувавши письмові заперечення відповідача, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.08.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір, який складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. За умовами договору відповідач надав позивачу кредитні кошти у розмірі 2300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з наданої представником відповідача копії заяви, ПАТ КБ «ПриватБанк», 16 серпня 2016 року, звернулося до Приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Завалієва А.А. , із заявою про вчинення виконавчого напису на Копії Кредитного договору № б/н від 15 серпня 2013 року, для стягнення з [PERSON] боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме 228438,39 гривень. На підставі даної заяви, 14.09.2016 року приватним нотаріусом Чергінівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 3833, відповідно до якого з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 15.08.2013 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 30.06.2016 року, грошових коштів у сумі 228438 грн. 39 коп., з урахуванням: - заборгованості за тілом кредити у розмірі 45294 грн. 29 коп.; - заборгованості за відсотками у розмірі 169539 грн. 89 коп.; - заборгованості з комісії та пені у розмірі 2250 грн. 00 коп.; - заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 10854 грн. 21 коп.. Стягнення здійснюється за період з 15.08.2013 року по 30.06.2016 року. Між тим, з наявної в матеріалах справи копії рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2015 року, за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вбачається, що вказаний позов даним рішенням було задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15 серпня 2013 року в розмірі 2300,00 грн., яке набрало законної сили. Разом з тим, на підставі виконавчого листа № 2/381/1167/17 виданого Фастівським міськрайонним судом 23 червня 2016 року про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 2300,00 гривень, головним державним виконавцем Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Турською Л.В., 28 липня 2017 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було направлено ТОВ «Юридична компанія «Статіо Груп», для виконання. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Згідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються оригінали нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, стягував надав нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, а саме копію заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 26 червня 2012 року, що суперечить вимогам закону. Між тим, до обов'язку нотаріуса входить перевірка безспірності боргу після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання, однак, як вбачається з матеріалів справи, безспірність боргу нотаріусом не перевірена. Враховуючи вищевикладене, документи, які подає стягувач, повинні підтверджувати не лише заборгованість боржника та встановлювати прострочення виконання зобов'язання, а й безспірність цих фактів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначається в Узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмов в їх вчиненні, однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто залишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що виконавчий напис вчинений нотаріусом в порушення п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, а тому суд приходить до висновку про відсутність визначених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат" підстав для вчинення приватним нотаріусом 14 вересня 2016 року виконавчого напису. Окрім того, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2015 року, з позивача на користь відповідача вже було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором б/н від 15 серпня 2013 року в розмірі 2300,00 гривень. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., що підтверджено квитанцією № 12892457 від 30 червня 2017 року.(а.с. 1). На підставі викладеного, та

Outcome: approved