Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання за нею права на обов'язкову частку в спадщині після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] р., в розмірі ? частини всього спадкового майна. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Пояснила, що [INFO] р. померла її матір [PERSON] Після смерті останньої дізналась про наявність заповіту, за яким більшу частину спадкового майна успадковують відповідачі. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 31 грудня 2013 р. їй відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним вказаного заповіту. Однак оскільки на момент смерті матері вона являлась пенсіонером, тобто непрацездатною особою, просить суд, в порядку визначеному ст. 1241 ЦК України визнати її право на обов'язкову частку в спадковому майні. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вважає, що позивач не вправі претендувати на спадкування майна матері, оскільки ще за життя остання компенсувала позивачу її частку спадкового майна у грошовому еквіваленті. При цьому жодних доказів такої компенсації суду не представив, точної суми назвати не зміг. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились на адресу суду скерували заяви в яких просять судовий розгляд проводити у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], яка до одруження носила прізвище [PERSON] (а.с. 8), являється донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] р. та залишила заповіт (а.с. 9) згідно з яким більшу частину спадкового майна, зокрема нерухоме майно у виді 2/3 частин квартири та земельної ділянки, заповіла відповідачам. У відповідності до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України непрацездатні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Із місту ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 N 1058-IV випливає, що особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку являються непрацездатними громадянами. Згідно копії пенсійного посвідчення від 24.02.2009 р., № [NUMBER] (а.с. 74) [PERSON], [INFO] являється пенсіонером. Отже оскільки станом на момент смерті спадкодавця [PERSON], позивач являлась непрацездатною особою, така у відповідності до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України, має право на спадкування половини частки спадкового майна, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи № 5/2010 спадкодавця [PERSON] та з листа Четвертої львівської державної нотаріальної контори (а.с. 57) вбачаться, що спадкоємцями першої черги померлої [PERSON] являються її доньки [PERSON] та [PERSON], які також мають право на обов'язкову частку. Отже оскільки частка позивача у випадку спадкування за законом становить ? частину спадкового майна, її обов'язкова частка дорівнює ? частині. Враховуючи вищенаведені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволити позовні вимоги в повному об'ємі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує вартість спірної частини спадкового майна, вказану в листі державного нотаріуса (а.с. 57) в розмірі 33957 грн.

Outcome: approved