Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Верховинського районного суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року було частково задоволено її позовні вимоги у справі за її позовом до Ільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, а саме: визнано незаконним та скасовано наказ директора Ільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №63 від 15 вересня 2014 року в частині встановлення їй педагогічного навантаження в кількості 14,5 годин протягом навчального тижня та зобов'язано директора Ільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів поновити попередні умови праці шляхом встановлення повного тижневого навантаження в кількості 18 годин, в тому числі 15 годин за рахунок інваріантної складової. В задоволенні позовних вимог щодо виплатити різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи відмовлено, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заробітна плата педагогам Ільцівської ЗОШ І-ІІІ ст. нараховується та виплачується не адміністрацією школи, а відділом освіти Верховинської РДА. Просить забов'язати відділ освіти Верховинської РДА виплатити їй різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в період з 15 вересня по 17 грудня 2014 року та допустити рішення до негайного виконання. В попередньому судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - відділу освіти Верховинської РДА Дроняк О.В. позовні вимоги в попередньому судовому засіданні визнала в повному обсязі, їй роз'яснено наслідки визнання позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] у справі за її позовом до Ільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, а саме: визнано незаконним та скасовано наказ директора Ільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №63 від 15 вересня 2014 року в частині встановлення їй педагогічного навантаження в кількості 14,5 годин протягом навчального тижня та зобов'язано директора Ільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів поновити [PERSON] попередні умови праці шляхом встановлення повного тижневого навантаження в кількості 18 годин, в тому числі 15 годин за рахунок інваріантної складової. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 6-10). Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Із довідки, виданої відділом освіти Верховинської РДА видно, що протягом вересня-грудня 2014 року [PERSON] у зв'язку із зменшенням тижневого навантаження отримувала нижчу заробітну плату, та різниця за цей період між фактично отриманою позивачкою заробітною платою, у зв'язку з виконанням нижчеоплачуваної роботи та заробітною платою, яку вона могла б отримати за виконання роботи при повному тижневому навантаженні в кількості 18 годин становить 1231,13 грн. (а.с. 12). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача слід стягнути в користь позивача заробітну плату за час виконання нижчеоплачуваної роботи в період з 15.09.2014 року по 17.12.2014 року в сумі 1231,13 грн. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Також відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині присудження заробітної плати у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Outcome: approved