Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що в період з липня 2011 року по березень 2012 року вона зустрічалась з [PERSON]. У звязку з тим, що вона завагітніла вони планували укласти шлюб, але у травні 2012 року вона дізналась, що у відповідача має бути дитина від іншої жінки і вони розірвали стосунки. 12 вересня 2012 року вона народила від [PERSON] сина [PERSON], який проживає з нею. У вересні 2015 року відповідач визнав своє батьківство. На сьогоднішній день відповідач частково приймає участь у вихованні та утриманні дитини та останнім часом при виплаті коштів у них виникають конфліктні ситуації. На підставі викладеного позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], 20.06.1983р.н., на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~вимог ст.ст.\~19,\~274\~ЦПК України\~справа за\~позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін народилася дитина неповнолітній син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі [PERSON] (а.с. 4). На даний час дитина [PERSON] проживає з матірю, знаходиться на її утриманні. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обовязку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved