Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є сестрою [PERSON] , який помер [INFO] в м. Суми. Крім того, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,9036 га, кадастровий № 5923887200:02:001:0067, а також на земельну ділянку площею 1,9322 га, кадастровий № 5923887200:02:001:0153, розташовані на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] в м. Суми. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON] , прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до приватного нотаріуса. До спадкового майна входять дві земельні ділянки площею 1,9036 га та 1,9322 га, розташовані на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на необхідність підтвердження родинних відносин з братом, просила задовольнити позов в цій частині. Крім того, в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно відсутні, просила також визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування після смерті брата. При цьому, у позовній заяві позивач просила розглянути вказану справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в судове засідання також не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, пояснень щодо позову не направила. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] в м. Суми помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2019 вбачається, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] , а 27.06.2018 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. після його смерті було заведено спадкову справу № 40/2018, згідно з матеріалами якої спадкоємцем за законом є сестра померлого - [PERSON] (а.с. 22). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 22.06.2018 вбачається наявність актового запису від 01.04.1964 № 05, складеного виконкомом Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, про народження в с. Руднєве [PERSON] , [INFO] , батьками якого вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с. 11, 12) підтверджена та обставина, що [INFO] в с. Руднєве народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що позивач у справі є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] в м. Суми. Таким чином, враховуючи зазначене, на підставі ст. 1262 ЦК України позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідного брата - [PERSON] . До спадкового майна входять дві земельні ділянки площею 1,9036 га та 1,9322 га, розташовані на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, які належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2010 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- СМ № 018605 від 17.11.1999 (а.с. 22). Разом з тим, нотаріусом в оформленні спадкових прав на вказані земельні ділянки позивачу відмовлено через відсутність документів, які посвідчували б право власності померлого на зазначене нерухоме майно, що видно з вище вказаної постанови нотаріуса від 01.04.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 22). В той же час, з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.02.2019 вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок «рілля» площею 1,9322 га та 1,9036 га, з кадастровими №№ 5923887200:02:001: 0153 та 5923887200:02:001:0067, наданими для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 14-19). Згідно пунктів 9-10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та те, що відновлення правовстановлюючого документа на землю в позасудовому порядку є неможливим, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved