Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки №00123 від 26.02.2019 року, виданої обслуговуючим кооперативом "Сорохтея 37" про реєстрацію та склад сім`ї у нежитловому приміщенні (будинку) осіб зареєстровані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (дружина). Зазначає, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , більше як десять років не проживають у квартирі [ADDRESS] , тому втратили право користування житлом, яке на праві особистої власності належить [PERSON] . Відповідачі не несуть жодних обов`язків по оплаті житла, так як в ньому не проживають, однак у зв`язку із їхньою реєстрацією позивач несе додаткові витрати на оплату жиилово-комунальних послуг. Просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили його задовольнити. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та публікаціями оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котрі міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. Згідно копії ордера №001823 виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської Ради депутатів трудящих від 14.10.1977 року [PERSON] надано право на зайняття трьохкімнатної квартири площею 45.02 кв.м. в квартирі [ADDRESS] , з сім`єю в складі чотирьох чоловік - [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка). З карточки прописки від 21.06.2002 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 30.11.1992 року [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З довідки №00123 від 10.09.2020 виданої Обслуговуючим кооперативом Сорохтея 37 встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту виданого Обслуговуючим кооперативом Сорохтея 37 про не проживання особи за місцем реєстрації від 07.09.2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак не проживають за місцем реєстрації більше десяти років. З довідки засвідченої Головою правління ОК Сорохтея 37 від 07.09.2020 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] засвідчили, про те, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді з ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області, яка надійшла до суду 27.10.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 05.09.2006 року. Згідно відповіді з ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області, яка надійшла до суду 27.10.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.12.2008 року. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідачі суду не подав. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] більше 10 років. Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved