Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівліпродажу від 06.10.2004 року , посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 19.09.2007 року позивач зареєстрував у квартирі відповідача, оскільки останній про це попросив. З липня 2010 року відповідач виїхав на постійне проживання до АРК Крим, в квартирі не проживає, але і знятися з реєстрації в квартири не бажає. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Оскільки це створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2004 року , посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] Як вбачається з [PERSON] з Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Первомайської міської ради від 19.01.2017 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], АРК значиться зареєстрований в [INFO]. Відповідно до акту ТОВ "Комунтехбудсервіс" від 22.11.2016 року затвердженого членами комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] [INFO] в квартирі № 68 будинку № 26 в будинку № 26, по вул. Коротченко в м.Первомайську Миколаївської області не проживає у звязку із тим, що вибув на постійне місце проживання до АР Крим . Згідно зіст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи із змісту закону в поєднанні з нормами ст.ст. 1, 6, 9 ЖК України,ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, має передбаченіст. 64 ЖК України права та несе обов'язки щодо користування цим приміщенням. Положеннямист. 33 Конституції Українита вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, так і для відмови в цьому. В цьому ж Законі визначено поняття місця проживання особи, яким є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Відповідно дост. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно дост. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила правокористування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що позов є законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Outcome: approved