Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування земельну ділянку, площею 0,25 га, передану під забудову, що знаходиться по вул. Тюріна Володимира,45 в с. Ваці, Полтавського району та області, як за спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON], померлого 06.06.2015 року. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. В ході проведення підготовчого судового засідання сільський голова [PERSON] сільської ради [PERSON] позов визнав, підтвердив, що на підставі рішення [PERSON] сільської ради Полтавського району від 20.09.1997 року № 98 ( а.с. 21 ), спадкодавець [PERSON], який помер 06.06.2015 року, являвся власником земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована в с. Ваці Полтавського району та області. Після його смерті земельною ділянкою продовжує користуватися позивач по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 06.06.2015 року помер [PERSON], який являвся позивачу чоловіком ( а.с. 12 ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, в тому числі і земельна ділянка, площею 0,25 га, передану під забудову, що розташована по вул. Тюріна Володимира, 45 в с. Ваці, Полтавського району та області. За життя померлий заповіт не залишив. Спадкоємцями першої черги є його дружина та діти [PERSON] та [PERSON] Діти спадкодавця відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача по справі ( а.с 15 ). В установлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на ? частину трикімнатної квартири, що розташована в м. Полтаві, по вул. Нариманівській,45а ( а.с. 13 ). Крім того, за життя померлий [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради Полтавського району № 61 від 25.05.1995 року отримав у користування земельну ділянку, площею 0,25 га під забудову, яка розташована за адресою : Полтавська область, Полтавський район, с. Ваці, вул. Тюріна Володимира,45 ( а.с. 20 ). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району від 20.09.1997 року № 98, вищевказану земельну ділянку передано [PERSON] у приватну власність ( а.с. 21 ), однак останній не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку у зв`язку зі смертю. Пунктами 1?3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 25 грудня 1992 року № 15-92 постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених\~Земельним кодексом України. Установлено, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у ст. 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов'язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Передбачено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Дію ст. 23 ЗК України від 1990 року ( у редакції , чинній на момент виникнення спірних правовідносин ), згідно з якою право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів,- зупинено щодо власників земельних ділянок, визначених у ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України « Про приватизацію земельних ділянок » від 25 грудня 1992 року № 15-92. Тобто, право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га під забудову у с. Ваці Полтавського району Полтавської області\~ виникло на підставі рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від\~\~ 20 вересня 1997 року № 98 на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» . Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно позбавляє позивача, спадкоємця померлого, можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на земельну ділянку та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнання за [PERSON] права власності на вищевказану земельну ділянку, площею 0,25 га, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] являється спадкоємцем після померлого, який був власником земельної ділянки, то відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved