Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] (далі-Відповідач) та громадянин [PERSON] усиновили малолітню [PERSON], [INFO] Зазначають, що 03 березня 2015 року [PERSON], [INFO] поставлена на облік служби у справах дітей Ірпінської міської ради, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. Зазначають, що Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Зазначають, що 23 жовтня 2015 року було відібрано у матері [PERSON] малолітню доньку [PERSON], [INFO] та влаштована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей для проходження соціально-психологічної реабілітації. Враховуючи все вище викладене, просили позбавити Відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] та передати її органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації для влаштування її подальшої долі; стягнути з Відповідача аліменти на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати малолітня дитина у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Представник позивача в судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явилася, позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав заперечення, в частині вимог про передачу дитини органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації для влаштування її подальшої долі просив відмовити та, відповідно, вилучити їх з числа третіх осіб. Суд, заслухавши думку учасників процесу, прокурора, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та громадянин [PERSON] усиновили малолітню [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що 03 березня 2015 року [PERSON], [INFO] поставлена на облік служби у справах дітей Ірпінської міської ради, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. Судом встановлено, що Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Судом встановлено, що 23 жовтня 2015 року відібрано у матері [PERSON] малолітню доньку [PERSON], [INFO] та влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей для проходження соціально-психологічної реабілітації, що підтверджується відповідним Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, відповідно до положень абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення і поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом беззаперечно встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON], своєю поведінкою та діями довела, що насправді не зацікавлена її долею, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, суд позбавляє відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Крім того, встановлено, що відповідач, як мати малолітньої [PERSON], ухиляється від виконання обов'язків по її матеріальному утриманню, позбавлення батьківських прав не звільняє Відповідача від обов'язку щодо утримання дитини, тому суд задовольняє позовні вимоги про стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік та матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, яка є працездатною, і стягує з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі. На підставі, ст. ст. 150, 155, 157, 164 -166, 180 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved