Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивачка 04.12.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на спірне майно. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що спірне будинковолодіння належить до колгоспного двору. На момент набрання чинності Закону України «Про власність» (станом на 15.04.1991 р.) у дворі проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому останні стали співвласниками спірного будинковолодіння у рівних частках. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками по 1/3 частці. Після смерті [INFO]. [PERSON] належну йому частку прийняли в рівних долях його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Після померлої [INFO]. [PERSON] належну їй частку прийняли її дочка [PERSON] в порядку спадкування за законом. Отже, позивач [PERSON] стала власником цілого домоволодінні.. Проте, позивач [PERSON] в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право на спадщину на належну покійному її батькам частки у будинковолодінні, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, а будинковолодіння є колишнім колгоспним двором. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, на адресу суду направили заяву, в якій просили розгляд справи проводити в їх відсутності. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, від них до суду надійшли заяви, у яких вони позов визнали, просили справу розглянути у їх відсутності. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що предметом спору по справі є право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] Вказане будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 1990-1991 р.р. у господарстві проживали батьки позивачки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 22.02.1990р. року виконавчим комітетом Узинської сільської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності на майно колишнього колгоспного двору, і останній зазначений його головою. Оскільки, на день введення в дію Закону України "Про власність" (15 квітня 1991 р.) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, тому вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/3 частці, однак, на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №111 від 14.06.1989 року, виконавчим комітетом Узинської сільської ради 22.02.1990 р. свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння видане тільки на ім'я [PERSON] Після смерті [INFO]. батька, [PERSON] належну йому 1/3 частку в спірному будинковолодіння успадкували в рівних долях його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Після померлої [INFO]. [PERSON] належну їй частку (1/2) прийняли її дочка [PERSON] в порядку спадкування за законом, відповідно до вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, у зв'язку з тим, що спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і по даний час проживає в спадковому будинковолодінні, що стверджується довідкою Колодіївської сільської ради 23.07.2015р. за №249 та 29.11.2018р. за №555. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, суд приходить до переконання, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на спірне будинковолодіння, загальна вартість якого на даний час складає 195757 грн., з підстав 1/3 частки - на праві спільної сумісної власності, як члену колишнього колгоспного двору, 1/6 частки - в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] і Ѕ частки - в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123, 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 386, 392, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved