Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Токмацького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 49/16, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.07.2014 року. У вказаній квартирі зареєстрована колишня власниця - [PERSON], відповідач по справі. Починаючи із липня 2014 року відповідач за місцем реєстрації не проживає. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно наданої заяви просиа про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає.ть суд розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заяв Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечує проти задоволення позову. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не порушує її чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 49/16, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.07.2014 року. У вказаній квартирі зареєстрована колишня власниця - [PERSON], відповідач по справі. Починаючи із липня 2014 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідкою ПП «Центр» від 05.10.2015 року. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якого приєдналася Україна 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319 ЦК України). Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.391, 392 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 наведеного Кодексу). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливі лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрацією відповідача у спірному житловому приміщенні позивач не правомірно обмежена у здійснені свого права власності на нього - володіння, користування та розпорядження. Відповідач витрат на утримання квартири та оплату комунальних послуг не несе. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги, що відповідач, не проживає в [INFO] з липня місяця 2014 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації.

Outcome: approved