Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна колгоспного двору та частку майна члена бувшого колгоспного типу двору, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони проживають в [INFO] (бувша вул. Першотравнева) Жовківського району в будинку, який відносився до колгоспного типу двору головою якого була мати позивачки [PERSON] - [PERSON], яка померла 03.08.1995 року. Членами двору були [PERSON], її чоловік [PERSON], та їх двоє дітей [PERSON], [PERSON]. На ім»я [PERSON] було зареєстровано право власності на майно двору. Після смерті голови двору [PERSON], належну їй частку в майні двору прийняла дочка [PERSON], що стверджено свідоцтвом про право на спадщину від 2.04.1999 року. Така частка становить 1/5 майна двору. 07.11.2015 року помер член двору [PERSON] що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 406430 виданим Надичівською сільською радою. При житті він склав заповіт, яким все належне йому майно заповів дочці [PERSON] На день смерті йому належала частка в майні двору в с. Звертів по вул. Незалежності, 106 Жовківського району та земельна частка (пай) площею 1,48 га на території Надичівської сільської ради. Про спадкування [PERSON] звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори де відкрито спадкову справу після смерті батька [PERSON], однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на частку батька та відсутній сертифікат встановленого зразка постановою Кабінету Міністрів України № 801 від 12.10.1995 року та роз»яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно. Крім того позивачі, як члени двору мають право на рівні частки в майні двору які становлять по 1/5 кожного, але не можуть зареєструвати таких часток, а їм в сільській раді роз»яснено про судовий порядок визнання права на таке майно. Член двору [PERSON] відмовився від оформлення права на свою частку, про що подав заяву про оформлення частки на ім»я [PERSON]. Позивачі в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять задовольнити позов оскільки інакшого способу зареєструвати право на належне їм майно без рішення суду неможливо. Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з»явилися, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені однак суду надіслані листи про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засідання досліджено заявлені в матеріалах справи письмові докази, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], належить задовольнити з наступних підстав. З виписки із погосподарської книги Надичівської сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року господарство в с. Звертів по вул. Незалежності 106 відносилося до колгоспного типу двору головою якого була [PERSON], яка померла 03.08.1995 року. Членами даного двору була дочка голови двору [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх двоє дітей [PERSON]І.( дошлюбне [PERSON]) та [PERSON] Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Після смерті голови двору [PERSON] належну їй 1/5 частку майна двору успадкувала її дочка [PERSON], позивачка по справі, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 2.04.1999 року. Її право власності зареєстровано Червоноградським МБТІ що стверджено реєстраційним посвідченням від 02.04.1999 року. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже позивачі мають право на рівні частки майна двору. 07.11.2015 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 406430 виданим Надичівською сільською радою. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим від імені [PERSON] 28.07.2006 року Надичівською сільською радою, таким все своє майно він заповів дочці [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори про спадкування. Спадкове майно після смерті [PERSON] складалося з 1/5 частки майна бувшого колгоспного двору в с. Звертів по вул. Незалежності 106, яка виділена йому рішеннями виконкому Надичівської сільської ради № 3 від 28.04.2016 року та земельної частки (паю) площею 1.48 га на підставі сертифікату серії ЛВ №6-157798 виданим 18.04.1997 року Надичівською сільською радою. Відповідно до техпаспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ в с. Звертів по вул. Незалежності, 106 Жовківського району Львівської області знаходиться житловий будинок загальною площею 55.3 кв.м, житловою 31.7 кв.м, допоміжна 23.6 кв.м з господарськими будівлями. Про спадкування [PERSON] звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори де відкрито спадкову справу після смерті батька [PERSON], однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на частку батька в майні двору та відсутній сертифікат на земельну частку (пай) встановленого зразка затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 801 від 12.10.1995 року та роз»яснено їй про судовий порядок визнання права на спадкове майно. Крім того [PERSON], її син [PERSON] та [PERSON], були членами двору, і відповідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.95р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли раніше (до 15.04.1991р.) застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже позивачі як члени двору та проживають в дворі по даний час, мають право на частку в майні двору. Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про таке. [PERSON], як член двору відмовився від частки в майні двору про що заявив подавши суду належно посвідчену заяву. Маючи право на частку позивачі відповідно до порядку передбаченого Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», можуть зареєструвати своє право власності лише за рішенням суду. Таким чином суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved