Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № СМ-SME306/259/2008/2 від 30.07.2008 року в розмірі 1\~225\~222, 33 грн.( що складається залишок заборгованості за кредитом 1174488,78 грн., заборгованість по відсоткам 50733,56 грн.), а також стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № СМ-SME306/259/2008/1 від 30.07.2008 року в розмірі 180\~784,06 грн. ( що складається заборгованість за кредитом 171920,88 грн., заборгованість по відсоткам 8594,21 грн., заборгованість по штрафним санкціям 268,98 грн.), що виникла станом на 28.10.2013 року. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання , причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, подав письмові заперечення проти позову та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення суми боргу за кредитними договорами, оскільки вважає, що строк предявлення кредитором вимог до поручителя минув, а тому вимагати повернення кредиту з поручителя позивач не може, до того ж жодної письмової вимоги йому не направлялось та письмово не повідомлялось про обовязок поручителя погасити борг боржника за кредитними договорами ( а.с.245-246). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, зміст позовних вимог та заперечення проти позову, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" слідує, що відповідно до частини четвертої ст. 559 ЦК припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. В постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року також зазначено, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором слід пред'являти в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, якщо умовами договору передбачається погашення кредиту періодичними платежами, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо погашення кредиту передбачається одноразовим платежем. Закінчення строку, установленого договором поруки, як і сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не заявив вимоги до поручителя. В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ „ОТП Банк був укладений кредитний договір № СМ-SME306/259/2008/1 .( а.с.72-81) На виконання умов кредитного договору [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 16000 доларів США. Також судом встановлено, що 30.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ „ОТП Банк був укладений кредитний договір № СМ-SME306/259/2008/2( а.с. 10-19) На виконання умов кредитного договору [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 102 000 доларів США. За умовами зазначених кредитних договорів [PERSON] зобовязалась повернути Банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобовязання, встановлені у кредитному договорі у розмірі, строки, що визначені у Додатку №1 до кредитного договору, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобовязань за кредитними договорами № СМ-SME306/259/2008/1, № СМ-SME306/259/2008/2 від 30.07.2008 року з [PERSON] був укладений договір поруки № SR-SME306/259/2008 від 30.07.2008 року ( а.с. 131-133). За умовами договору поруки п.2.1 сторонами визначено, що за цим договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником кожного і всіх Боргових зобовязань за Кредитними Договорами у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і такому порядку, як встановлено у кредитних Договорах. Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобовязань за кредитними договорами № СМ-SME306/259/2008/1, № СМ-SME306/259/2008/2 від 30.07.2008 року з [PERSON] був укладений договір поруки № SR-SME306/259/2008/3 від 28.11.2011 року. ( а.с. 157-160) За умовами договору поруки п.2.1 сторонами визначено, що за цим договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником кожного і всіх Боргових зобовязань за Кредитними Договорами у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і такому порядку, як встановлено у кредитних Договорах. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобовязання за кредитними договорами № СМ-SME306/259/2008/1, № СМ-SME306/259/2008/2 від 30.07.2008 року не виконала у звязку з чим виникла заборгованість станом на 25.10.2013 року за кредитним договором № СМ-SME306/259/2008/2 від 30.07.2008 року в розмірі 1\~225\~222, 33 грн., а за кредитним договором № СМ-SME306/259/2008/1 від 30.07.2008 року в розмірі 180\~784,06 грн.( а.с. 7-9) Позивачем було направлено 05.12.2013 року досудові вимоги [PERSON] про дострокове повернення отриманих кредитів та заборгованості за відсотками у 30 денний строк з дня предявлення цієї вимоги, тобто позивач застосував своє право на повернення кредиту достроково, згідно з умовами кредитних договорів.( а.с. 164-167) Однак [PERSON] досудову вимогу не виконала та заборгованість за кредитними договорами не погасила у визначені вимогою строки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином з 05 січня 2014 року у звязку з невиконанням досудових вимог боржником у позивача виникло право на предявлення вимог до поручителів. Як уже зазначалось, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду 13.06.2014 року в межах шестимісячного строку відповідно до частини четвертої ст. 559 ЦК України від дня настання строку виконання основного зобов'язання у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, а тому доводи відповідача [PERSON] щодо пропущення позивачем строку для предявлення вимог до поручителя є безпідставними . У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1ст. 543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 цього Кодексу. Як вбачається, [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитними договорами, а поручителі, окремо один від одного, поручилися солідарно відповідати кожний з позичальником за зобов'язаннями останнього, уклавши з кредитодавцем договір поруки, тому їхня відповідальність наступає відповідно до ч. 1ст. 554 ЦК України. Позивач зазначає в позовних вимогах про стягнення суми заборгованості за кредитами одночасно з позичальника і двох поручителів в солідарному порядку, однак суд зазначає, що відповідно до ч.3 статті 554 ЦК України поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, позаяк відсутня їх спільна порука і укладено два окремі договори поруки. Таким чином, з урахуванням вище викладеного та враховуючи встановлений судом характер спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № СМ-SME306/259/2008/1, № СМ-SME306/259/2008/2 від 30.07.2008 року солідарно з [PERSON] та [PERSON] та солідарно з [PERSON] та [PERSON], оскільки поручителі, окремо один від одного, поручилися солідарно відповідати кожний з позичальником за зобов'язаннями останнього, уклавши з кредитодавцем договір поруки, тому їхня відповідальність наступає відповідно до ч. 1ст. 554 ЦК України. Згідно з вимогами ч. 1ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідачів у рівних частках.

Outcome: approved