Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 10.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11074109000 (в системі обліку банку договір №11074109001) з додатковими угодами №2 та №3 від 03.02.2009 року, згідно умов якого остання отримала кредит в іноземній валюті в сумі 29067 доларів США та зобов'язалася повернути його в повному обсязі не пізніше 22.04.2030 року, сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти у розмірі 10,8% річних. При цьому сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Згідно п.4.1 кредитного договору, у випадку порушення термінів погашення будь - яких грошових зобов'язань [PERSON] сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 10.11.2006 року з додатковою угодою №1 від 03.02.2009 року. Згідно до умов договору поруки, поручитель зобов'язуються відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з даного кредитного договору, відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав повністю, однак відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом та процентами протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідачам були направлені вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак вони свої зобовязання не виконують. Станом на 10.08.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає: по процентах та кредиту у розмірі 22584,90 доларів США та по пені у розмірі 3903,67 гривні, а саме: 21942,55 долари США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 632,64 долари США за строк з 20.08.2015 року по 10.08.2016 року; 642,35 долари США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 368,26 долари США за строк з 01.05.2016 року по 31.07.2016 року; 2482,57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 30.10.2015 року по 10.08.2016 року; 1421,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 22.12.2015 року по 10.08.2016 року. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11074109000 від 10.11.2006 року (в системі обліку банку договір №11074109001) по процентах та кредиту у розмірі 22584,90 долари США та по пені у розмірі 3903,67 грн. Також просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 8466,32 грн., а саме у рівних частках з кожного по 4233,16 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11074109000, згідно умов якого банк надав останній кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 29067 доларів США, що дорівнює еквіваленту 146788 гривень 35 копійок за курсом НБУ на день укладення договору, а вона зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених у договорі. Відповідно до п.1.2.2. договору, позичальник у будь - якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09.11.2021 року. За використання кредитних коштів протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому п.9.2 даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці (п.1.3.1 договору). Згідно п.1.5 договору, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №26200058173700 у банку. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від нього додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. 03.02. 2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткові угоди №2 та 3 до договору про надання споживчого кредиту №11074109000 від 10.11.2006 року, згідно яких встановлено, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як його номер при укладенні - №11074109000, так і його реєстраційний номер в системі обліку банку №11074109001. Крім того було змінено схему погашення кредиту, зокрема встановлено розмір щомісячного ануїтетного платежу - 285 доларів США, а також перенесено строки виконання зобовязань зі сплати процентів та змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 22.04.2030 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, 10.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався відповідати перед банком за виконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11074109000 від 10.11.2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Пунктом 1.3. договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами вищевказаного кредитного договору. Згідно п. 1.4 договору поруки, відповідальність поручителя та боржника є солідарною. 03.02.2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки від 10.11.2006 року, за якою поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов'язання відповідно до умов Додаткових угод №2 та №3 до договору про надання споживчого кредиту №11074109000 від 10.11.2006 року. Як вбачається з вимог від 27.04.2016 року та копій поштових конвертів, АТ «УкрСиббанк» направляло на адресу відповідачів повідомлення про необхідність погасити прострочену заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11074109000 від 10.11.2006 року та попереджало, що в разі непогашення такої заборгованості банк буде змушений звернутися з позовом до суду. В добровільному порядку відповідачі заборгованість за кредитним договором не погасили. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно довідки - розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11074109000 від 10.11.2006 року, станом на 10.08.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає: по процентах та кредиту у розмірі 22584,90 доларів США та по пені у розмірі 3903,67 грн., а саме: 21942,55 долари США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 632,64 долари США за строк з 20.08.2015 року по 10.08.2016 року, 642,35 долари США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 368,26 долари США за строк з 01.05.2016 року по 31.07.2016 року, 2482,57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 30.10.2015 року по 10.08.2016 року, 1421,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 22.12.2015 року по 10.08.2016 року. Згідно ст.ст.526, 530, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, виходячи з умов укладеного договору поруки та вимог наведеного вище законодавства, поручитель [PERSON] повинен відповідати солідарно з позичальником [PERSON] за невиконання зобов'язань за кредитним договором №11074109000 від 10.11.2006 року. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 і 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1 і 3 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як вбачається з роз'яснень викладених в п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. У відповідності до вимог ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі -Декрет) резиденти і нерезиденти мають право бути власниками валютних цінностей, що знаходяться на території України. Резиденти і нерезиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України. Операції з валютними цінностями банки вправі здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями згідно до пункту 2 статті 5 Декрету. Як вбачається з банківської ліцензії №75 від 24.12.2001 року, дозволу №75-3 від 21.09.2009 року та додатку до нього, АТ «УкрСиббанк» мав право здійснювати валютні операції з надання кредитів у іноземній валюті. Крім того, умовами кредитного договору визначено, що позичальник повертає банку кредит і сплачує йому проценти у валюті кредиту. Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, АТ «УкрСиббанк» правомірно заявило вимогу про повернення кредиту та процентів у іноземній валюті. Водночас, положення ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитним договором та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки, тому позивач правомірно заявив вимогу про стягнення пені в грошовій одиниці України - гривні. Враховуючи наведене, порушення відповідачами взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути солідарно з боржника [PERSON] і поручителя [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11074109000 від 10.11.2006 року. Згідно вимог ст.88 ЦПК Украни, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі по 4233 гривні 16 копійок з кожного.

Outcome: approved