Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення 23-х років або припинення навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON] .. Зазначає, що син навчається у Львівському національному медичному університеті імені Д.Галицького. Навчання потребує додаткових матеріальних витрат які вона самостійно забезпечити не в змозі. Враховуючи те, що відповідач має можливість утримувати сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, звернулась із даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Довідкою, виданою Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького від 02.05.2019 № 647 підтверджується, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу№1 медичного факультету Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького (денна форма навчання, бюджетна). Термін навчання до 01.07.2024 року. Вказане в сукупності свідчить про те, що син сторін, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, матеріальний стан позивачки, потребу сина в матеріальній допомозі, матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на сина в розмірі ј частки з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання 01.07.2024 року чи досягнення ним двадцяти трьох років. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч.6 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір з відповідача потрібно стягнути на користь держави в сумі 384,20 грн.

Outcome: approved