Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що на підставі договору дарування квартири від 31 травня 2016 року вона є власником квартири за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. 40 років Перемоги, 7-175. При укладенні договору дарування зазначеної квартири з [PERSON], остання не повідомила їй, що у зазначеній квартирі зареєстрований її син - відповідач [PERSON], який там не проживає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном придбаним для вільного використання та проживання в ньому, а також тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Відповідач не являється їй родичем, з дня укладання договору дарування, а саме з 31 травня 2016 року він не проживає за місцем реєстрації, відповідно до чого втратив право користування житловим приміщенням, ще в момент укладання договору дарування. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання у справі повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст.ст. 74, 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. 40 років Перемоги, 7-175, що підтверджується договором дарування квартири від 31 травня 2016 року (а.с. 7), інформаційною довідкою № 60693754 від 06 червня 2016 року (а.с. 6). Відповідач, який не є членом сім'ї позивача, з 31 травня 2016 року у квартирі за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. 40 років Перемоги, 7-175, не проживає, за місцем реєстрації до житлово-експлуатаційної організації з приводу вчинення йому перешкод у проживанні чи користуванні житловим приміщенням не звертався, що підтверджується актом про не проживання № 27-08-01 від 26 серпня 2016 року (а.с. 15), довідкою (а.с. 22). Відповідно до вимог\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2\~ст. 405 ЦК України\~встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт того, що з моменту відчуження 31 травня 2016 року спірної квартири, відповідач втратив право на реєстрацію та користування квартирою, оскільки він не являється близьким родичем позивача, яка не надавала останньому права на проживання у власній квартирі. З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на проживання у квартирі позивача, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача по справі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved