Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 17.11.2016 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що 26.07.2003 року, старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження на підставі виконавчого листа №2-3626, виданого Суворовським районним судом м. Херсона 20.05.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 7071 гривень. Постановою було накладено арешт на все майно, в тому числі на квартиру №9, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Петренко, буд. 29. Позивач не погоджуючись з рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.12.2002 року, звернулась з апеляційною скаргою, за результатами якої 14.10.2004 року Апеляційним судом Херсонської області була постановлена ухвала про скасування рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04.12.2002 року та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04.12.2002 року, на підставі якого видано виконавчий лист №2-3626 про стягнення заборгованості з [PERSON], було скасовано. У зв'язку з тим, що наявність арешту на майно порушує право приватної власності позивача, вона звернулася до суд із даним позовом та просить зняти арешт з всього майна, в тому числі, з квартири №9, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Петренко, буд. №29 та скасувати заборону на відчуження всього майна, яке належить [PERSON], на праві приватної власності, на яке було накладено заборону на відчуження на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Представник Суворовського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі при вирішенні питання покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до постанови АА № 444241 від 28.07.2003 року Суворовського районного відділу державної виконавчої служби, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. [PERSON] звернулась до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби із вимогою скасувати арешт із належного їй майна, проте матеріали виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №2-3626, є знищеними, у звязку із закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» їй було рекомендовано звернутися до суду із позовом про скасування арешту з майна. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном. Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved