Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 24000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та в обгрунтування позову зазначила, що 12.10.07р. між КС «Простір» та [PERSON] було укладено кредитний договір №322 згідно якого спілка надала відповідачу кредит на строк 18 місяців, у розмірі 50000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 60% річних. Для забезпечення виконання договірних обов»язань [PERSON] позивач уклав договір поруки №322 від 12.10.07 р. з відповідачами [PERSON], [PERSON] Станом на 16.04.2014р. заборгованість становить 24000 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та просить стягнути 243, 60 грн. сплаченого судового збору . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та надали заперечення з посиланням, що розрахунок подвійних відсотків та особова карта позичальника, які нібито підтверджують наявну заборгованість, не підписано жодною уповноваженою особою позивача, що ставить під сумнів достовірність зазначених „документів". Позивачем нараховано пеню в період з 05.03.08р. по 05.04.11р., хоча відповідно до ч.2. ст.258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до довідки КС „Простір" станом на 16.02.11р. заборгованість за кредитним договором № 322 у [PERSON] відсутня, хоча відповідно даних особової картки відсотки нараховувались до 05.04.11р. В особовій картці не відображено отримання позивачем від позичальника грошових коштів, а саме: 23.10.10p.-23 000грн; 16.02.11р. - 9 900 доларів США, хоча в цей же день позичальнику було видано довідку про відсутність заборгованості по кредитному договору; 23.08.13р.-2 500 грн.; 08.11.13р.-1540 грн. Все свідчить про недоведеність та недостовірність нарахованої заборгованості, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали тіж самі заперечення проти позову ( а.с. 32,33), в судові засідання не з»являлися належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України , суд ухвалив розгляд справи провести за даною явки. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № 322 від 12.10.2007 року (а. с.3 ) та двох договорів поруки №322 від 12.10.2007 року (а. с. 5-7). Згідно позовних вимог та розрахунку (а.с.3,10-11) заборгованість станом на 16.04.2014р. - 24000 грн. як заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що в разі якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути отриману позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишились не сплаченою та сплати процентів. Згідно ст. 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України обов»язок доказування покладено на сторони. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю , оскільки суду доведено в судовому засіданні представником позивача наявність вказаної заборгованості , при цьому, суду не надано доказів відповідачем [PERSON] сплати зазначених коштів (а. с. 35). Кожна сплачена сума і наявна квитанція знайшли відображення в розрахунках про зарахування і списання коштів у погашення кредитів відповідача [PERSON] відповідно до Протоколів засідань Кредитного комітету Кредитної спілки та Особової картки позивальника ( а.с. 44-54, 58-60). Посилання відповідача [PERSON] на факт пожежі в торгівельних кіосках в підземному переході ТОВ «Алкотранс» жодним чином не спростовує доводів позивача і не може бути оцінено судом як підтвердження погашення заборгованості. Враховуючи зазначене, позов є обгрунтованим та доведеним у суді , наявна заборгованість підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів відповідно до умов укладених ними договорів. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: approved