Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що з травня 1997 року [PERSON] почав проживати у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після того, як попередній господар двору - [PERSON] , в усній формі надав позивачу дозвіл на безстрокове проживання у будинку, відповідно, позивачем була сплачена [PERSON] певна грошова сума (розписка не укладалася). Попередній власник будинку виїхав на постійне місце проживання за межі Кіровоградської області де згодом помер. Через те що зв`язок з попереднім власником будинку втрачено, позивач не мав можливості привести оформлення будинку до завершення, згідно з чинним законодавством. З 1997 року, а саме близько 22 років позивач відкрито, безперервно володіє вищезазначеним будинком та використовує його для власних потреб, підтримує належний технічний стан будинку, проводить поточні дрібні ремонти, підтримує порядок у подвір`ї та біля двору, користується присадибною ділянкою, сплачує комунальні послуги, електроенергію, земельний податок, тощо. Відумерлою спадщиною вказаний будинок не визнавався, оскільки Куцобалківській сільській раді добре відомо те, що позивач проживає у вказаному будинку з 1997 року за домовленістю із попереднім власником. Позивач вважає, що по скільки він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно ним володіти, понад 22 роки, то він має право набути це майно у власність за набувальною давністю. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю. До початку судового засідання представник позивача адвокат Оніщук В.І. надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без присутності позивача та його представника. До початку судового засідання представник Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій вказав, що у задоволенні позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу без його участі. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , складеного на 08.12.1998 року, власниками будинку зазначено [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9-14). Відповідно до копії домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] від 26.06.2007 року, [PERSON] прописаний за вказаною адресою з 20.05.1997 року по 27.09.2011 року (а.с.15-18). У відповідності до копії рішення Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області «Про перейменування села Котовське на село Куца Балка» №25 від 10.02.2016 року, сільська рада вирішила перейменувати село Котовське на село Куца Балка (а.с.19) Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області №126 від 28.02.2020 року, до Куцобалківської сільської ради спадкоємці, щодо прийняття спадщини домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] не звертались, а також Куцобалківська сільська рада не зверталась до суду для визнання даного домоволодіння відумерлою спадщиною (а.с.20). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Куцобалківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області №228 від 04.05.2020 року, заборгованість зі сплати земельного податку за земельні ділянки, які належать гр. [PERSON] , що розташовані за адресою [ADDRESS] відсутня. [PERSON] постійно здійснює догляд та користується земельними ділянками, які йому належать за даною адресою (а.с.21). У відповідності до копії договору про користування електричною енергією від 10.10.2000 року, між [PERSON] , який проживає в с. Котовське, надалі іменується споживач, з одного боку та ВАТ «Кіровоградобленерго», з іншого боку, укладено договір про користування електричною енергією (а.с.22-23). Відповідно до копії архівної довідки №19, виданої КП «БМБТІ» 18.02.2020 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за архівними даними реєстрових книг КП «БМБТІ», за станом до 01.01.2013 року, належало [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу виданого Первомайським філіалом Південно Товарної Біржі 11.12.1998 р. №3651 (а.с. 37). Судом встановлено, що позивач з 1997 року постійно, безперервно та відкрито володіє житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 13, 14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним житловим будинком та близько двадцяти трьох років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved