Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 28 квітня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано в Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис 20. Від шлюбу з відповідачем у них є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З листопада місяця 2013 року, їхні шлюбно-сімейні відносини з відповідачем загострилися, між ними часто виникали сварки у зв'язку з різними особистими характерами та різними поглядами на сумісне життя та побут, тому, з 16 березня 2014 року і по теперішній час вона не проживає з ним однією сім'єю, і фактично шлюбних відносин з ним не підтримує, відповідно і відповідач не підтримує шлюбних відносин з нею.Зберігати шлюбні та сімейні відносини, які на даний час носять виключно формальних характер, вона не бажає і наміру не має, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] " . Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 28 квітня 2012 року сторони уклали шлюб який зареєстровано Помічнянською міською радою, Добровеличківського району. Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 20 ( а.с.6). В шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO] ( а.с. 7). З листопада 2013 року їхні шлюбно-сімейні відносини погіршились, з 16 березня 2014 року та по теперішній час сторони шлюбних та сімейних відносин вони фактично не підтримують. Підставою фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин стали різні погляди на сумісне сімейне життя та побут. Підстав для збереження шлюбу сторони не мають. Примирення між ними щодо збереження шлюбу, не можливе. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають з березня 2014 року, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved