Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перечинський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області про усунення перешкод у здійсненні права власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона являється головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], однак останній у вказаному будинку не проживає уже близько чотирьох років, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядженням своїм майном шляхом скасування реєстрації місця проживання та позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] в будинку [ADDRESS] та зобов'язати сектор Перечинський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку останнього з належного їй на праві приватної власності будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 27 жовтня 2014 року, посвідченої секретарем виконкому Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи заступник начальника головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області Рак М.Ф. до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS], що підтверджується домовою книгою. Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується повідомленням завідувача Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області Сінєльникової Л.Л. №1741 від 14 листопада 2014 року. Разом з цим встановлено, що відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає близько чотирьох років, оскільки виїхав за межі України, що підтверджується довідкою №215 від 24 жовтня 2014 року, виданою виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням. Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як роз'яснено в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року "Про усунення перешкод у користуванні власністю" у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] не може належним чином користуватися своєю власністю, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід зняти з реєстраційного обліку з належного позивачці будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved