Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором ML-701/307/2008. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-701/307/2008, згідно якого Банк надав останній кредит у сумі 28000,00 доларів США на строк до 14.05.2018 року. 18.12.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ML-701/307/2008 між ПАТ «ОТП банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PML-701/307/2008/. Предметом іпотеки визначена трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору кредитного портфелю від 10.12.2010 року та договору пор відступлення права вимоги від 10.12.2010 року всі права кредитора відповідно до укладених кредитного договору та договору іпотеки з [PERSON] перейшли від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Однак в порушення умов кредитного договору, [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. У зв`язку з невиконанням [PERSON] вимог кредитного договору, кредитор був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2016 року з [PERSON] . стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1350546,50 грн. Рішення набрало законної сили, отже зазначене рішення э преюдиційним щодо переходу права вимоги за договором іпотеки до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за розмір заборгованості за кредитним договором. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу майна з прилюдних торгів. З метою забезпечення повної реалізації позивачем своїх прав, як іпотекодержателя та запобігання спричинення іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки та можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки просять суд передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дане нерухоме майно в управління з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачей зазначену суму боргу. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 14.05.2008 року між ЗАТ «ОПТ Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-701/307/2008, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 28000,00 доларів США зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Крім того в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед банком за кредитним договором було укладено договір іпотеки № РML-701/307/2008 між банком та [PERSON] Предметом іпотеки визначена трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору кредитного портфелю від 10.12.2010 року та договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року всі права кредитора відповідно до укладених кредитного договору та договору іпотеки з [PERSON] перейшли від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-701/307/2008 у розмірі 1350546,50 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від його виконання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку». Статтею 1 ЗУ Про іпотеку передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Право Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст.35 ЗУ Про іпотеку. Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, за змістом ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", яка кореспондує ст.589 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Статтею 6 договору іпотеки №РМL-701/307/2008 від 14.05.2008 року, встановлений порядок задоволення вимог іпотекодержателя із вартості предмета іпотеки, положення якої узгоджується зі ст.20 ЦК України, ст.13 ЦПК України та п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз`яснено в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, що допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Згідно з п.4.4 договору іпотеки, за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 202800 грн., що за курсом НБУ на дату укладання договору становить 40158,42 доларів США. Відповідно до ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином, приймаючи до уваги, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам договору іпотеки, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині, із зверненням стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином позовні вимоги банка заявлені обґрунтовано та знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь ТОВ« ОТП Факторинг Україна» з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved