Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 31 січня 2008 року, укладеного між АК ПІБ та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 207. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до п. 1.2 цього договору предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Вказаний договір іпотеки є нікчемним на підставі ч. 1 ст. 224 ЦК України, так як вчинений без дозволу органу опіки та піклування, який був необхідний при його укладенні в силу приписів ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.ч. 2, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей». Станом на момент укладення договору іпотеки він був неповнолітнім. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Він зареєстрований у зазначеній квартирі. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, жодних документів до суду про причини своєї неявки не надали, суд ухвалив справу розглядати у заочному режимі без їх участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення. Суд ухвалив розглядати справу без участі третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та представника ТОВ «Кредитні ініціативи», які у судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, а у задоволені позову відмовити /а.с.20.23,24,134/. Також, суд ухвалив розглядати справу без участі органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, який будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, жодних документів до суду про причини своєї неявки не надав, проте матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 222 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування. 31.01.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 207 /а.с.4-9/, згідно з умовами якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 48 від "ЗО" січня 2008 року (а також договорів про внесення змін до нього), укладеного між, АК ПІБ та [PERSON], за умовами якого остання зобов'язана в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути іпотекодержателю до 19.01.2028 року кредит у розмірі 25000,00) євро, проценти за користування тім у розмірі 11 відсотків річних, проценти за неправомірне користування кредитом, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання іпотекодавцем умов Кредитного договору у розмірі і у випадках., передбачених кредитним договором. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. З метою укладання вищевказаних договорів іпотеки та кредиту відповідачкою [PERSON] була надана в АК ПІБ та приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу [PERSON] довідка ЛКП «Левандівка» № 1849 від 26.11.2007 року /а.с.82,127/, згідно з даних якої у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає лише одна особа - відповідачка [PERSON] Відповідно до п. 2.1 договору іпотеки іпотекодавець заявляє та гарантує, що на момент укладення договору відсутні права будь-яких третіх осіб щодо предмета іпотеки. Разом з тим, як убачається з будинкової книги та паспорту громадянина України позивач [PERSON], [INFO], який є сином відповідачки [PERSON], та який на час укладання договору іпотеки був неповнолітнім, зареєстрований та постійно проживає в квартирі, що є предметом іпотеки з 18.05.2001 року /а.с.10,138-146/, а відтак дані щодо реєстрації осіб, які зазначені у довідці ЛКП «Левандівка» № 1849 від 26.11.2007 року не відповідають дійсності. Відповідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства»батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Статтею 18 цього Закону передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав та охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачці [PERSON] для укладання договору іпотеки необхідно було отримати дозвіл органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, що нею зроблено не було. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про застосування практики розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Статтями 10, 60 ЦК України передбачена, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, представники ПАТ «АК ПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» не довели суду обставини, які б спростовували вимоги позивача, а також не звернулися до суду з позовом про визнання дійсним договору іпотеки в порядку ч. 2 ст. 224 ЦК України. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до переконання, що слід встановити нікчемність оспорюємого договору іпотеки, оскільки такий укладений без дозволу органу опіки і піклування.

Outcome: approved