overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

\~\~\~\~\~Позивачка 25.08.2016 року звернувся до суду з позовною заявою\~ до ТОВ «Лізінгова компанія «ВАШ АВТО» про повернення грошових коштів, що набуті без достатніх правових підстав та відшкодування моральної шкоди. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2017 року позовні вимоги позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "ВАШ АВТО"» про повернення грошових коштівзадоволені частково. 14.04.2017 року [PERSON] надала суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі та просить стягнути 8800 грн. моральної шкоди. Згідно мотивувальної частини рішення (а.с.88) вбачається, що суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 8800 грн. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 8800 гривень. Відповідно до ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вивчивши та оглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, за можливе ухвалити додаткове рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачка 26.08.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, на постійні сварки через зловживання відповідачем спиртними напоями, через застосування відповідачем до позивача фізичного насильства, через відсутність з його боку поваги до члені сім"ї, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 18.07.1987 року виконавчим комітетом Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 5, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з невизнанням позовних вимог позивача та проханням розглянути справу у його відсутності. Заява відповідача про невизнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв сторін по справі, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що, незважаючи на невизнання відповідачем заявлених до нього вимог, позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.07.1987 року. Їх шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 5. Від спільного подружнього життя подружжя спільних неповнолітніх дітей не має. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з позову, подружжя [PERSON] припинило шлюбні відносини через зловживання відповідачем спиртними напоями, через застосування відповідачем до позивача фізичного насильства, через відсутність з його боку поваги до члені сім"ї, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Подружжя разом не проживає на протязі останніх трьох місяців. Як зазначила в позові та в своїй заяві, позивач проти примирення з відповідачем, та наполягає на розлученні. За таких вищевикладених обставин, незважаючи на невизнання відповідачем позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати. У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка 29.05.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.10.1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте через різні погляди на шлюб та життя, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, у звязку з чим позивачка просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.10.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розглянувши справу у її відсутність (а.с.20). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.21). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.994 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №437), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 000482, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одесьької області (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивачка зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, приблизно рік вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка 29 вересня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2008 року сторони уклали шлюб від якого мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В липні місяці 2014 року позивачка звернулася до Носівського райсуду із позовною засікою про розірвання шлюбу з [PERSON]. Діти знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява про підтримання позову в частині стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду, а в частині стягнення аліментів за минулий час відмовляється від позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. У свідоцтвах про народження, у графі "Батьки" вказані, батько - [PERSON], мати - [PERSON] ( а.с.4-5). Довідка виконавчого комітету Носівської міської ради підтверджує, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. ( а.с.2). Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01.02.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки вони більше шести місяців не проживають разом. У шлюбі з відповідачем дітей не народилося. Просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 20 червня 2019 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1123, свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.6). Дітей від даного шлюбі у сторін не має. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.06.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.\~ Позов мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, зловживання ним спиртними напоями, часті сварки, взаємні неприязні стосунки. Вважає, що шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати, дітей залишити на її вихованні, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 29.02.2008 року у виконкомі Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №2 (а.с.4). Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5) та син [PERSON], [INFO] (а.с.6), які на даний час проживають з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя у них не склалося, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей. Дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] слід залишити на вихованні у матері [PERSON] Прізвище позивачці після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача нак ористь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], 07.10.2015 року звернулася до Хотинського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 69. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачем дітей не народилось. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Прізвище залишити їй "[PERSON]". В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась до суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ за № 069483 від 14.09.2011 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей не народилось. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Як вбачається з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON]. 08.05.2014 звернулася до Хотинського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 червня 2013 року виконавчим комітетом Чепоніської сільської ради Хотинського району Чернівецької області , про що зроблено актовий запис за № 02. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачем дітей не народилось. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила замінити їй прізвище на дошлюбне "[PERSON]". В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, до суду надала заяву відповідно до якої просила справу слухати у її відсутності позовні вимоги підтримала повному об'ємі. Відповідач [PERSON].в судове засідання не заявився до суду не з'явився . Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 червня 2013 року виконавчим комітетом Чепоніської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 02., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2013 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що визнали сторони у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Клопотання про надання строку на примирення до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Як вбачається з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved