Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що він є головним квартиронаймачем вищезазначеної квартири на підставі рішення № 5/261 від 10.06.1983 року Виконавчого комітету Лозівської міської ради народних депутатів. З лютого 2013 року відповідач [PERSON] не проживає в зазначеній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню зазначеної квартири. [PERSON] просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті "Слобідський край" за № 79 від 02 липня 2016 року, у зв'язку із чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у способи визначені ч. 2 даної статті, серед яких є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до архівного витягу із рішення № 5/261 Виконавчого комітету Лозівської міської ради народних депутатів від 10.06.1983 року, особового рахунку (а.с. 11-12) [PERSON] є квартиронаймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту від 16.05.2016 року (а.с. 14), [PERSON] не проживає в кватирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], з лютого 2013 року. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з лютого 2013 року не проживає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45-46). Наявними у справі доказами підтверджується факт відсутності [PERSON] у житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі ст.ст. 10, 16 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved