Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 19.05.2012 р. померла його прабабуся [PERSON] Єфимія Єрофіївна, яка проживала в [INFO]. 18.08.2014 року помер його дід [PERSON], який перебував у шлюбі з [PERSON] та мали сина [PERSON]. За життя [PERSON] Єфимія Єрофіївна придбала у [PERSON] житловий будинок №68 по вул. 50 років Жовтня в с. Піщана, що підтверджено договором купівлі-продажу. А дід позивача [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок №161 по вул. 50-річчя Жовтня в с. Піщана. Позивач проживав в Донецькій області та в звязку з АТО вимушений був переїхати до родичів в м. Біла Церква. 11.06.206 року позивач звернувся в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але отримав відмову через пропуск 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Також, нотаріус відмовив позивачу і в оформленні спадкових прав щодо майна померлого [PERSON], оскільки позивачем не надано правовстановлюючі документи в підтвердження права власності на майно спадкодавця. Дідусь позивача [PERSON] не встиг прийняти та оформити належно спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Батько позивача [PERSON] також не встиг прийняти спадщину після смерті його бабусі [PERSON]Є, та його батька [PERSON] Позивач зазначає, що він у відповідності до спадкової трансмісії є спадкоємцем майна померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, не зберіглося свідоцтва про народження [PERSON] Льва Тельмановича і позивачу не вдалося отримати копію даного свідоцтва. Позивач посилається на письмові докази в підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а також надає докази належності майна [PERSON], а тому позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: встановити факт родинних стосунків, а саме, що [PERSON] Єфимія Єрофіївна [INFO], яка проживала за адресою : [INFO] 50-років Жовтня №68 та померла 19.05.2012 року приходилася мамою [PERSON], який проживав за адресою : [INFO] та помер 18.08.2014 року прабабусею [PERSON] [INFO], зареєстрованого за адресою : [INFO], а [PERSON], відповідно, приходиться дідом [PERSON] Даніїлу Едуардовичу [INFO]; визначити [PERSON] Даніїлу Едуардовичу [INFO], зареєстрованого за адресою : [INFO] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його прабаби [PERSON] Єфимії Єрофіївни, померлої 19.05.2012 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили; визнати за [PERSON] Даніїлом Едуардовичем право власності в порядку спадкування за законом після померлого 18.08.2014 року [PERSON] Льва Тельмановича на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2228 га., кадастровий номер 3220484902:00:009:0104; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2904 га з кадастровим номером 3220484902:00:009:0121, що розташовані за адресою : Київська область Білоцерківський район с. Піщана вул. 50 років Жовтня 161; визнати за [PERSON] Даніїлом Едуардовичем право власності в порядку спадкування за законом після померлого 18.08.2014 року [PERSON] Льва Тельмановича на житловий будинок №161 по вул.. 50 років Жовтня 161 в с. Піщана Білоцерківського району Київської області. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов. Відповідач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені, відповідач направив суду лист де просять розглядати дану справу без участі їхнього представника, позов визнали. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представників позивача, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2012 року померла [PERSON] Єфимія Єрофіївна, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). 18.08.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Судом встановлено, що [PERSON] приходилася позивачу мамою, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Встановлено, що 18.10.2014 року помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], які перебували в шлюбі з 1974 року (а.с.15,16). Матеріали справи містять договір купівлі-продажу за яким [PERSON] став власником будинку по вул. 50річчя Жовтня 161 в с. Піщана (а.с.17). Також, в матеріалах справи є договір купівлі-продажу житлового будинку за яким [PERSON] 13.101999 року на була у власність будинок №68 по вул. 50річчя Жовтня в с. Піщана (а.с.18). До матеріалів справи додано Державні акти на прав власності на земельну ділянку, згідно яких [PERSON] належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,2228 га по вул. 50-річчя Жовтня 161 в с. Піщана Білоцерківського району з кадастровим номером 3220484902:00:009:0104 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2904 га з кадастровим номером 3220484902:00:009:0121 за вказаною адресою (а.с.19,20). Встановленим є те, що позивач звертався приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але отримав відмову через пропуска 6-місячного строку для прийняття спадщини, що підтверджено постановою про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини(а.с.21). А також, приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належить [PERSON], оскільки позивач не надав необхідних правовстановлюючих документів на майно (а.с. 22). Щодо належності [PERSON] земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2228 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2904 га, слід зазначити, що окрім копій Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки, позивачем надано інформаційну довідку управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, якою підтверджено право власності [PERSON] Льва Тельмановича на зазначені вище земельні ділянки за адресою : с. Піщана вул. 50-річчя Жовтня 161 (а.с.23). Згідно довідки №1470 від 10.06.2016 року, наданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, померлий [PERSON] був зареєстрованим в [INFO] (а.с.26). Білоцерківський міськрайонний відділ ДРАЦС надав інформацію про відсутність актових записів про народження [PERSON] Льва Тельмановича та [PERSON] Єфимії Єрофіївни, таку ж інформацію надано Піщанською сільською радою (а.с.24,27). Згідно довідки КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентарізації» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок №161 по вул. 50-річчя Жовтня в с. Піщана зареєстровано за [PERSON] Львом Тельмановичем (а.с.28) Згідно даних УСЗН Білоцерківської міської ради позивач взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, що проживає в м. Біла Церква, а зареєстрованим його місцем проживання є Донецька область м. Макіївка (а.с.29). На запит суду було надано копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] Льва Тельмановича. Дана спадкова справа, окрім заяви позивача про прийняття спадщини, містить копію свідоцтва про народження позивача. Згідно даного свідоцтва батьками [PERSON] Даніїла Едуардовича [PERSON] та [PERSON]. Також, органами нотаріату надано інформацію, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Допитані в якості свідків [PERSON], яка є бабусею позивача, суду показала, що у [PERSON] Єфимії Єрофіївни був один син [PERSON]. У [PERSON] було двоє дітей позивач та донька [PERSON], про місце знаходження якої свідку нічого не відомо. [PERSON] загубив своє свідоцтво про народження та оскільки він народився в Грузії де і мали б бути відомості щодо реєстрації народження, але наразі неможливо отримати актовий запис про народження [PERSON] З 1990-х років [PERSON] проживала постійно в с. Піщана. Свідок опікувалася за життя своєю свекрухою [PERSON], допомагала їй в силу можливості, займалася її похованням. Свідок [PERSON], яка проживає в с. Піщана, суду показала, що [PERSON] проживала близько 20 років в с. Піщана. Позивач приходиться правнуком [PERSON] Єфимії, родався з нею. [PERSON] працював в колгоспі останні роки жив разом з матірю [PERSON] Свідок [PERSON] суд показала, що була подругою [PERSON], проживали по сусідству. [PERSON] був її єдиним сином, останнім часом жив разом з матірю [PERSON] При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Єфимії Єрофіївни, оскільки на час її смерті 19.05.2012 року, позивач був неповнолітнім, проживав в іншій області. Інших спадкоємців які б бажали прийняти спадщину після померлої [PERSON] не має. [PERSON] не залишила заповіт. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як розяснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Показами свідків та зібраними матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин між [PERSON] Єфимією Єрофіївною та [PERSON] Львом Тельмановичем, та відповідно, доведено факт родинних відносин між вказаними особами і позивачем. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку з втратою годувальника. Згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином,даючи оцінкй зібраним доказам, вбачається, що позивач, як правнук [PERSON] та онук [PERSON] є їх спадкоємцем за законом . Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства , що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селещах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7\\5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за № 157\\6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985 -1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалося ріщення щодо оформлення права власності та реєстрації будинку у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. А як було заначено вище, окрім копії договору купівлі-продажу будинку від 16.10.1992 року, КП КОР «Південне бюро технічної інвентарізації» підтвердило належну реєстрацію права власності на буд. №161 по вул. 50-річчя Жовтня в с. Піщана за [PERSON] Львом Тельмановичем (реєстрова книга №1, реєстровий №92) (а.с.28). Щодо спадкування земельних ділянок, слід зазначити, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст..126 ЗК України /в ред.., щодіяла на час реєстрації земельної ділянки/ право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Згідно ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року /зі змінами/, який діє з 01.01.2013 року, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Управління Держеокадастру у Білоцерківському районі надало копії Державних актів на право власності [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220484902:00:009:0104 та 3220484902:00:009:0121 по вул. 50-річчя Жовтня 161 в с. Піщана Білоцерківського району та підтвердило право власності [PERSON]Т на зазначені земельні ділянки. З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає за можливе задовольнити позов. Враховуючи все наведене та

Outcome: approved