Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, вказавши в позові, що на праві приватної власності їй належить квартира [ADDRESS] підставі договору купівлі - продажу від 27 лютого 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори та реєстраційного посвідчення від 03.08.1992. В даній квартирі з 05.07.1997, крім [PERSON] , зареєстрований і племінник останньої - [PERSON] , який з березня 2014 року в даній квартирі не проживає та наміру проживати не має, оскільки виїхав на постійне місце проживання в АР Крим до своїх батьків. У зв`язку з тим, що в квартирі позивачки зареєстрований [PERSON] , [PERSON] має ряд незручностей та додаткових фінансових витрат по утриманню житлового будинку, а саме: не має можливості оформити належним чином субсидію на оплату комунальних послуг, які призводять до значних фінансових витрат та ставлять позивачку у складне матеріальне становище. При зверненні до Немирівської міської ради з приводу зняття з реєстраційного обліку відповідача, позивачці порадили звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути цивільну справу в підготовчому судовому засіданні, задовольнити заявлені нею вимоги та на підтвердження того, що [PERSON] в її квартирі не проживає, просить допитати свідків. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що добре знають позивачку та її племінника - [PERSON] , та підтверджують, що [PERSON] до 2014 року проживав у квартирі [PERSON] у зв`язку із навчанням в м. Немирів та є на даний час зереєстрованим у квартирі позивачки. Однак, з 2014 року [PERSON] не приїжджає до м. Немирів та до квартири [PERSON] . В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився , про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Відзив на позовну заяву не надав. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та свідків, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи, а саме: копією договору купівлі - продажу квартири від 27.02.1992 (посвідченого 03.03.1992 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори); копією реєстраційного посвідчення на ім`я [PERSON] ; копією домової книги; копією довідки №6062 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою 18.11.2019 виконавчим комітетом Немирівської міської ради Вінницької області; копією акту обстеження по факту не проживання [PERSON] станом на 18.11.2019 . Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою, відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України та ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 41 Конституції Українита ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому положення ст. 391 ЦК України підлягають застосуванню у тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. Відповідно до ст. 167 ЖК України. Член сім`ї який вибув з житлового приміщення в будинку (квартири), що належить громадянинові, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В судовому засіданні встановлено, що факт реєстрації місця проживання відповідача у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі реалізації її майнових прав як власника квартири. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , не проживає з 2014 року, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачкою спільне господарство, не пов`язаний спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачці [PERSON] , отже є підстави визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved