Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі зареєстрованому в [INFO] райвідділом ЗАГС Черкаської області 29.05.1993 року, актовий запис № 42. Від цього шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач безвідповідально ставився до своєї поведінки, що проявлялося в його небажанні поважати позивача як дружину, постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло позивачу та їхній спільній дитині тяжких душевних та фізичних страждань. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинилися з квітня 2016 року і до цього часу вони не відновили стосунки. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сімї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки через постійні сварки і непорозуміння шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, тому наміру відновлювати стосунки з відповідачем вона не бажає і на примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача, та не заперечував проти їхнього задоволення, пояснивши, що він з позивачем не проживає з квітня 2016 року і на примирення не згідний. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 травня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СР № 278834 від 29.05.1993 року. Як встановлено судом, від даного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 022787 від 25.11.2005 року. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому позов можливо задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачу, після розірвання шлюбу, слід залишити теперішнє прізвище, яке вона отримала під час укладення даного шлюбу "Буханець". Неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], слід залишити проживати разом з позивачем. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, ст.105, 110, 112 -115 СК України,

Outcome: approved