Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики зазначивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 23 грудня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем був укладений договір позики № 110548 в електронній формі, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 780 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3 договору позики встановлено, що позика надається строком на 21 день. Відповідно до п. 1.4 договору дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем. Крім того вказує, що ним на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 780 грн., що підтверджується повідомленням від 03.01.2020 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Станом на день подання позову, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Відповідно до п. 1.1, 1.5 договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача станом на 10.01.2020 року становить 33352,49 грн., з яких 780 грн. - основний борг; 8297,33 грн. - заборгованість по відсотках; 24275,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. А тому, просять стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики в сумі 33352,49 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Сторони в судове засідання не викликалися. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростували висновки суду про чинність договору, відповідач не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] на підставі ст.ст. 3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію" був укладений договір позики № 110548, який на час виникнення спірних правовідносин регламентувався Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», затвердженими наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» № 2-1 від 27.10.2015 року, які розміщуються на офіційному сайті позивача. Відповідно до умов вказаного договору позики позикодавець зобов`язався надати позичальникові на умовах, що передбачені договором, грошові кошти у сумі 780,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього договору. Строку дії договору 21 день, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п.п. 1.1, 1.2 договору). Пунктом 1.3 договору позики встановлено, що позика надається строком на 21 день, до 13.01.2017 року. Відповідно до п. 1.4 договору позики дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем. Відповідно до п. 1.5 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 0,95 процента від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; 0,95 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 договору; 2,85 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.3 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 договору на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 780 грн., що підтверджується повідомленням від 03.01.2020 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору позики № 110548 від 23.12.2016 року, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість за зазначеним договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Відповідно п. 1.1, 1.5 договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача станом на 10.01.2020 року становить 33352,49 грн., з яких 780 грн. - основний борг; 8297,33 грн. - заборгованість по відсотках; 24275,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується наданою позивачем довідкою про заборгованість від 10.01.2020 року. Положеннями ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики № 110548 від 23 грудня 2016 року, не повернула ТОВ «ВЕЛЛФІН» суму позики та проценти за користування грошовими коштами, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 33352,49 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved