Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому прохає визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона та її син [PERSON] є власниками вказаного нерухомого майна на праві спільної часткової власності. За зазначеною адресою разом із позивачами зареєстрований відповідач [PERSON], який у помешканні з листопада 2013 року не проживає, участі в утриманні житла не приймає, але добровільно знятись з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачам вільно користуватись своєю власністю та розпоряджатися нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Третья особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, але його представник в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки [PERSON] та не заперечував проти їх задоволення. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вахтовою за іншою адресою та вказала на те, що бачить кожен день відповідача та підтвердила той факт, що відповідач проживає за іншою адресою з невідомою їй жінкою. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних мотивів. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комсомольською міською радою народних депутатів 14.03.2001 р., позивачка [PERSON], третя особа по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками у рівних частках (по 1/3 частині) квартири [ADDRESS] (а.с. 7). На підставі договору дарування від 22.11.2002 року третя особа [PERSON] прийняв від відповідача [PERSON] у дар 1/3 частину вищевказаної квартири (а.с. 8). Як вбачається із акту обстеження складу сімї від 19.03.2015 р. посвідченого КЖРЕП № 2 м. Комсомольська, відповідач [PERSON] починаючи з листопада 2013 року у приміщенні не проживає (а.с. 9). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом із тим, згідно із ст.405 даного кодексу члени сім'ї власника, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у вказаному жилому приміщенні понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з листопада 2013 р., тобто більш як один рік у квартирі не проживає, особистих речей у помешканні не зберігає, участі в утриманні житла не приймає, що дає суду підстави дійти висновку про відсутність у відповідача поважної причини для не проживання у належній позивачу та третій особі квартирі, так само як такого наміру в цілому, з огляду на що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю. З огляду на викладене, та

Outcome: approved