Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить надати дозвіл на виїзд за межі України її неповнолітній дочці - [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька - відповідача по справі. В подальшому, позивачем були уточнені свої позовні вимоги, а саме: просить надати дозвіл на виїзд за межі України [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON] та без згоди батька [PERSON] до Сполучених Штатів Америки та Республіки Австрія з 20 січня 2017 року по 20 січня 2018 року (строком на 1 рік). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано в 2013 році. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], яка проживає з позивачем. За станом здоров'я донька потребує постійного лікування та оздоровлення, що потребує виїзду за кордон. Позивач зверталася до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на тимчасовий виїзд доньки за кордон для відпочинку, однак відповідач не відповідає на її звернення, що змусило звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити в повному об'ємі. Не погоджуючись з вимогами [PERSON], відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить надати йому дозвіл на виїзд доньки без згоди матері - [PERSON] до Сполучених Штатів Америки та Республіки Австрія. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги відповідач зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2013, яким розірвано шлюб, визначено способи його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а відтак в нього є право на поїздки з донькою за межі України без згоди матері. Щодо вимог основного позову, відповідач та його представник проти задоволення заперечували зазначивши, що [PERSON] не проти виїзду за кордон дитини разом з позивачем, проте тільки у присутності відповідача. Твердження позивача, що [PERSON] не надає згоду на їх виїзд разом з батьком за кордон є безпідставними, оскільки відповідачем жодних дій, спрямованих на перешкоджання їх виїзд за кордон з донькою не вчинялись. Навпаки, позивач протягом тривалого часу не надає можливості спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Представник позивача проти задоволення зустрічного позову заперечував зазначивши, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими, вимоги є неспівмірними. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає відхиленню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2013 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] 2009 року народження. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Позивачка в порядку глави 20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зверталась до нотаріуса з метою передачі заяви Відповідачу про надання дозволу на виїзд їхньої дитини за кордон до м. Відень (Австрія) як безстроково до набуття нею 16-річного віку, так і на обмежений в часі термін перебування дитини за кордоном. Відмови Відповідача в наданні згоди на виїзд за кордон підтверджено свідоцтвами про передачу йому відповідних заяв та їх виконань від 25.05.2016, 17.06.2016, 04.08.2016, 09.12.2016, виданих нотаріусом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно ч. 2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Рішення суду у випадку тимчасового виїзду за кордон має містити зазначення держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі. Аналогічне положення міститься у пункті 2 частини 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Необхідність надання дозволу строком на один календарний рік позивач обґрунтовує тим, що за станом здоров'я донька потребує лікування хвороби, яка не лікується в Україні, що відповідно потребує виїзду за кордон. Дитина хворіє на рецидивуючий синобронхіальний синдром та синдром Рефсума, що підтверджується довідкою з Університетської клініки оториноларингології багатопрофільної лікарні м. Відня (Австрія). Цей синдром представляє собою гостре запалення слизових оболонок верхніх і нижніх дихальних трактів, що повторюється. У [PERSON] це загострення має місце щонайменше 4 рази на рік. У разі початку захворювання потрібна негайна терапія. Дитина мусить розпочати курс стаціонарної терапії в лікарні протягом 24 годин, в противному випадку захворювання приносових пазух може супроводжуватись ускладненнями, які можуть призвести до постійного розладу зорового нерву та очного рухаючого нерва, і, як наслідок, до погіршення зору, сліпоти чи косоокості. Крім того, запалення придаткових пазух носа може перекинутись до мозкових оболонок та призвести при цьому до запалення головного мозку з епілептичними нападами. Крім того, подальше запалення може перекинутись до Євстахієвих труб та призвести до запалення середнього вуха (отиту) - потайного та гнійного отиту, яке може також викликати постійний розлад та захворювання внутрішнього вуха. Зазначені захворювання представляють собою ускладнення синобронхіального синдрому та можуть призвести до таких та подібних клінічних симптомів (погіршення слуху та зору), а тому потребує постійного контролю. За відомостями довідки доктора [PERSON] від 19.01.2017 Університетська клініка оториноларингології багатопрофільної лікарні м. Відня є єдиною медичною установою в Австрії, яка має багаторічний досвід боротьби з цими захворюваннями. В якості альтернативи для подальшого лікування дитини також підійдуть різні «Центри рідкісних захворювань» в Сполучених Штатах Америки. Судом береться до уваги та обставина, що можливість отримання згоди в судовому порядку на виїзд дітей за кордон України без згоди батька може зайняти досить тривалий час, що на момент набранням рішенням законної сили, сплинуть встановлені строки для оформлення проїзних документів, зокрема коли для права в'їзду в держави необхідно отримання візи в посольстві чи консульській установі. З'ясувавши питання про країну виїзду, строк та мету виїзду, зважуючи на процесуальні строки розгляду цивільних справ, порядку набрання ними законної сили,

Outcome: approved