Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS] вартістю 60 618 грн., легковий автомобіль [NUMBER] вартістю 100 000 грн., автомобіль [NUMBER] вартістю 15 000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він та відповідачка проживали у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року, який був посвідчений Грушківською сільською радою Ульяновського району актовий запис №2. Шлюбне життя між сторонами не склалось і з липня 2015 року сімейні відносини припинені, подружжя проживає окремо. За час спільного проживання позивач з відповідачкою ніякого майна що підлягає розподілу не набули. Під час проживання в шлюбі з відповідачкою , батько позивача надав йому особисто свої кошти, за які він купив житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS] вартістю 60 618 грн., легковий автомобіль [NUMBER] вартістю 100 000 грн., автомобіль [NUMBER] вартістю 15 000 грн. Позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі"від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою [ADDRESS], є власником легкових автомобілів [NUMBER] та ВАЗ 210994-20 д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, у тому числі, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Таким чином, набуте позивачем нерухоме майно є його особистою приватною власністю. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати за позивачем право особистої приватної власності на зазначене нерухоме майно.

Outcome: approved