Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у якій просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]; призначити опікуном дитини [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з подачі позовної заяви до суду і до його повноліття, зберегти за дитиною [PERSON], право на користування житловою площею за адресою:м. Харків, [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.07.2014 року Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради розглянула питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], і відповідно до висновку №292 вважає, що мати [PERSON] ухиляється від обов'язку по вихованню свого сина, і вона не проявляє батьківської турботи про нього. Відповідач [PERSON] проживає на [ADDRESS] за вказаною адресою зареєстрований її малолітній син, [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Малолітній [PERSON] з народження проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка і займається його вихованням. Малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] проте мати [PERSON] свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до сина, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя, що є підставою для позбавлення батьківських прав, відносно малолітнього [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи - служби у справах дітей Управління Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснила, що вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, про що надала відповідний висновок. Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, третю особу та прокурора, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] є донької позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно довідки з місця проживання про склад родини та прописку №632 від 21.03.2014 року, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №61 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з сином не бачиться, участі у його вихованні не приймає та не бажає цього робити. Відомості про батька дитини записані зі слів матері. Дитина проживає з бабусею [PERSON], яка займається його вихованням та забезпеченням. З висновку служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 09.07.2014 року №292 вбачається, що дитина - [PERSON], [INFO], з народження проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка створює для онука необхідні умови для всебічного розвитку. Матір дитини не виконує свої батьківські обов'язки, участі у вихованні та утриманні сина не бере, зв'язку не підтримує, не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги. Посилаючись на вказані обставини Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням сина не займається, проживає від нього окремо, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Дитина з народження проживає зі своєю бабусею [PERSON], яка займається його вихованням та утриманням. Окрім вказаних доказів, факт ухилення відповідача від своїх обов'язків також підтверджується наступними доказами: - відповідно до довідки КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №24» мати, [PERSON] не опікується станом здоров'я сина, [PERSON], [INFO]; - інформацією Червонозаводського РВ ХМУ ГУ УМВСУ в Харківській області, згідно з якою мати [PERSON] з сином разом не проживає, не спілкується, матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. На [PERSON] складено адміністративний протокол за ст.184 КУпАП.; - рішенням Червонозаводського районного суду від 31.10.2008 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав, відносно старшої доньки, неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, згідно до приписів ст.164 СК України батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли мати не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. Крім того, згідно до довідки КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №24» від 02.04.2014 року №328, встановлено, що батьки не займаються доглядом та вихованням дитини. Доглядом та вихованням малолітнього [PERSON] займається з народження по теперішній час бабуся, яка піклується про стан здоров'я онука. Судом встановлено, що відповідач ухиляється та не виконує своїх обов'язків щодо фізичного, морального та духовного виховання дитини, не забезпечує необхідні умови для життя дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 09.07.2014 року №293 вбачається, що дитина - [PERSON], [INFO], з народження проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка створює для онука необхідні умови для всебічного розвитку. Матір дитини не виконує свої батьківські обов'язки, участі у вихованні та утриманні сина не бере, зв'язку не підтримує, не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги. [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, медичних протипоказань для призначення її опікуном не має. Обстежені умови проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що для малолітнього створені всі умови, необхідні для здорового та всебічного розвитку дитини. У зв'язку з чим вважається за можливе та доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] Із матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, стан здоров'я задовільний, пенсіонер, отримує пенсію, має необхідні житлові умови для проживання малолітнього [PERSON] Враховуючи, що матір дитина рішенням суду позбавлена батьківських прав, суд вважає можливим призначити опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO], її бабусю [PERSON], оскільки вищезазначена особа характеризується позитивно та по суті в теперішній час виховує онука. Позивач також просить стягнути аліменти з відповідача і суд, вважає, дана вимога підлягає задоволенню, на підставі наступного. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Судом встановлено, що відповідач, хоча і зобов'язана, однак утриманням дитини не займається. Таким чином, оскільки відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обв'язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а отже з 17.10.2014 року. Також, ст. 71 ЖК України визначено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. На підставі ч. 6 ст. 167 СК України, п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України за [PERSON], [INFO], зберігається право на проживання та користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленою частини вимог. Враховуючи, що розмір судового збору по вказаній справі складає 243,60 грн., вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Outcome: approved