Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він є власником [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, в якій також зареєстрований його син [PERSON]. Фактично відповідач не проживає у квартирі з квітня 2014 року, тобто більше року. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, б. 11-Б кв. 67. В суді позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату та час судового розгляду справи, до суду не зявився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.07. 2002 року, довідкою БТІ м. Маріуполя № 104 від 22.05. 2015 року. (а.с. 1, 26) З особового рахунку № 2126 від 29.04. 2015 року вбачається, що в [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, відповідач [PERSON], 29.02. [INFO] зареєстрований з 06.10. 2005 року та по теперішній час. (а.с.5) Відповідно до довідки № 442 від 04.05.2015 року, виданої Комітетом самоорганізації населення "Портовський", відповідач в [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполі тільки зареєстрований, але фактично не мешкає з квітня 2014 року, про причини не проживання нікому не повідомляв, з зазначеного часу в квартирі не зявлявся, чим підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації на протязі більш ніж одного року. (а.с. 4) Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.. 383 ЦК України та ст.. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, виходячи з аналізу змісту вказаних правових норм та встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що право відповідача [PERSON] користування жилим приміщенням, як члена сімї власника вищезазначеної квартири, після спливу річного строку відсутності члена сімї без поважних причин перестало існувати. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кв.67 в буд. 11-Б по пр.. Луніна в Приморському районі м. Маріуполя, а тому позов задовольняє. На підставі викладеного,

Outcome: approved