Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22860,72 грн. та судові витрати. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.04.2018 року між ТхОВ «Сімпл мані» та відповідачем було укладено кредитний договір №SM-00015565, за умовами якого у тимчасове користування банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов"язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). 29.05.2019 року між ТзОВ «Сімп мані» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190529, за умовами якого позивач набув статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Сімп мані», включно і до відповідача. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 22860,72 грн, з яких: -12128,96 грн заборгованість за основною сумою боргу; -6353,64 грн комісія; -0,12 грн проценти; -4378,00 грн пеня. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача вищезгадану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. 24.04.2018 року між ТхОВ «Сімпл мані» та відповідачем було укладено кредитний договір №SM-00015565, за умовами якого у тимчасове користування банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов"язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). 29.05.2019 року між ТзОВ «Сімп мані» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190529, за умовами якого позивач набув статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Сімп мані», включно і до відповідача. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 22860,72 грн, з яких: -12128,96 грн заборгованість за основною сумою боргу; -6353,64 грн комісія; -0,12 грн проценти; -4378,00 грн пеня. Статтею 55 Основного Закону України проголошено право і свободу людини і громадянина на захист у суді. У відповідності до положень ст. 61 Конституції, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовані відповідачем і ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Оскільки, відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved