Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в процесі розгляду справи уточнив (т. 1 а.с. 83-87). Зазначив, що 05 березня 2012 року було розірвано шлюб сторін, під час якого ними було придбано майно, а саме: житловий будинок загальною площею 320,3 кв. м по вулиці Лесі Українки, 7, в селі Корчак Житомирського району Житомирської області; земельна ділянка під житловим будинком для його обслуговування площею 0, 2482 га; земельна ділянка площею 0,40 га, кадастровий номер: 1822083800:03:001:0302 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Корчак Житомирського району Житомирської області. Крім того, під час перебування у шлюбі [PERSON] отримувала в кредит кошти, які [PERSON] самостійно повертав банківській установі. У звязку з наведеним просить: визнати вищезгадане згадане майно спільною сумісною власності подружжя [PERSON] та [PERSON], поділивши це майно наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку № 7 загальною площею 320,3 кв. м по вулиці Лесі Українки в селі Корчак Житомирського району Житомирської області; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки під житловим будинком по вулиці Лесі Українки, 7, в селі Корчак Житомирського району Житомирської області для його обслуговування площею 0,2482 га; визнати за [PERSON] власності на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки площею 0, 40 га, кадастровий номер 1822083800:03:001:0302, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Корчак Житомирського району Житомирської області; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 497432,94 грн боргових зобовязань за кредитними договорами, сплачених ним на користь АТ ОТП Банк. У судове засідання зявилися позивач та його представник. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (т. 1 а.с. 27-28, 42, 45-46, 47, 56-57, 58-59, 64, 69-70, 77, 78-79, 167-168, 169, 176-177, 189, т. 2 а.с. 57, 62-63) у тому числі і за зареєстрованою адресою місця проживання (т. 1 а.с. 24). Звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у звязку із залученням її до проведення АТО (т. 2 а.с. 59). Дослідивши зазначене клопотання, з огляду на те, що відповідачем не виконаний обовязок довести обставини, на які вона покликається, а саме те, що вона перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд дійшов висновку, що у задоволенні її клопотання має бути відмовлено. З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зважаючи на те, що відповідач своїм правом зявитися до суду і спростувати доводи позивача не скористалася, явку свого представника не забезпечила, хоча про розгляд справи була обізнана, про що свідчать матеріали справи (т. 1 а.с. 42, 77, 169, 178, 189, 191-193, т. 2 а.с. 57, 59) суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 05 березня 2012 року було розірвано укладений 06 серпня 1982 року шлюб сторін (т. 1 а.с. 5, 6). Згідно з договором купівлі-продажу від 20 липня 1995 року відповідач купила незакінчений будівництвом житловий будинок № 1, що знаходиться в с. Корчак Житомирського району Житомирської області по вул. Новій ([PERSON]) (т. 1 а.с. 8-9, 143), який згодом був введений у експлуатацію (т. 1 а.с. 142-144). Відповідно до державного акту серії ІІ-ЖТ № 002300 на підставі рішення виконкому Корчацької сільської ради від 20 липня 1995 року № 32 відповідачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,2482 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (т. 1 а.с. 20). За інформацією Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 25 січня 2018 року згідно з наявним переліком других примірників державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, земельна ділянка площею 0,2482 га, що розташована на території с. Корчак Корчацької сільської ради належить [PERSON], відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ № 002300, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 200 від 06 серпня 2002 року (т. 1 а.с. 195). 29 лютого 2008 року відповідачем було прийнято у власність (куплено) земельну ділянку площею 0,4 га, кадастровий номер 1822083800:03:001:0302, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Корчак Житомирського району Житомирської області, про що свідчить відповідний договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1298 (т. 1 а.с. 88). На підставі згаданого договору купівлі продажу відповідачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 884431 (т. 1 а.с. 146). Позивач підтвердив письмово свою згоду щодо придбання за рахунок спільних коштів/сімейного бюджету відповідачем вищевказаної земельної ділянки (т. 1 а.с. 89). Згідно з інформаційною довідкою № 81298551 станом на 27 лютого 2017 року за інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек відповідач є власником будинку, який знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 7, с. Корчак, Житомирський район, Житомирська область, земельної ділянки площею 2482 кв. м, що розташована за адресою: с. Корчак, Корчацька сільська рада, Житомирський район. Житомирська область та земельної ділянки площею 4000 кв. м, кадастровий номер 1822083800:03:001:0302, яка розташована на території с. Корчак, Житомирський район, Житомирська область (т. 1 а.с. 29-35). 20 березня 2007 року [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк уклали кредитний договір № CNL-010/020/2007 згідно з яким відповідач отримала в кредит 26400 доларів США (т. 1 а.с. 90-93). Додатковим договором № 1 від 28 вересня 2011 року було змінено валюту кредиту на гривню, у завязку з чим розмір боргу становив 116305,20 грн (т. 1 а.с. 94-95). Також судом встановлено, що 03 червня 2016 року між позивачем та ПАТ ОТП Банк був укладений додатковий договір № 2 до договору поруки № SR-010/116/2007 від 03 грудня 2007 року на забезпечення виконання відповідачем кредитного договору № ML-010/116/2007 від 03 грудня 2007 року (т. 1 а.с. 105-106). Як поручителю позивачу неодноразово з боку банку спрямовувалися вимоги щодо погашення боргу за кредитними зобовязаннями відповідача (т. 1 а.с. 107-109). Згідно з наданими платіжними дорученнями, випискою з особового рахунку та оригіналами квитанцій позивачем дійсно сплачувалися кошти на погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами (т. 1 а.с. 110-122, 196-219, т. 2 а.с. 1-50). За змістом листа ПАТ ОТП Банк № 010-01-5/213-БТ від 16 листопада 2017 зобовязання за кредитним договором № ML-010/116/2007 від 03 грудня 2007 року були виконані (т. 1 а.с. 123). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.ст. 68, 69 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За змістом ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснено у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. З огляду на наведене, зважаючи на те, що вищезгадане майно набуте подружжям за час шлюбу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя шляхом визнання в порядку поділу спільного майна права власності на майно, а тому, на переконання суду визнання за позивачем 1/2 права власності на указане майно в ідеальних частках буде розумним та справедливим Стосовно стягнення з відповідача 497432,94 грн боргових зобовязань суд зазначає таке. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. (ч. 1 ст. 553, ч. 2 ст. 556 ЦК України). Майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Частина 4 ст.65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя, у звязку з чим, на переконання суду, позовна вимога стосовно стягнення половини боргових зобовязань з відповідача також має бути задоволена. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача має бути стягнено судовий збір у розмірі 13300,40 грн.

Outcome: approved