Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи позов тим, що 27.07.2017 року між [PERSON] та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №9416, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Ford Focus», державний номер [NUMBER] . 09.05.2018 року по вул. Саперно Слобідська, 104 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно із постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року особою винною у вчиненні ДТП визнано [PERSON] 20.06.2018 року до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку із ДТП звернулася [PERSON] , в результаті чого останній було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 185528,58 грн. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , особою відповідальність якої застрахована. Однак, полісом встановлено ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Галицька» у розмірі 100000,00 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, однак вона не була отримана ним. З огляду на викладене вище до позивача після виплати страхового відшкодування перейшло право вимоги до відповідача, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 85528,58 грн., як відшкодування шкоди та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Також представник зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Ford Focus» з реєстраційним номером [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 20-21). Судом встановлено, що 27.07.2017 року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №9416, за яким страховик зобов`язався у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених цим договором. Предметом даного договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Ford Focus», державний номер [NUMBER] (а.с. 6-19). Слід зазначити, що даний договір покриває відповідальність всіх водіїв, які керують зазначеним транспортним засобом на законних підставах, тобто дія даного договору поширюється і на водія - [PERSON] , який перебував за кермом застрахованого автомобіля під час вчинення ДТП. Законність підстав керування застрахованим автомобілем підтверджується посвідченням водіяє, виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 20-21). За умовами п. 7.4.3. договору страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Звертаю увагу, що автомобіль був застрахований на умовах «повне КАСКО». З матеріалів справи вбачається, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року у справі №752/9901/18, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 24). Зі змісту даної постанови встановлено, що 09.05.2018 року о 19 год. 05 хв. в місті Києві по вул. Саперно Слобідська, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по Південному мосту в напрямку вул. Кіквідзе здійснив поворот праворуч, не переконався в безпечності маневру, не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Перелік пошкоджень застрахованого автомобіля міститься в Дефектній відомості огляду колісного транспортного засобу (а.с. 47-48). Відповідно до звіту вих. № 4464 від 06.06.2018 року про визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту «Ford Focus», реєстраційний номер [NUMBER] , визначена за витратним підходом складає 185028,07 грн. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Ford Focus», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 23.05.2018 року склала 122410,07 грн. із урахуванням 20% ПДВ (а.с. 35-61). На підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 20.06.2018 року (а.с. 25), страхового акту №1741 від 03.07.2018 року, в якому вказано, що вартість відновлювального ремонту становить 185528,58 грн. (а.с. 26-27), рахунку №КМдС-0011079 від 25.05.2018 року про оплату [PERSON] товару на загальну суму 185528,58 грн. (а.с. 28-30) та акту виконаних робіт на суму 185528,58 грн. (а.с. 31-33) позивач здійснив виплату потерпілій особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 185528,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5982 від 10.07.2018 року (а.с. 34). У зв`язку з виплатою потерпілій особі страхового відшкодування, позивачем 20.08.2019 року було направлено відповідачу вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яка залишена без реагування (а.с. 64-66). Суд звертає увагу, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/504320, за яким страхова компанія взяла на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , особою відповідальність якої застрахована - [PERSON] . Однак, полісом встановлено ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Галицька» за шкоду завдану майну у розмірі 100000,00 грн. (а.с. 22, 63). Тобто, ПрАТ «СК «Галицька» несе відповідальність лише в межах даної суми. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В даному випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Галицька», сума до відшкодування відповідачем становить 85528,58 грн. (185528,58 грн. - 100000,00 грн. = 85528,58 грн.), тобто сума яка не покриється страховою компанією відповідача. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року у справі №752/9901/18 було визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 24). Положенням ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв`язок - внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля [PERSON] ; є вина зазначеної особи, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved