Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за договором споживчого кредиту, посилаючись на те, що 30 червня 2015 року [PERSON] уклав кредитний договір (пенсійний) ПД № 409, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 червня 2017 року. Крім цього відповідно до вимог п. 4.2 вищезазначеного договору відповідач по справі зобовязався до повного погашення заборгованості по кредиту проводити погашення заборгованості з рахунку у Лозівському відділенні «Ощадбанку». Крім цього 30.06.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 409/03. Згідно умов договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з позичальником за повернення суми кредиту. 20 грудня 2016 року [PERSON] помер. Після смерті позичальника відповідач по справі в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобовязання щодо сплати заборгованості по кредиту належним чином не виконувала, в звязку з чим виникла заборгованість за кредитом по червень 2017 року включно у розмірі 3899 гривень. Тому просить стягнути з відповідача по справі суму вищезазначеної заборгованості по кредиту. Крім цього просить стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі до суду судовий збір у розмірі 1600 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього просила в разі неявки в судове засідання відповідача по справі ухвалити заочне рішення у справі. Наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток та довідки про доставку СМС-повідомлень, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом зясовано, що 30 червня 2015 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 409, згідно якого Кредитор надав Позичальнику кредит для споживчих потреб у загальній сумі 10000 гривень, під 54 % річних, загальним строком на 24 місяці, з обовязком погасити кредит до 30 червня 2017 року. У відповідності до п. 3.3. зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора (КС "ЛВК") до кінця строку дії договору, а відсотки за користуванням кредиту сплачують шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок КС «ЛВК» не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, однак Позичальником дані пункти договору не виконуються. Крім цього згідно п. 4.2 зазначеного вище Кредитного договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобовязується отримувати пенсію у Лозівському відділенні АТ «Ощадбанку». В звязку з чим відповідач [PERSON] уклав з Лозівським відділенням АТ «Ощадбанку» договір про надання банківських послуг, на списання на користь позивача щомісячних траншів по кредиту протягом 24 місяців по 690 гривень, але відповідач дану домовленість порушив. 30 червня 2015 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір поруки № 409/03. У відповідності до даного договору Поручитель [PERSON] зобов'язувалася відповідати перед Кредитором - КС «ЛВК» за виконання зобов'язань Позичальником [PERSON] за договором № ПД № 409 від 30 червня 2015 року в повному обсязі зобов'язань за цим договором та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки, судових витрат, тощо. У відповідності до п.п. 2.1. вищезазначеного Договору поруки у разі невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором на рівні з Боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ст. 554 ЦК України). 20 грудня 2016 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 571530, виданим виконавчим комітетом Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області 21.12.2016 року. Отже, відповідач зобов'язана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні договору поруки, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договором. В порушення умов кредитного договору боржник взяті на себе зобовязання за договором поруки належним чином не виконувала, в звязку з чим виникла прострочена сума боргу за кредитом станом на 30.06.2017 року включно у розмірі 3899 гривень. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що Банк навів докази в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 1600 гривень, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved