Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору №204238 від 09 червня 2017 року відповідач отримав у розмірі 900,00 грн. строком на 30 днів. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача, станом на 15 липня 2020 року, становить 900,00 грн. боргу, 15683,20 грн. заборгованості по відсотках, 16812,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача борг за договором №204238 від 09 червня 2017 року в сумі 33395,20 грн. та судовий збір. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, як повернулося до суду 25 листопада 2020 року та отримано відповідачем 15 грудня 2020 року, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 09 червня 2017 року, ТзОВ «Веллфін» відповідачу, згідно укладеного договору надано позику у розмірі 900,00 грн. строком на 30 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконує умови договору №204238 від 09 червня 2017 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно п. 1.5 договору, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,8% від суми позики, але не менше ніж 20 грн. за перший день користування позикою; 1,8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики; 1,8% додатково до основних процентів, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк позики, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Станом на 15 липня 2020 року, внаслідок порушення відповідачем [PERSON] зазначених умов закону та договору, заборгованість за договором №204238 від 09 червня 2017 року становить - 900,00 грн. боргу, 15683,20 грн. заборгованості по відсотках, 16812,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а всього - 33395,20 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved