Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Маркушівської сільської ради про визнання за ними права власності на спадкове майно, а саме по 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,5068 га., що розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що 14 листопада 2015 року померла їхня мати - [PERSON]. Спадщину після її смерті, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5068 га., що розташована на території Маркушівської сільської ради прийняла її мати [PERSON] оскільки є спадкоємцем першої черги та на день смерті спадкодавця постійно з нею проживала. Оформити на себе спадщину [PERSON] не встигла, оскільки 23.01.2016 року померла. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не має. Спадщину після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5068 га., що розташована на території Маркушівської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] прийняли шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 98295,90 гривень. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомленіий належним чином. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд та вирішення справи у їхню відсутність, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Маркушівська сільська рада Хмільницького району про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 14.11.2015 року в с. Митинці Хмільницького району Вінницької області померла мати позивачів у справі [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця I-АM №331878 виданим 16 листопада 2015 року, довідкою Маркушівської сільської ради Хмільницького району № 873 від 06.12.2016 року, свідоцтвами про народження, про укладення шлюбу (а.с. 5, 10,16-21). Спадщину після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5068 га, нормативною грошовою оцінкою 98295,90 гривень, що розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району, яка належала [PERSON] згідно державного акту ВН № 193065 виданого 25.11.2008 року, виданого на підставі розпорядження голови Хмільницької районної державної адміністрації № 401 від 31.08.2004 року, прийняла мати [PERSON] - [PERSON], так як на момент смерті спадкодаця [PERSON] постійно з нею проживала та була зареєстрована за одною з нею адресою (а.с. 11). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], підтверджується довідкою Маркушівської сільської ради № 873 від 06.12.2016 року, свідоцтвом про народження [PERSON]І серії ЯУ № 274129 (а.с. 10, 18). Оскільки [PERSON] не подавала заяви про відмову від спадщини, і на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем, то відповідно до ч. 3. ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. 23.01.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ №336005 (а.с.6). Після смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не має, що підтверджується довідкою Маркушівської сільської ради № 872 від 06.12.2016 року (а.с. 9). Спадщину після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5068 га, що розташована на території Маркушівської сільської ради, позивачі [PERSON], [PERSON], прийняли шляхом подання заяв до нотаріальної контори, що підтверджуються матеріалами спадкової справи та листом Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 67/01-16 від 31.01.2017 року. Суд, враховуючи те, що позивачі підтримали заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивачі не можуть оформити спадщину після смерті спадкодавця у нотаріуса через відсутність правовстановлювальних документів, хоча спадщину прийняли, а тому обґрунтовано звернулися до суду. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачами доведено обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved