Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Свої вимоги мотивує тим, що з 10.01.2004 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2012 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в матеріальному утриманні та вихованні неповнолітнього сина участі не приймає, його місце проживання позивачу невідомо. Позивач зверталася до Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві з метою встановлення місцеперебування відповідача, однак пошуки виявилися безрезультатними. Від спільних знайомих з відповідачем та відповіді управління поліції позивач дізналася, що відповідач перебуває в монастирі, але в якому саме з'ясувати не вдалося. Позивач має намір разом з дитиною в період до досягнення дитиною повноліття тимчасово виїжджати за кордон, а саме до різних країн світу для відпочинку та оздоровлення. Проте отримати нотаріально посвідчену згоду батька на вивезення дитини за кордон позивач не має можливості, оскільки їй невідомо його місцезнаходження. Посилаючись на наведене, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.10.2017, позивач просить надати їй дозвіл на одноразовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі території України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] та у супроводі матері [PERSON], у період з 26.12.2017 по 26.01.2018 до Єгипту та Республіки Польща; у період з 20.04.2018 по 20.05.2018 до Єгипту та надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон її сина [PERSON], [INFO], без згоди відповідача. Представник позивача подала до суду заяву з проханням розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Від представника третьої особи надійшла зава про розгляд справи без участі її представника, в яких вона просить розглянути справу згідно вимог чинного законодавства України та з урахуванням інтересів дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.08.2004. (а.с. 9) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2012 розірвано шлюб, укладений між позивачем та відповідачем. Згідно з ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У випадку, якщо фізична особа не досягла шістнадцяти років, вона має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" врегульовано порядок здійснення громадянами України права на виїзд з України та в'їзд в Україну, порядок оформлення документів за зарубіжних поїздок. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995, передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], 2004 року народження. Дитина проживає разом з матір'ю. Позивач не може у позасудовому порядку отримати у відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон з метою відпочинку та оздоровлення, оскільки невідомо його місцезнаходження. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із засад рівності прав батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, реалізація особами своїх батьківських прав не може мати наслідком порушення прав дитини на вільний та всебічний розвиток. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved