Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення в сумі 3066,02 грн., вказуючи, що у період з березня 2009 року по лютий 2015 року відповідачам були надані послуги з централізованого опалення у приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Не виконуючи своїх обовязків по оплаті за поставлену теплову енергію, у відповідачів утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості та понесені судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не одноразово не зявлялась, надала суду заяву від 28.09.2015 року, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлявся. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 15.05.2015 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO], куди йому направлялась судова повістка про виклик до суду, проте останній в судові засідання 03.06.15р., 30.07.15р., 26.08.15р., 10.09.15р., 29.09.15р., 16.11.2015р. не отримував її та не повідомив суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою. В судове засідання на 16.12.15р. відповідач повістку отримав, однак в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти вимог позивача заперечував, суду пояснив, що позовні вимоги є незаконними на не обґрунтованими, оскільки всі нарахування за послуги опалення відповідачами сплачені в повному обсязі, а нарахування абонентської плати за опалення на його думку, є незаконним, в звязку з чим і не підлягають сплаті. Крім того, відповідач зауважив, що не він не інші відповідачі не мають з позивачем договірних відносин, в звязку з чим не має законних підстав для стягнення заборгованості. Також [PERSON] вважає, що оскільки він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS], а інші відповідачі у справі не є власниками квартири, то вони і не є належними відповідачами у справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідачі договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не уклали, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та [PERSON], [PERSON], [PERSON] існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки позивач такі послуги надав, а відповідачі не відмовились від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачам за період з березня 2009 року по лютий 2015 року на загальну суму 15044,29 грн. Відповідачі протягом спірного періоду виконували свої обовязки по сплаті спожитої теплової енергії частково, а саме здійснили оплату в розмірі 11978,27 грн. і на даний момент за відповідачами значиться заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 3066,02 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженних Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до рішення Запорізької міської ради № 327 від 28.07.2008 року введено двоставковий тариф на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення з 01.08.2008 року. Введення двоставкового тарифа на опалення відбулося на виконання вимог п.39 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 10.07.2006 року №955. Вказаний тариф передбачає нарахування абонентської плати за опалення. Вказане рішення ніким не скасовано в установленому законом порядку, а тому є чинним на період його дії. В звязку з наведеним, доводи відповідачів про незаконність нарахування абонентської плати є хибними та необґрунтованими належними доказами. З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved