Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебував в шлюбі з відповідачем, мають двох дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Судом було затверджено мирову угоду батьків цих дітей та визначено їх місце проживання. Старший син сторін проживає з матір»ю, а менший син - з батьком. Позивач сплачує відповідачу аліменти на утримання свого старшого сина, та самостійно одноособово утримує меншого свого сина, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1 6 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту зверненя до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, що підтверджується відомостями про отримання рекомендованого листа з викликом до суду на розгляд даної справи. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому з урахуванням думки позивача, та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають двох дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Дане підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4,5). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, їх шлюб розірвано та відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 28.02.2014 року було визнано мирову угоду за якою визначено місце проживання дітей та узгоджено порядок виконання кожним із батьків своїх обов'язків. Так, за вказаною мировою угодою неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, а малолітній [PERSON] - з батьком. (а.с.12-13). В судовому засіданні встановлено, що з позивача було стягнуто на утримання дітей на користь відповідача аліменти в розмірі 13 частини всіх видів його заробітку, але за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.06.2013 року було зменшено розмір аліментів та стягнуто з позивача на утримання його старшого сина [PERSON] 2003 р.н. , який проживає зі своєю матір'ю аліменти в розмірі 16 частини всіх видів доходів [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено, що малолітній син сторін [PERSON] 2008 р.н. має генетичне захворювання, потребує особливого догляду та більших матеріальних затрат (а.с.6,7,8). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні та крім того, позивач сплачує аліменти на утримання старшого сина [PERSON] 2003 р.н., який проживає разом з відповідачем. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, відповідно до зазначених вище правових норм - обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним. Визначення місця проживання дітей не є обставиною, що припиняє аліментний обов'язок одного з батьків по відношенню до його другої дитини. Так, позивач одноособо утримує свого меншого сина та сплачує аліменти на утримання свого старшого сина, а тому є правомірною і справедливою позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання її меншого сина. Отже, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання її меншого сина [PERSON] [INFO] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved