overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з даним позовом просить визнати [PERSON], таким що втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться в с. Петрівське Рокитнянського району по вул. Берегова, 38 та зобов"язати [PERSON] сільську раду Рокитнянського району зняти його з реєстраційного обліку. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування житлового будинку вона є власником житлового будинку, що знаходиться в с. Петрівське Рокитнянського району по вул. Берегова, 38. Відповідач проживав у вищевказаному будинку до 2010 року, але з вересня 2010 року він переїхав на інше місце проживання в [INFO] і до цього часу жодного разу не повертався, і не проживає за вказаною адресою. В судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача вимоги свого довірителя підтримує повністю, відповідач [PERSON] сільська рада Рокитнянського району визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим через засоби масової інформації, в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] у порядку заочного провадження. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться в с. Петрівське Рокитнянського району по вул. Берегова, 38, відповідно до договору дарування від 27.01.2010 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 151 від 18.04.2016 року [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, що знаходиться в с. Петрівське Рокитнянського району по вул. Берегова, 38. Однак згідно акту обстеження від 18.04.2016 року з вересня 2010 року не проживає в ньому. Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] з вересня 2010 року не проживає в житловому будинку, що в с. Петрівське Рокитнянського району по вул. Берегова, 38, не користується житловим приміщенням вказаного будинку, не бере участі у витратах на його утримання, ремонті, не використовує його для проживання, суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати [PERSON], такою що втратила право користуватися житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] [PERSON] В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування він є власником вказаного житлового будинку. З [PERSON] шлюб розірвано і вона не є членом його сім"ї і відповідно в неї відсутнє право користуватися спірним житловим будинком і належні правові підстави для проживання в ньому. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені не з"явилися. Позивач подав до суду заяву якою свої позовні вимоги підтримав повністю та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач про причину неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Третя особа: Рокитнянська селищна рада подала до суду заяву в якій при вирішення спору покладається на розсуд суду та просить справу розглянути у відсутності її представника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач є власником відповідно до договору дарування від 24.11.2012 року житлового будинку [ADDRESS] З копії рішення Рокитнянського районного суду від 29.09.2016 року вбачається, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.12.2016 року, відповідач протягом 2016 року не проживає за адресою [ADDRESS] а та місце її перебування на даний час не відоме. Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Згідно з ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] протягом 2016 року не проживає у вказаному житловому будинку не користується житловим приміщенням вказаного будинку, не бере участі у витратах на його утримання, ремонті, не використовує його для проживання, суд вважає за необхідне визнати її такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням у житловому будинку належному позивачу [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовною заявою вказала, що [PERSON] є батьком їхнього сина [PERSON] [INFO]. З відповідачем вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу. З грудня 2013 року [PERSON] став проживати за іншою адресою. Усунувся від виховання і утримання сина. Не цікавиться його судьбою, не підтримує жодних контактів. Син знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зьявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживали разом без реєстрації шлюбу. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON].( арк.. справи 4) Відповідно до довідки КП «Відродження» разом з [PERSON] проживає син [PERSON](арк.. справи 5) Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог статей 180,181,182,183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів визначається судом. Розмір аліментів на дитину, який підлягає стягненню повинен становити ? частку. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява була пред'явлена до суду 24.04.2014 року і з цього часу слід стягувати аліменти. Заперечень проти позову, доказів щодо неможливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, відповідачем надано не було, отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно Закону України "Про судовий збір" позивачі по позовах про стягнення аліментів підлягають звільненню від сплати судового збору, у зв'язку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 03.05.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 7. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з кінця 2019 року стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, несумісність характерів і поглядів та ревнощів з боку відповідача стали причинами частих сварок. З листопада 2019 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Майновий спір між сторонами відсутній. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Заперечень проти позову (відзиву) від відповідача не надійшло. Про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином. Судові повідомлення, надіслані судом за місцем реєстрації відповідача повернулися до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 03.05.2016 року Виконавчим комітетом Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 7 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.08.2003 року Відділом РАЦС м.Рівне, актовий запис № 1090. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, між сторонами фактично припинені шлюбні відносини. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Майновий спір між сторонами відсутній. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 22.08.2003 року Відділом РАЦС м.Рівне, актовий запис № 1090 (свідоцтво серія 1-ГЮ №065206). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини припинені, примирення сторони вважають неможливим, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, яке відповідно до Свідоцтва про одруження сторін у позивача [PERSON] було "Богуш ". Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки (паю), який належав її померлому батькові [PERSON] на підставі державного аркту на право власності серії КВ № 030089 від 07.10.2004 року, кадастровий номер 32233785000:03:014:0002, площею 3,3808 га, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № 010434700004, цільове призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташований на території Ромашківської сілської ради Рокитнянського району. В обгрунтування свого позову посилається на те, що 20.03.2012 року помер її батько [PERSON] Після смерті батька вона у встановлений законом строк прийняла спадщину на 1/2 майна, яка складається із земельної ділянки (паю) площею 3,3806 га, яка розташована на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району і належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІІ-КВ № 104179. На початку 2016 року вона дізналася, що в її батька був іще один замельний пай, яким користується СТОВ "Росія". Як виявилося за її покійним батьком рахується земельна ділянка (пай), згідно державного акту з кадастровим номером 32233785000:03:014:0002, серії КВ № 030089 площею 3,3808 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона звернулася до нотаріуса для прийняття вказаного земельного паю, однак її було відмовлено, оскільки відсутній оригінал вказаного акту. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер 20.03.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії державного акта серії КВ № 030089 від 07.10.2004 року, кадастровий номер 32233785000:03:014:0002, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки (паю) площею 3,3808 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 70 м.кв. та погріб з шийкою, прибудова, сарай, прибудова, сарай, убиральня, ганок, колодязь питний, ворота, огорожа, стінка підпірна-інвентаризаційною вартістю 76036 грн. у порядку спадкування за законом. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті її смерті відкрилася спадщина на будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вона як дочка померлої [PERSON] є спадкоємицею першої черги. Також спадкоємцем за правом представлення є онука [PERSON] - [PERSON], яка спадкує після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] і має права спадкувати ту частину спадщини, яка належала б її батькові за законом, якби він був живий на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку у спадщині [PERSON] не має. Рішенням Рокитнянського районного суду від 30.05.2014 року визнано за відповідачем [PERSON] у порядку спадкування за законом 1/2 частину будинку [ADDRESS], який належав [PERSON] Зазначає, що вона та відповідач прийняли спадщину подавши до нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини. Незважаючи на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач уточнила свої позовні вимоги та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку та 1/2 частину господарських споруд, відповідач визнала уточнені позовні вимоги та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок загальною площею 70,0 кв.м. 1959 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на житловий будинок, 1950 року забудови, дерев"яний обкладений цеглою, 63,70 кв.м.площею по внутрішньому обміру та 23,70 кв.м. житловою площею з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому спадкоємцем зазначила її. Спадщину після померлої [PERSON] вона прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Незважаючи на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок загальною площею 63,70 кв.м. 1950 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на житловий будинок 1960 року забудови, глиняний 45,30 кв.м. загальної площі та 16,50 кв.м. житлової площі з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Луб"янка Рокитнянського району Київської області, вул. Шкільна, 5, посилаючись на те, що 18.03.2013 року померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому спадкоємцем зазначила її, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Спадщину після померлої вона прийняла та частину оформила. Незважаючи на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 18.03.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії заяв, що є в матеріалах спадкової справи вбачається, що спадкоємці, які зазначені в заповіті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Луб"янка Рокитнянського району по вул.Шкільна, 5 знаходиться житловий будинок загальною площею 45,30 кв.м. 1960 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved