Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.01.2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно починаючи з 19.12.2013 року до досягнення дитини повноліття. Сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дитини, відповідач добровільно відмовляється сплачувати більше коштів, а позивачка маючи на утриманні трьох дітей вимушена звертатись про збільшення розміру аліментів. Просить збільшити розмір аліментів та встановити їх у розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 30.05.2018 року винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначення по справі підготовчого судового засідання. 20.07.2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013 року. Сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою. Згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.01.2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с.Букове, Виноградівського району Закарпатської області, аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно на користь [PERSON], починаючи з 19 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що обов'язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області присуджено до стягнення з відповідача аліменти у твердій сумі, то збільшення розміру аліментів не повинно змінювати способу виконання рішення, а тому збільшений розмір аліментів підлягає визначенню так само у твердій сумі. Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення, на її утриманні знаходяться троє дітей, про що позивач має посвідчення багатодітної матері. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є здоровою молодою працездатною людиною, тобто таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів із 700 грн. до 2500 грн. на утримання дитини, щомісячно, що є співмірним із розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими та підлягають до задоволення на вказану суму. Відповідно п.1 ч.1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позов слід задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: approved