Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

\~Позивач\~ звернувся\~ до суду з\~ позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, у відповідності до якого зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], який визначений рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.02.2015 року як 1/4 частина з усіх видів його доходів, та з урахуванням викладених ним в позовній заяві обставин визначити розмір стягуваних з нього на користь відповідача аліментів як 1/6 частина з\~ усіх видів його доходів. Свій позов мотивує тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], 14.11.2011 року до його повноліття в розмірі ? частина з усіх видів його заробітку (доходу). Дане судове рішення набрало законної сили та на даний час перебуває на виконанні в Другому Суворовському ВДВС Одеського МУЮ. 14 лютого 2014 року позивач зареєстрував шлюб з іншою жінкою, від якого у них 12 червня 2015 року народився син [PERSON]. На даний час його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вважає, що оскільки на даний час на його повному матеріальному забезпеченні перебуває сім»я, що складається з малолітнього сина та непрацездатної дружини, то є підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на користь відповідача. Позивач [PERSON] до суду не з»явився, надіславши на адресу суду листа в якому позов підтримав в повному обсязі а справу просив розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити та пояснив, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, аліменти не сплачує, враховуючи, що дитина хворіє. Відповідач винаймає житло, працює медсестрою та отримує мізерну заробітну плату. Крім того зазначив, що позивач не надав доказів про те, що він утримує дитину, що народилась від іншого шлюбу та теперішню дружину. Також просив стягнути з позивача понесені судові витрати в розмрі 300 гривень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що разом з відповідачем винаймає житло, за квартиру вони сплачують по 1000 гривень щомісяця кожна, за весь цей час вона не бачила та не чула, що батько приїздив або телефонував до дитини, враховуючи, що дитина дуже часто хворіє. Заслухавши відповідача та її представника, свідка, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з"ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоровя,\~\~зазначених у законі осіб (платника аліментів та одержувача аліментів) можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому, правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обгрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові. Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2015 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі даного рішення видано виконавчий лист /а.с. 4-5/. Постановою державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС Одеського МУЮ від 17.07.2015 року по виконавчому првадженню № 48121908 було звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] /а.с. 7-8/. Згідно свідоцтва про шлюб позивачем [PERSON]А .14.02.2014 року був зареєстрований шлюб з гр. [PERSON] /а.с.11/. 12.06.2015 року у позивача народився син [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /а.с. 12/. Згідно листа Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ в Полтавській області від 25.09.2015 року № 54/25 розмір заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 524/11500/14-ц станом на 01.07.2015 року становить в розмірі 5979,74 гривень /а.с. 30/. Згідно довідки дошкільного навчального закладу компенсуючого типу № 10 Кременчуцької міської ради від 22.09.2015 року за № 148 [PERSON] дійсно відвідує даний навчальний заклад а саме санаторну молодшу групу згідно рішення ЛКК міського протитуберкульозного диспансеру з 04.10.2013 року /а.с. 31/. В свою чергу, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач на підставі позовних вимог зазначив зміну сімейного стану та перебуванням на його утриманні малолітнього сина та дружини, однак доказів, що дані особи перебувають на його утриманні суду не надав. Крім того, позивачем не доведено суду зміну його матеріального стану після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, будь-яких доказів на підтвердження розміру його доходів на час винесення рішення про стягнення аліментів та розміру його доходів після постановленого судом рішення, - не надано. Крім того, факт проживання позивача з дружиною та малолітнім сином, на переконання суду, не доводить факту перебування останніх на його (позивача) утриманні. Враховується, що позивач є здоровим, працездатним, та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України, утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення дитиною повноліття, а також враховуючи матеріальний стан відповідача та стан здоров"я дитини сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст.58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, переконливих та безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов'язуються матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, а ті обставини, на які позивач посилався, як на підстави для зменшення розміру аліментів, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для зменшення розміру аліментів. З огляду на викладене вище, з наданих позивачем доказів на обґрунтування позовних вимог, судом під час судового розгляду справи встановлено відсутність юридично значимих обставин, які б унеможливлювали позивачу сплачувати аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, у зв'язку з чим у задоволенні предявлених позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та їх визначення в розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], слід відмовити за їх безпідставністю та недоведеністю. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.79 та ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, є витратами, пов'язаними з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~\~Якщо позов було задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За змістом ст.ст.84,88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні\~\~правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. Враховуючи вимоги зазначених вище статтей ЦПК України суд задовольняє клопотання відповідача та її представника про стягнення з позивача понесених [PERSON] судових витрат в сумі 300 гривень, що підтверджується квитанціє. № 027204 від 29 вересня 2015 року.

Outcome: approved