Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої входить 3/4 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не звернулася своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як після смерті [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні, тому не змогла у встановлений законом строк прийняти спадщину. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати цивільну справу за його відсутності, не заперечує щодо задоволення даного позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у с. Краснобірка Радомишльського району Житомирської області, її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 20.11.1960 Серії [NUMBER] (а.с.7,8). Відповідно до копії Свідоцтва про народження від 03.04.1959 Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.14,15). [INFO] у віці 54 років у м. Радомишль Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить 3/4 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11,12). Згідно інформації, наданої Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області, від 17.07.2020 № 460/01-116, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не звертався. Спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась (а.с.25). Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. На підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем було надано довідку за № 118 КНП "Радомишльська лікарня" Радомишльської міської ради Житомирської області відповідно до якої [PERSON] , 1960 року народження, знаходилась на амбулаторному лікуванні з 26.11.2013 по 12.12.2013 (а.с.13). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні спорів про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні врахувати крім положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 26.09.2012, згідно якого, позовні вимоги можуть бути задоволені, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved