Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, який уточнили та яким просили визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . А також, просили визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності по 1/10 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні оригінали документі на ім`я спадкодавця [PERSON] на спадковий житловий будинок (договори купівлі - продажу, посвідчені 02.04.2013 року за № 982, 983) право власності за якими зареєстроване у встановленому законом порядку. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 02.04.2013 року зареєстрованого реєстрі за № 982, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав від 02.04.2013 року та на підставі договору купівлі - продажу від 02.04.2013 року за № 983, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав від 02.04.2013 року, що також підтверджено довідкою від 28.12.2018 року за № 17, наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55066028 від 09.02.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємицем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.07.1999 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради; - мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] ; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.1999 року, виданого Житомирським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу відповідачі [PERSON] та [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 11.08.2014 року за №№ 964, 966, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, беручи до уваги те, що спадковий житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , був придбаний [PERSON] 02.04.2013 року в період шлюбу з [PERSON] , то суд вважає за необхідне визначити, що частки [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частки кожному. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] і за правом спільної сумісної власності подружжя право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності по 1/10 частині зазначеного житлового будинку. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved