Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.02.2010р., [PERSON] - відповідач, отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму - 28697.35 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного Товариства КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 30.03.2021р. за даною справою відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справи в порядку ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.02.2010 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позичальник, отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту який було встановлено максимальний ліміт - 22450.00 грн. на платіжну картку з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, за кредитним договором погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією згідно умов кредитного договору. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з не виконанням зобов`язань за кредитним договором № б/н від 20.02.2010р. відповідач, станом на 25.02.2021р. має заборгованість, яку просить стягнути позивач у розмірі - 28697.35 грн., що складається з наступного: - 23200.58 грн., тіло кредиту; - 5496.77 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За даних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved