Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те що він є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] Фастівського району, інша ? частина будинку належить його рідному брату. З початку 2010 року в належному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON]. З березня 2014 року відповідач, який перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивача [PERSON], у будинку, за адресою: [ADDRESS] Фастівського району не проживає, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у його будинку по [ADDRESS] Фастівського району Київської області. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] в с.Мала Снітинка Фастівського району Київської області, інша ? частина вказаного будинку належить його рідному брату [PERSON], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 04 листопада 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Бойко О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1-5819. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З 2010 року у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON]. Факт реєстрації відповідача підтверджується довідкою виданою Малоснітинською сільською радою народних депутатів Фастівського району Київської області від 07.04.2015 року за № 256. Як передбачено п.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі вітсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Згідно пояснень позивача та Акту голови Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] відповідач по справі по [ADDRESS] Фастівського району Київської області не проживає з березня 2014 року. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню, підстави для відмови у задоволенні останніх судом не вбачаються. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved