Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаними позовами до відповідача Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Цивільна справа за вказаними позовами 05.10.2018 була передана на розгляд судді Березнікова О.В. на підставі ст. 39 ЦПК України. 10.10.2018 по вказаній цивільні справі відкрито провадження. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі систематично з моменту укладення договорів оренди земельних ділянок, а саме з 2013 по 2015 роки не своєчасно отримували орендну плату від відповідача та не у повному обсязі, що є порушенням умов договору, хоча позивачі свої зобов`язання по договору виконали, надавши відповідачу земельні ділянки. Зважаючи на систематичне порушення умов договору, просять суд розірвати договори оренди земельних ділянок. Представником позивачів адвокатом Ростальною І.В. було подано заяви про зміну підстав позову, які судом долучені до матеріалів справи та в яких просила суд: розірвати договори оренди земельних ділянок укладених між сторонами з підстав систематичної не сплати орендної плати, з підстав використання земельних ділянок не за призначенням, з підстав погіршення корисних властивостей земельних ділянок; стягнути судові витрати, посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання, відповідно до укладеного договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати не виконував, тобто не належно виконував умови договору, зокрема вбачається систематична несплата або не сплата в повному обсязі орендної плати позивачам. Також до погіршення стану земельної ділянки призвело не зберігання корисних властивостей земельної ділянки, що підтверджується довідками від 01 лютого 2017 року, які надані Херсонською філією ДУ «Держгрунтохорона» за результатами проведеного агрохімічного моніторингу 2009 р. Відповідачем було подано заперечення проти позовних вимог позивачів, в яких просив суд відмовити в задоволенні, мотивуючи тим, що позовні заяви є необґрунтованими та безпідставними, доводи позивача будуються на припущеннях та нічим не підтверджені. Позивачем не доведено та не обґрунтовується доказами факт використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, тобто для інших, несільськогосподарських цілей. Крім того, відповідно до умов договору оренди землі орендар має право самостійно господарювати на землі, якому кореспондує обов`язок орендодавця не втручатись в господарську діяльність орендаря. Також зазначено, що на момент укладення Договорів оренди землі та передачі земельної ділянки орендарю, орендодавець не зазначав показники якості ґрунтів та дозволив використовувати у встановленому порядку для потреб господарства наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, а також експлуатувати інші корисні властивості землі. Відповідно до поданих заяв на ім`я директора СПрАТ ім.Кірова позивачі самостійно визначила термін оренди 10 (десять років) та оплату у розмірі 3% від вартості земельної ділянки, а також вказала, що орендну плату здійснювати в грошовій формі або шляхом надання послуг та отримання с/г продукції. Сторони обумовили, що орендна плата за земельні ділянки приватної власності сплачується Орендарем в розмірі 3 ( три) відсотки від нормативної грошової оцінки. Згідно з п.10 Договору оренда плата вноситься один раз у рік не пізніше 31 грудня. Земельний податок сплачує орендар в розмірі та в строки, що визначені законодавством. Тобто згідно укладених договорів оренди землі нарахування орендної плати за повний рік здійснюється з 20 травня 2013 року по 20 травня 2014 року, з 20 травня 2014 року по 20 травня 2015 року, з 20 травня 2015 року по 20 травня 2016 року , з 20 травня 2016 року по 20 травня 2017 року т.д. Вважає, що оскільки п.8 Договорів передбачає, що орендна плата здійснюється за користування вказаною в Договорі земельної ділянки, яке виникло з моменту укладання договорів оренди з 20 травня 2013 року. Тобто відповідач, згідно умов договору, до 31 грудня 2013 році сплатило орендодавцям орендну плату за фактичне користування земельної ділянки, а саме за 7 місяців 2013 року, в 2014 році за 12 місяців, в 2015 році за 12 місяців, що не є порушенням умов договору оренди землі та орендну плату виплачено в повному обсязі, без порушень умов Договорів. Ухвалою суду від 09.09.2020 підготовче судове провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, представником позивачів адвокатом Ростальною І.В. надано письмові пояснення по справі, в яких зазначені обґрунтування сплати відповідачем орендної плати в неповному обсязі, відповідно до умов договору, зокрема без врахування індексів інфляції, а також проведені відповідні розрахунки з нарахуванням орендної плати з врахуванням індексів інфляції, які на думку представника позивачів мали б бути нараховані позивачам, як то передбачено умовами договорів. Просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження. Представник відповідача адвокат Сидоренко Н.О. та директор СПрАТ «Водолій» в судове засідання не з`явились, надавши заяви про перенесення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням адвоката Сидоренко Н.О. на лікарняному пов`язаному з вагітністю та пологами. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що справа може бути розглянута за відсутності відповідача та його представника за наявними в справі матеріалами, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами укладено Договори оренди земельних ділянок (далі - Договір, Договорів), а саме №547 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,20 га, державна реєстрація іншого речового права від 01.07.2014) з позивачем [PERSON] , №446 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,6925 га, державна реєстрація іншого речового права від 27.06.2014) з позивачем [PERSON] , №107 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,83 га, державна реєстрація іншого речового права від 08.01.2014) з позивачкою [PERSON] , №269 та №270 від 18.08.2014 (земельні ділянки площею 2,23 га та 6,20 га, державна реєстрація іншого речового права від 17.04.2014 та 31.03.2014) з позивачем [PERSON] , № 237 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 9,29 га) з позивачкою [PERSON] , №407 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,21 га, державна реєстрація іншого речового права від 16.04.2014) з позивачкою [PERSON] .. Строк дії наведених договорів оренди земельних ділянок становить 10 (десять) років (п.7 Договорів). Таким чином між сторонами склались відносини пов`язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, ЗУ «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, та укладеними договорами. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як встановлено з матеріалів справи, а саме заяв позивачів щодо прохання про взяття в оренду їхніх земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що належать їм на праві власності, адресованих на ім`я директора СПрАТ «Водолій» («Кірова») та актів про передачу та прийом земельних ділянок, підписаних сторонами, позивачі - орендодавці передали відповідачу - орендареві спірні земельні ділянки у володіння і користування, а відтак відповідач зобов`язаний використовувати земельні ділянки відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як на підставу позову, представник позивачів посилається на систематичність не сплати орендної плати позивачам, в тому числі в повному обсязі, згідно умов Договорів, використання земельних ділянок не за призначенням та погіршення корисних властивостей земельних ділянок. Щодо використання земельних ділянок не за призначенням та погіршення корисних властивостей земельних ділянок суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Крім того, статтею 5 ЗК України визначені основні принципи земельного законодавства, зокрема принцип раціонального використання та охорони земель. Раціональним вважається таке використання земель, у ході якого забезпечується одержання сталих високих урожаїв сільськогосподарських культур, запобігання необґрунтованому вилученню земель зі сфери сільськогосподарського виробництва для потреб інших галузей народного господарства, збереження та підвищення родючості ґрунтів, охорона навколишнього середовища. У пунктах 14, 15, 16 спірних договорів оренди передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для сільськогосподарського використання. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Умови збереження стану об`єкта оренди забезпечується шляхом дотримання та використання орендарем технологій, що не наносить шкоди земельній ділянці та згідно до вимог ст.. 96 ЗК України. Отже, умовами спірного договору оренди земельної ділянки визначено умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об`єкта оренди. Відповідно до ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Законом можуть бути встановлені інші обов`язки землекористувачів. Згідно зі ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постановах: від 23 грудня 2015 року в справі № 6-2271цс15, від 20 січня 2016 року в справі № 6-1982цс15, від 20 січня 2016 року в справі № 6-1998цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. З довідок від 23.01.2017 року, які надані відповідачем та адресовані головному управлінню статистики у Херсонській області слідує, що згідно із попередніми даними статистичних звітів про збір урожаю сільськогосподарських культур «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2016 року» було проведено зяблеву оранку ґрунту, площею 656,98 га., чорні пари 1000 га., проведено посів озимих культу під урожай 2017 року а саме: культури озимі на пшеницю та зелений корм - 1800 га., з них: культури зернові на пшеницю, усього 1552 га., пшениця 1447 га., ячмінь 105 га., ріпак на зерно 248 га. Згідно даних державного статистичного спостереження за звітними даними ф.№4-сг, станом на 1 червня 2016 року «Посівні площі сільськогосподарських культур», загальна площа сільськогосподарських угідь у користуванні становила - 3456,98 га., з них ріллі - 3456,98 га., в тому числі взято в оренду - 3456,98 га. З довідки Головного управління статистики у Херсонській області від 22.02.2017 року, які видані директору СпрАТ ім.. Кірово (Водолій) слідує, що згідно з даними державного статистичного спостереження за ф.№29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» посів озимих культур під урожай наступного року та проведення агротехнічних робіт по СПрАТ імені Кірово (Водолій) Чаплинського району становить: під урожай 2013 року - зяблева оранка ґрунту 2730 га. піднято чорних парів - 1362,41 га.; засіяно - культури озимі на зерно та зелений корм під урожай 2014 року 1040 га, під урожай 2015 року - 1725 га, під урожай 2016 року 1355 га; з них зернових культур: під урожай 2014 року 1040 га., під урожай 2015 року - 1160 га., під урожай 2016 року - 1355 га.; ріпак на зерно засіяно під урожай у 2015 році - 565 га.; зяблева оранка ґрунту: під урожай 2013 року 2730 га., під урожай 2014 року 1845,70 га., під урожай 2015 року 1309 га., під урожай 2016 року - 1680 га. Піднято чорних парів: під урожай 2013 року - 1362,41 га., під урожай 2014 року - 462 га., під урожай 2015 р. - 327,11 га., під урожай 2016 р. 421,98 га. З довідки Головного управління статистики у Херсонській області від 22.02.2017 року, які видані директору СпрАТ ім.. Кірово (Водолій) слідує, що згідно з даними державного статистичного спостереження за ф.№4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур» в СПрАТ імені Кірово (Водолій) Чаплинського району наведені такі показники: сільськогосподарські угіддя у користуванні всього у 2013 р.: 3347,70 га., у тому числі взято в оренду 3347,70 га., з них рілля - 3347,70 га., посівна площа всього 2140 га. У 2014 році: сільськогосподарські угіддя у користуванні всього 3361,11 га., у тому числі взято в оренду 3361,11 га., з них рілля - 3361,11 га., посівна площа всього 1750 га. У 2015 році: сільськогосподарські угіддя у користуванні всього 3456,96 га., у тому числі взято в оренду 3456,98 га., з них рілля - 3456,98 га., посівна площа всього 2445 га. Відповідно до довідок від 03.02.2017 року, які надані позивачами головою Преображенської сільської ради Херсонської області з моменту укладання договорів оренди земельних ділянок, які знаходяться в оренді СпрАТ ім.. Кірово (Водолій) перебувають в занедбаному стані: забур`янені та необроблені, вбачається погіршення властивостей земельної ділянки. В той же час, згідно акту про обстеження орендованих земельних ділянок від 25 листопада 2016 року у складі комісії депутатів Преображенської сільської ради, головного агронома СПрАТ ім. Кірово (Водолій), головного гідротехніка СПрАТ ім.. Кірово провела обстеження орендованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення у фізичних осіб власників з якими відповідач уклав договори оренди земельних ділянок, які знаходяться на території Преображенської сільської ради, загальна кількість договорів - 532, кількість паїв 514,083 повних паїв, загальною площею 3456,98 га., в т.ч. ріллі - 3456,98 га., встановили, що земля сільськогосподарського призначення, яка перебуває в оренді у відповідача використовується за призначенням (вирощування сільськогосподарських культур), згідно структури посівних площ, порушень порядку використання не виявлено. З довідок від 01 лютого 2017 року, які надані Херсонською філією ДУ «Держгрунтохорона» за результатами агрохімічного моніторингу 2009 р. слідує, що в ґрунті спірних ділянок перевищень ГДК умісту важких металів в ґрунті земельної ділянки не виявлено. Радіаційний фон ґрунту не перевищує допустимих значень. За результатами агрохімічного моніторингу двох останніх турів обстеження агрохімічна та еколого-агрохімічна оцінка земельного масиву не погіршилась. З довідок від 03 лютого 2017 року, які надані Херсонською філією ДУ «Держгрунтохорона» за результатами агрохімічного моніторингу 2014 р. слідує, що в ґрунті спірних ділянок перевищень ГДК умісту важких металів в ґрунті земельної ділянки не виявлено. Радіаційний фон ґрунту не перевищує допустимих значень. За результатами агрохімічного моніторингу двох останніх турів обстеження агрохімічна та еколого-агрохімічна оцінка земельного масиву після 2009 р. погіршилась. До погіршення стану призвело неправильне використання земельної ділянки землекористувачем. В той же час, з довідки від 22.02.2017 року, виданої ТОВ «Науково-виробнича компанія «Ірлен» вбачається, що на питання директора СПрАТ ім.. Кірово (Водолій) з приводу того, що які критерії та фактори можуть вплинути на стан родючості ґрунтів на земельних ділянках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано відповідь про те, що основою об`єктивних даних щодо агрохімічних, агрофізичних та інших характеристик складу та властивостей ґрунтів конкретних земельних ділянок їх придатності для вирощування сільськогосподарських культур є дані великомоштабного обстеження ґрунтів, Державного земельного кадастру й агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення, результати яких відображають належним чином оформлені: технічний паспорт земельної ділянки, паспорт ґрунтів, агрохімічний паспорт земель сільськогосподарського призначення. Будь-яка ніша інформація про стан земельних ділянок має консультаційний характер і не являється основою для підтвердження позитивних чи негативних змін родючості ґрунтів. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтю 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження обставин щодо використання земельних ділянок не за призначенням, посилається на довідку Преображенської сільської ради від 03.02.2017 року, відповідно до якої спірні земельні ділянки перебувають в занедбаному стані. Водночас відповідачем по справі СПрАТ ім.. Кірово (Водолій) надано акти про обстеження орендованих земельних ділянок від 25 листопада 2016 року у складі комісії депутатів Преображенської сільської ради про те, що земля сільськогосподарського призначення, яка перебуває в оренді СпрАТ ім.. Кірово (Водолій) використовується за призначенням (вирощування сільськогосподарських культур). Також згідно наданих відповідачем довідок Головного управління статистики у Херсонській області від 22.02.2017 року слідує, що відповідачем засіваються та обробляються спірні земельні ділянки. При цьому, судом враховано, що позивачами не надано суду доказів звернення до Державної інспекції із заявами про недотримання відповідачем ефективного ведення сільськогосподарського виробництва, охорони земель та вимог дотримання земельного законодавства, а надана ними довідка, яка складена самим головою Преображенської сільської ради Херсонської області від 03.02.2017 року, не є доказом занедбання стану земельних ділянок. З наданих відповідачем таблиць посівних площ сільськогосподарських культур, за 2013-2015 роки вбачається, що на орендованих земельних ділянках протягом вказаних років вирощувались озимі та зернові культури, в тому числі соняшник, ріпак, ячмінь, пшениця, також земля залишалась під пар. Доказів щодо спростування вказаних в таблиці сівозмін, ротації сільськогосподарських культур, позивачем надано не було. Також, з даної таблиці вбачається, що позивачем вносились відповідні добрива та засоби захисту рослин. Таким чином, в судовому засіданні представником позивачів не доведено належними та допустимими доказами, що спірні земельні ділянки товариством не обробляються та не засіваються, а також, що земельні ділянки перебувають у занедбаному стані, туму з цих підстав слід відмовити. Щодо своєчасності та повноти сплати орендної плати суд виходить з наступного. В позовах та письмових поясненнях представник позивачів наголошує про систематичну несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати, тобто систематичне невиконання умов Договорів. Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі» (чинній на момент виникнення правовідносин) встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форми і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Тобто орендна плата підлягає збільшенню на індекс інфляції, якщо інше не встановлено умовами договору. Згідно зведеної таблиці індексів споживчих цін (індекс інфляції), наведеної на офіційному сайті Держстату України за посиланням http://www.ukrstat.gov.ua, індекс інфляції за 2013 рік становив - 1,005 (100,50%), за 2014 рік - 1,249 (127,9%), 2015 рік - 1,433 (143,3%), 2016 рік - 1,124 (112,4%), 2017 рік - 1,137 (113,7%), 2018 рік - 1,098 (109,8%), 2019 рік - 1,041 (104,1%). З приводу розміру орендної плати з обчисленням індексів інфляції слід також зазначити, що законодавством не передбачено порядок індексації орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у приватній власності. Сторони вільні самостійно визначати механізм обчислення та розрахунку орендної плати з урахуванням індексів інфляції у договорі. У даному випадку сторонами в Договорах оренди лише зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, тобто не визначено механізму обчислення. Крім того, з аналізу ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» випливає, що орендна плата також підлягає збільшенню на індекс інфляції на підставі закону, якщо таке обчислення не передбачено умовами договору. Тобто, орендна плата не підлягає збільшенню на індекс інфляції, якщо про це прямо вказано у договорі. Так, статтею 8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Принцип свободи договору зумовлює доцільність застосування аналогії щодо відносин, не врегульованих цивільним законодавством. Застосування аналогії закону можливе за таких умов: 1) відносини сторін знаходяться у сфері дії цивільного права, тобто, є цивільними відносинами; 2) вказані цивільні відносини не врегульовані ЦК, іншими актами цивільного законодавства або договором; 3) існують норми, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Оскільки ч. 1 ст. 8 ЦК України передбачає, що аналогія закону може мати місце, якщо цивільні відносини не врегульовані актами цивільного законодавства або договором, то можна зробити висновок, що положення ст. 8 стосуються лише судових органів. Адже, як випливає з неї, аналогія закону може мати місце лише тоді, коли цивільні відносини не врегульовані ні законодавством, ні договором. Отже, врегулювавши свої відносини договором, його сторони не можуть вдаватися до аналогії: їхня угода усуває для них таку можливість. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (далі - Методика), яка визначає подібні за змістом цивільні відносини, а саме п. 13 Методики визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Тобто, застосовуючи в даному випадку аналогію закону, слід дійти висновку, що розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік. Так, відповідно до п.8 Договору №465 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,20 га) укладеного між відповідачем та позивачкою [PERSON] , сторони домовились, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2646,33 грн. П.9 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня (п.10 Договорів) Отже, як випливає з наведеного, відповідач зобов`язався з моменту укладення Договору сплачувати позивачу орендну плату з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем, як доказ повноти та своєчасності сплати орендної плати позивачу [PERSON] надано довідку за Договором №465 з наведеними в ній розрахунками починаючи з 20.05.2013 та за 2014, 2015, 2016 роки. Так, з розрахунків вбачається, що орендна плата за 2013 рік позивачки становить 2646,33 грн., а з вирахуванням податку становить 2249,38 грн.. Позивачем у 2013 році в рахунок отримання орендної плати отримано: 06.09.2013 - коштами в сумі 1983,00 грн., тобто не доплачено у період з 20.05.2013 по 20.05.2014 - 266,38 грн.. Орендна плата за 2014 рік становить 2646,33 грн., а з вирахуванням податку становить 2249,38 грн.. У 2014 році в рахунок отримання орендної плати позивачем отримано: 11.09.2014 та 03.10.2014 - коштами в сумі 1800,00 грн та 700,00 грн., що становить 2500,00 грн., тобто переплата за вказаний період - 250,62 грн.. Орендна плата за 2015 рік становить 2646,33 грн., а з вирахуванням податків становить 2209,69 грн.. У 2015 році в рахунок отримання орендної плати позивачем отримано: 16.09.2015 - коштами 2200,00 грн., тобто недоплата становить 9,69 грн.. Орендна плата за 2016 рік становить 2646,33 грн., а з вирахуванням податків становить 2130,30 грн.. У 2016 році в рахунок отримання орендної плати позивачем отримано: 05.09.2016 та 19.10.2016 - отримано коштами 2150,00 грн. та 500.00 грн., що разом становить 2650,00 грн.. Переплата - 519,70 грн.. Зазначені виплати підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями відомостей та накладних, та отримані позивачкою під підпис. Як вже зазначалось однією з підстав для розірвання договорів оренди позивачами зазначається систематична не в повному обсязі сплата орендної плати, зокрема виплати орендної плати без врахування індексів інфляції, що прямо передбачено умовами Договорів. З наведених розрахунків по позивачці [PERSON] в дійсності вбачається факт обчислення та виплати останній розміру орендної плати, яка згідно Договору №465 становить 2646,33 грн., без урахування індексів інфляції, встановленого п. 9 Договору. Так, враховуючи наведену вище таблицю індексів інфляції та виходячи з наведеної Методики, як аналогії закону, у разі обчислення позивачці [PERSON] розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з врахуванням індексів інфляції (розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік), орендна плата за 2013 рік з врахуванням індексу інфляції 1,005 мала б становити 2659,56 грн., а з відрахуванням податку мала б становити - 2260,62 грн. (2646,33 орендна плата*1,005індекс інфляції-15%податок), а не 2249,38 грн. відповідно до розрахунків відповідача, а від так недоплата становить - 277,62 грн.. За 2014 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1,249 мала б становити 3321,79 грн., а з відрахуванням податку мала б бути в розмірі - 2823,52 грн. (2659,56орендна плата, яка враховувалась за попередній рік (період)*1,249-15%податок), а не 2249,38 грн. відповідно до розрахунків відповідача, а від так не доплачено - 323,52 грн.. За 2015 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1,433 мала б становити 4760,12 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 3974,70 грн. (3321,79 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік*1,433-16,5%податок), а не 2209,69 грн., а від так не доплачено - 1 774,70 грн.. За 2016 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1,124 мала б бути 5350,37 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 4307,05 грн. (4760,12 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік*1,124-19,5%податок), а не 2130,30 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так не доплачено - 1 657,05 грн.. Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що відповідачем не виконувались умови укладеного з позивачкою [PERSON] . Договору №465, щодо повноти обчислення орендної плати, а саме з урахуванням індексів інфляції, що виразилось у недоотриманні останньою у повному обсязі грошових коштів за 2013 рік - 277,62 грн., 2014 - 323,52 грн., 2015 - 1774,70 грн. та 2016 - 1657,05 грн., що свідчить про систематичність порушення умов вказаного договору оренди земельної ділянки. Також, відповідно до п.8 Договору оренди земельної ділянки №446 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,6925 га) укладеного між відповідачем та позивачем [PERSON] , сторони домовились, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5305,39 грн. П.9 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня (п.10 Договорів) Отже, як випливає з наведеного, відповідач зобов`язався з моменту укладення Договору сплачувати позивачу орендну плату з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем, як доказ повноти та своєчасності сплати орендної плати позивачу [PERSON] надано довідку за Договором №446 з наведеними в ній розрахунками починаючи з 20.05.2013 та за 2014, 2015, 2016 роки. Так, з розрахунків вбачається, що орендна плата за 2013 рік позивача [PERSON] становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податку, становить 4509,58 грн.. Позивачем у 2013 році в рахунок отримання орендної плати отримано: 17.04.2013 - зерно в сумі 2000,00 грн., 06.06.2013 - коштами в сумі 1000,00 грн., у 2013 - солома 950.00 грн., що разом становить по отриманню орендної плати - 3950,00 грн., тобто за 2013 рік не доплачено 559,58 грн.. Слід зазначити, що суд не погоджується з наведеним розрахунком в частині сплати коштів в рахунок орендної плати у 2013 році в розмірі 2000,00 грн. (зерном), оскільки відповідно до доданих відповідачем накладних, зазначена виплата проводилась 17.04.2013, тобто до укладення Договору №446 між сторонами, та в частині отримання сала позивачем на суму 950,00 грн., оскільки останнє не підтверджено жодними документами, а відтак не можуть братись судом як доказ сплати в цій частині орендної плати. Таким чином за 2013 рік позивачу виплачено лише 1000,00 грн. орендної плати з 4509,58 нарахованих до виплати, тобто не доплачено 3509, 58 грн. Орендна плата за 2014 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4509,58 грн.. У 2014 році в рахунок отримання орендної плати позивачем отримано: 01.08.2014 - зерно в сумі 3400,00 грн., тобто недоплата за 2014 рік становить - 1109,58 грн.. Орендна плата за 2015 рік у період з 20.05.2015 по 20.05.2016 становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4430,00 грн.. У 2015 році в рахунок отримання орендної плати позивачем отримано: 11.08.2015 - отримано зерном 1658,50 грн. та 2439,70 грн., у вересні - отримано коштами 2000,00 грн., що разом становить 6 098,20 грн. Переплата за 2015 рік становить 1 668,20 грн.. Орендна плата за 2016 рік у період з 20.05.2016 по 20.05.2017 становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4270,84 грн.. У 2016 році в рахунок отримання орендної плати позивачем отримано: 28.07.2016 та 29.08.2016 - зерно 4270,00 грн., 13.10.2016 - отримано коштами 1000,00 грн., 04.11.2016 - зерно на 3500,00 грн., що разом становить 8770,00 грн.. Переплата за 2016 рік 4 499,16 грн.. Зазначені виплати підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями відомостей та накладних, та отримані позивачем під підпис. З наведених розрахунків по позивачу [PERSON] в дійсності вбачається факт обчислення та виплати останньому розміру орендної плати, яка згідно Договору №446 становить 5305,39 грн., не в повному розмірі та без урахування індексів інфляції, встановленого п. 9 Договорів. З наведеного слідує та можна дійти висновку, що у разі обчислення позивачу [PERSON] розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з врахуванням індексів інфляції (розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік), орендна плата за 2013 рік з врахуванням індексу інфляції 1,005 мала б становити 5331,91 грн., а з відрахуванням податку становила б - 4532,12 грн. (5305,39 орендна плата*1,005індекс інфляції-15%податок), а не 4509,58 грн. відповідно до розрахунків відповідача, а від так недоплата за 2013 рік становить - 3532,12 грн.. За 2014 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1,249 мала б становити 6659,55 грн., а з відрахуванням податку мала б бути в розмірі - 5660,61 грн. (5331,91орендна плата, яка враховувалась за попередній рік*1,249-15%податок), а не 4509,58 грн. відповідно до розрахунків відповідача, а від так за 2014 рік не доплачено - 2 260,61 грн.. За 2015 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1,433 мала б становити 9543,13 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 7968,51 грн., а не 4430,00 грн. (6659,55орендна плата, яка враховувалась за попередній рік*1,433-16,5%податок), а від так за 2015 рік не доплачено - 1 870,31 грн.. За 2016 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1,124 мала б бути 10726,47 грн., а з врахуванням податку, мала б бути в розмірі - 8634,80 грн., а не 4270,84 (9543,13 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік*1,124-19,5%податок), а від так за 2016 рік переплата становить - 135,19 грн.. Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що відповідачем не виконувались умови укладеного з позивачем [PERSON] Договору №446, щодо повноти обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції, що виразилось у недоотриманні останнім у повному обсязі грошових коштів за 2013 рік - 3532,12 грн., 2014 - 2260,61 грн., 2015 - 1870,31 грн., що свідчить про систематичність порушення умов вказаного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п.8 Договору оренди земельної ділянки №107 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4.83 га) укладеного між відповідачем та позивачкою [PERSON] , сторони домовились, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5305,39 грн. П.9 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня (п.10 Договору) Отже, як випливає з наведеного, відповідач зобов`язався з моменту укладення Договору сплачувати позивачці орендну плату з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем, як доказ повноти та своєчасності сплати орендної плати позивачці [PERSON] надано довідку за Договором №107 з наведеними в ній розрахунками починаючи з 20.05.2013 та за 2014, 2015, 2016 роки. Так, з розрахунку вбачається, що орендна плата за 2013 рік у період з 20.05.2013 по 20.05.2014 позивачки становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податку становить 4509,58 грн.. Позивачкою [PERSON] в рахунок отримання орендної плати у 2013 році за вказаний період отримано: 01.04.2013 - коштами 4000,00 грн., оформлено право власності на суму 266,00 грн., у січні - отримано м`ясо 448,00 грн., що разом становить по отриманню орендної плати - 4 714,84 грн.. Переплата за 2013 рік - 204,42 грн.. З наведеного слід зазначити, що суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині сплати коштів в рахунок орендної плати у 2013 році в розмірі 4000,00 грн. (коштами) та в частині отримання м`яса позивачкою у січні на суму 448,00 грн., оскільки відповідно до доданих відповідачем документів вбачається, що зазначені виплати проводилась 01.04.2013 та у січні, щодо м`яса, тобто до укладення Договору №107 між сторонами, а також в частині оформлення права власності у 2013 році, оскільки останнє не підтверджено жодним належним доказом, а відтак не можуть братись судом як доказ сплати в цих частинах орендної плати. Таким чином за 2013 рік позивачці не виплачено орендної плати за Договором №107. Орендна плата за 2014 рік становить 5 305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4509,58 грн.. У 2014 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 23.03.2014 та 22.12.2014 - зерном 1807,00 грн., 12.12.2014 - коштами 2500,00 грн., що разом становить 4307,00,00 грн., тобто за 2014 рік позивачкою не доотримано - 202,58 грн.. Орендна плата за 2015 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4430,00 грн.. У 2015 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 27.08.2015 - зерно на 4433,00 грн., тобто переплата за 2015 рік становить 3,00 грн.. Орендна плата за 2016 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4270,84 грн.. У 2016 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 13.06.2016 та 19.10.2016 - отримано коштами в сумі 4400,00 грн. та 870,00 грн., що разом становить 5270,00 грн., тобто переплата за 2016 рік становить - 999,16 грн.. Зазначені виплати підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями відомостей та накладних, і отримані позивачкою під підпис. З наведених розрахунків по позивачці [PERSON] в дійсності вбачається факт обчислення та виплати останній розміру орендної плати, яка згідно Договорів №27 становить 5305,39 грн., не в повному обсязі, зокрема без урахування індексів інфляції, встановленого п. 9 Договору. З наведеного слідує та можна дійти висновку, що у разі обчислення позивачці [PERSON] розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з врахуванням індексів інфляції (розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік), орендна плата за 2013 рік з врахуванням індексу інфляції 1.005 становила б - 5331,91 грн., замість 5305,39 грн., та з відрахуванням податку - 4532,12 грн. (5305,39*1,005-15%податок), а не 4509,58 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так, враховуючи, що відповідачем не підтверджено виплати орендної плати за 2013 рік, як встановлено вище, заборгованість за 2013 рік перед позивачкою становить - 4532,12 грн.. За 2014 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.249 мала б становити - 6659,55 грн., а з відрахуванням податку мала б бути в розмірі - 5660,61 грн. (5331,91 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,249-15%), а не 4509,58 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так за 2014 рік не доплачено - 1 353,61 грн.. За 2015 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.433 мала б становити - 9543,13 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 7968,51 грн. (6659,55 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,433-16,5%податок), а від так за 2015 рік не доплачено - 3 535,51 грн.. За 2016 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.124 мала б становити - 10726,47 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 8634,80 грн. (9543,13грн. орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,124-19,5%податок), а від так за 2016 рік не доплачено - 3 364,80 грн.. Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що відповідачем не виконувались умови укладеного з позивачкою [PERSON] . Договору №107, щодо повноти обчислення орендної плати з урахуванням інфляції, що виразилось у недоотриманні позивачкою у повному обсязі грошових коштів за 2013 рік - 4532,12 грн., за 2014 рік - 1353,61 грн., 2015 - 3535,51 грн. та 2106 - 3364,80 грн., що свідчить про систематичність порушення умов вказаного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п.8 Договорів оренди земельних ділянок №269 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 2,23 га) та №270 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 6,20 га) укладених між відповідачем та позивачкою [PERSON] , сторони домовились, що за користування земельними ділянками орендар сплачує орендну плату, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить по обом Договорам 5305,39 грн. П.9 Договорів встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня (п.10 Договору) Отже, як випливає з наведеного, відповідач зобов`язався з моменту укладення Договорів сплачувати позивачці орендну плату з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем, як доказ повноти та своєчасності сплати орендної плати позивачці [PERSON] надано довідку за Договорами №269 та №270 з наведеними в ній розрахунками починаючи з 20.05.2013 та за 2014, 2015 та 2016 роки. Так, з розрахунку вбачається, що орендна плата за 2013 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податку становить 4509,58 грн.. Позивачкою [PERSON] в рахунок отримання орендної плати у 2013 році за вказаний період отримано: 30.09.2013 - коштами 4240,00 грн., тобто позивачкою не доотримано за 2013 рік - 269,58 грн.. Орендна плата за 2014 рік становить 5 305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4509,58 грн.. У 2014 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 12.09.2014 - коштами 3100,00 грн., тобто за 2014 рік позивачкою не доотримано - 1 409,58 грн.. Орендна плата за 2015 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4430,00 грн.. У 2015 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: у вересні 2015 року - коштами 5900,00 грн., тобто переплата за 2015 рік становить 1 470 грн.. Орендна плата за 2016 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4270,84 грн.. У 2016 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: у вересні та жовтні - отримано коштами в сумі 4450,00 грн. та 1000,00 грн., що разом становить 5450,00 грн., тобто переплата за 2016 рік становить - 1 179,16 грн.. Зазначені виплати підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями відомостей та накладних, і отримані позивачкою під підпис. З наведених розрахунків по позивачці [PERSON] в дійсності вбачається факт обчислення та виплати останній розміру орендної плати, яка згідно Договорів №269 та №270 становить 5305,39 грн., не в повному обсязі, зокрема без урахування індексів інфляції, встановленого п. 9 Договору. З наведеного слідує та можна дійти висновку, що у разі обчислення позивачці [PERSON] розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з врахуванням індексів інфляції (розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік), орендна плата за 2013 рік з врахуванням індексу інфляції 1.005 становила б - 5331,91 грн., замість 5305,39 грн., та з відрахуванням податку - 4532,12 грн. (5305,39*1,005-15%податок), а не 4509,58 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так заборгованість за 2013 рік перед позивачкою становить - 292,12 грн.. За 2014 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.249 мала б становити - 6659,55 грн., а з відрахуванням податку мала б бути в розмірі - 5660,61 грн. (5331,91 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,249-15%), а не 4509,58 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так за 2014 рік не доплачено - 2 560,61 грн.. За 2015 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.433 мала б становити - 9543,13 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 7968,51 грн. (6659,55 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,433-16,5%податок), а від так за 2015 рік не доплачено - 2 068,51 грн.. За 2016 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.124 мала б становити - 10726,47 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 8634,80 грн. (9543,13грн. орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,124-19,5%податок), а від так за 2016 рік не доплачено - 3 184,80 грн.. Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що відповідачем не виконувались умови укладених з позивачкою [PERSON] Договорів №269 та №270, щодо повноти обчислення орендної плати з урахуванням інфляції, що виразилось у недоотриманні позивачкою у повному обсязі грошових коштів за 2013 рік - 292,12 грн., за 2014 рік - 2560,61 грн., 2015 - 2068,51 грн. та 2106 - 3184,80 грн., що свідчить про систематичність порушення умов вказаного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п.8 Договору оренди земельної ділянки №237 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 9,29 га) укладеного між відповідачем та позивачкою [PERSON] , сторони домовились, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5305,39 грн. П.9 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня (п.10 Договору) Отже, як випливає з наведеного, відповідач зобов`язався з моменту укладення Договору сплачувати позивачці орендну плату з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем, як доказ повноти та своєчасності сплати орендної плати позивачці [PERSON] надано довідку за Договором №237 з наведеними в ній розрахунками починаючи з 20.05.2013 та за 2014, 2015 та 2016 роки. Так, з розрахунку вбачається, що орендна плата за 2013 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податку становить 4509,58 грн.. Позивачкою [PERSON] в рахунок отримання орендної плати у 2013 році за вказаний період отримано: 29.10.2013 - коштами 4000,00 грн., тобто позивачкою не доотримано за 2013 рік - 509,58 грн.. Орендна плата за 2014 рік становить 5 305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4509,58 грн.. У 2014 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 25.12.2014 - зерном на 1300,00 грн., 02.10.2014 - коштами 2500,00 грн., що разом становить 2800,00 грн., тобто за 2014 рік позивачкою не доотримано - 709,58 грн.. Орендна плата за 2015 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4430,00 грн.. У 2015 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 28.08.2015 року - зерно на 1224,50 грн., 930,00 та 945,50,00 грн., 13.10.2015 - коштами 2550,00 грн., що разом становить 5650,00 грн., тобто переплата за 2015 рік становить 1 220,00 грн.. Орендна плата за 2016 рік становить 5305,39 грн., а з вирахуванням податків становить 4270,84 грн.. У 2016 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 07.09.2016 та 01.12.2016 - отримано коштами в сумі 4270,00 грн. та 1007,00 грн., що разом становить 5277,00 грн., тобто переплата за 2016 рік становить - 1 006,16 грн.. Зазначені виплати підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями відомостей та накладних, і отримані позивачкою під підпис. З наведених розрахунків по позивачці [PERSON] в дійсності вбачається факт обчислення та виплати останній розміру орендної плати, яка згідно Договору №237 становить 5305,39 грн., не в повному обсязі, зокрема без урахування індексів інфляції, встановленого п. 9 Договору. З наведеного слідує та можна дійти висновку, що у разі обчислення позивачці [PERSON] розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з врахуванням індексів інфляції (розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік), орендна плата за 2013 рік з врахуванням індексу інфляції 1.005 становила б - 5331,91 грн., замість 5305,39 грн., та з відрахуванням податку - 4532,12 грн. (5305,39*1,005-15%податок), а не 4509,58 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так заборгованість за 2013 рік перед позивачкою становить - 532,12 грн.. За 2014 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.249 мала б становити - 6659,55 грн., а з відрахуванням податку мала б бути в розмірі - 5660,61 грн. (5331,91 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,249-15%), а не 4509,58 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так за 2014 рік не доплачено - 1860,62 грн.. За 2015 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.433 мала б становити - 9543,13 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 7968,51 грн. (6659,55 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,433-16,5%податок), а від так за 2015 рік не доплачено - 2 318,51 грн.. За 2016 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.124 мала б становити - 10726,47 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 8634,80 грн. (9543,13грн. орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,124-19,5%податок), а від так за 2016 рік не доплачено - 3 357,80 грн.. Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що відповідачем не виконувались умови укладеного з позивачкою [PERSON] . Договору №237 щодо повноти обчислення орендної плати з урахуванням інфляції, що виразилось у недоотриманні позивачкою у повному обсязі грошових коштів за 2013 рік - 532,12 грн., за 2014 рік - 1860,62 грн., 2015 - 2318,51 грн. та 2106 - 3357,80 грн., що свідчить про систематичність порушення умов вказаного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п.8 Договору оренди земельної ділянки №407 від 20.05.2013 (земельна ділянка площею 4,21 га) укладеного між відповідачем та позивачкою [PERSON] , сторони домовились, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2652,70 грн. П.9 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня (п.10 Договору) Отже, як випливає з наведеного, відповідач зобов`язався з моменту укладення Договору сплачувати позивачці орендну плату з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем, як доказ повноти та своєчасності сплати орендної плати позивачці [PERSON] надано довідку за Договором №407 з наведеними в ній розрахунками починаючи з 20.05.2013 та за 2014, 2015 та 2016 роки. Так, з розрахунку вбачається, що орендна плата за 2013 рік становить 2652,70 грн., а з вирахуванням податку становить 2254,80 грн.. Позивачкою [PERSON] в рахунок отримання орендної плати у 2013 році за вказаний період отримано: 30.09.2013 - коштами 1900,00 грн., тобто позивачкою не доотримано за 2013 рік - 354,80 грн.. Орендна плата за 2014 рік становить 2652,70 грн., а з вирахуванням податків становить 2254,80 грн.. У 2014 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 15.09.2014 - зерном на 2300,00 грн., тобто за 2014 рік переплата становить - 45,20 грн.. Орендна плата за 2015 рік становить 2652,70 грн., а з вирахуванням податків становить 2215,01 грн.. У 2015 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 19.10.2015 - коштами 2430,00 грн., тобто переплата за 2015 рік становить 214,99 грн.. Орендна плата за 2016 рік становить 2652,70 грн., а з вирахуванням податків становить 2135,42 грн.. У 2016 році в рахунок отримання орендної плати позивачкою отримано: 29.08.2016 та 01.12.2016 - отримано коштами в сумі 2130,00 грн. та 508,00 грн., що разом становить 2638,00 грн., тобто переплата за 2016 рік становить - 502,58 грн.. Зазначені виплати підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями відомостей та накладних, і отримані позивачкою під підпис. З наведених розрахунків по позивачці [PERSON] в дійсності вбачається факт обчислення та виплати останній розміру орендної плати, яка згідно Договору №407 становить 2652,70 грн., не в повному обсязі, зокрема без урахування індексів інфляції, встановленого п. 9 Договору. З наведеного слідує та можна дійти висновку, що у разі обчислення позивачці [PERSON] розміру орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з врахуванням індексів інфляції (розмір орендної плати за кожний наступний рік визначається шляхом коригування розміру річної орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік), орендна плата за 2013 рік з врахуванням індексу інфляції 1.005 становила б - 2665,96 грн., замість 2652,70 грн., та з відрахуванням податку - 2266,06 грн. (2652,70*1,005-15%податок), а не 2254,80 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так заборгованість за 2013 рік перед позивачкою становить - 366,06 грн.. За 2014 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.249 мала б становити - 3329,78 грн., а з відрахуванням податку мала б бути в розмірі - 2830,31 грн. (2665,96 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,249-15%), а не 2254,80 грн., відповідно до розрахунків відповідача, а від так за 2014 рік не доплачено - 530,31 грн.. За 2015 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.433 мала б становити - 4771,57 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 3984,26 грн. (3329,78 орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,433-16,5%податок), а від так за 2015 рік не доплачено - 1554,26 грн.. За 2016 рік орендна плата з врахуванням індексу інфляції 1.124 мала б становити - 5363,24 грн., а з врахуванням податку мала б бути в розмірі - 4317,41 грн. (4771,57грн. орендна плата, яка враховувалась за попередній рік *1,124-19,5%податок), а від так за 2016 рік не доплачено - 1679,41 грн.. Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що відповідачем не виконувались умови укладеного з позивачкою [PERSON] . Договору №407 щодо повноти обчислення орендної плати з урахуванням інфляції, що виразилось у недоотриманні позивачкою у повному обсязі грошових коштів за 2013 рік - 366,06 грн., за 2014 рік - 530,31 грн., 2015 - 1554,26 грн. та 2106 - 1679,41 грн., що свідчить про систематичність порушення умов вказаного договору оренди земельної ділянки. Таким чином з наведеного випливає, що відповідач неналежним чином виконував умови укладених Договорів з позивачами, що виразилось у нарахуванні та виплаті останнім орендної плати не в повному обсязі. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, Постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС від 10.04.2019 року у справі № 235/1628/16-ц, у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17, крім того аналогічний висновок сформовано у Постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17, у Постанові КЦС ВС від 10.04.2019 року у справі № 732/1799/17. Встановлено, що до звернення позивачів до суду з цим позовом відповідач протягом 2013-2016 років допускав неналежне виконання умов договорів оренди земельних ділянок, що полягало у систематичній сплаті орендної плати не у повному обсязі, тобто без врахування індексації (індексів інфляції). Сплата орендної плати, в тому числі у повному обсязі відповідно до умов договору та чинного законодавства, є істотною умовою договору оренди, а відтак позивачі не отримали того, на що розраховували при укладанні вищевказаних Договорів. Неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що у 2013 - 2016 роках відповідач СПрАТ «Водолій» не належним чином виконувало істотні умови укладених між ним та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] договорів оренди та систематично не своєчасно сплачувало орендодавцям передбачену договорами та чинним законодавством суму орендної плати, тобто без врахування індексів інфляції. Враховуючи наведене, укладені між сторонами договори оренди земельних ділянок підлягають розірванню в судовому порядку з підстав систематичної сплати орендної плати не в повному обсязі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved