Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачі, посилаючись на те, що після смерті їх батька [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їм відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та неточних даних вказаних у відповідних державних актах, спадщину вони та їх мати прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, доглядом за ним, обробітком земельної ділянки, іншим чином ніж шляхом звернення до суду їм спадкові права не набути, просять суд визнати за ними право власності на земельні ділянки. В судове засідання позивачі не зявились, надіслали до суду заяву в якій просять розглянути справу за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батько [PERSON] помер 04.02.2013 року. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входять чотири земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка розміром 2,0233 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140515 від 15 липня 2003 року; - земельна ділянка розміром 0,4228 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала на праві приватної власності померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140516 від 15 липня 2003 року; - 1/2 частина земельної ділянки розміром 2,0236 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, частина якої належала нашому померлому батьку, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-642 від 30.03.2007 року, яку він у свою чергу успадкував після смерті свого батька [PERSON], який помер 26.01.2005 року, власником якої він був на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 140548 від 15 липня 2003 року; - 1/2 частина земельної ділянки розміром 0,4098 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, частина якої належала нашому померлому батьку, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-640 від 30.03.2007 року, яку він у свою чергу успадкував після смерті свого батька [PERSON], власником якої він був на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 140547 від 15 липня 2003 року. Крім того, до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті батька позивачів [PERSON] також входять ще чотири земельні ділянки, які належали його покійній матері, [PERSON], яка померла 11.11.2007 року у віці 78 років в с. Леніне, Радомишльського р-ну Житомирської області (дані факти підтверджуються його свідоцтвом про народження серії ЯЗ № 176681 від 21.03.1956 року та свідоцтвом про смерть бабусі серії 1-ТП № 075065 від 12.11.2007 року, видане виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області). Спадщину після смерті якої, у відповідності до ч. З ст. 1268 ЦК України, прийняв [PERSON], шляхом постійного проживання з покійною, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки та інше - даний факт також підтверджують довідки № 98 від 18.02.2016 року та № 104 від 23.02.2016 року, видані виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, які додаються. Більше спадщину ніхто не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась - дані факти також підтверджує витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43661474 від 20.04.2016року. Тобто, до складу спадкового майна [PERSON], також входять ще чотири земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка розміром 2,0234 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140511 від 15.07.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року; - земельна ділянка розміром 0,4228 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140512 від 15.07.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року; 1/2 частина земельної ділянки розміром 2,0236 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської, області, частина якої належала померлій, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-641 від 30.03.2007 року, яку вона у свою чергу успадкувала після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер 26.01.2005 року, власником якої він був на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 140548 від 15 липня 2003 року; - 1/2 частина земельної ділянки розміром 0,4098 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, частина якої належала померлій, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-639 від 30.03.2007 року, яку вона у свою чергу успадкувала після смерті свого чоловіка, [PERSON] власником якої він був на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 140547 від 15 липня 2003 року. За життя батько позивачів не звернувся до Державної реєстраційної служби, щоб зареєструвати своє право власності на вищевказані земельні ділянки. Мати позивачів, [PERSON] [INFO], також є спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON], однак вона письмово відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів. Також встановлено в судовому засіданні те, що після смерті батька, позивачі фактично вступили в управління спадковим майном шляхом проживання зі спадкодавцем, доглядом за будинком, змельною ділянкою та господарством. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивачів на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved