Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому просив суд, визнати за [PERSON], право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 18 вересня 1997 року померла його бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай). З травня 1996 року Позивач проживав разом з [PERSON], Позивач не працював, адже часто хворів. Вони з померлою вели спільне господарство, обробляли город та сад, вирощували городину для харчування. [PERSON] давала йому гроші для придбання ліків, які були необхідні Позивачу для підтримання здоров'я. Після смерті [PERSON] Позивач продовжив проживати в будинку та користуватися всім майном, що залишилося після смерті [PERSON], розпоряджався особистими побутовими речами померлої, крім того, з моменту смерті спадкодавця оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) зберігався та досі зберігається у Позивача. Отже, Позивач, є таким що прийняв спадщину, що залишилась після смерті його бабусі, [PERSON], так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном. Позивач, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 вересня 1997 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ №087173, виданим Мосьпанівською сільською радою Чугуївського району Харківської області 19 вересня 1997 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 6,23 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №005958, виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації від 23 квітня 1996 року №237, з урахуванням розпорядження Чугуївської райдержадміністрації №139 від 22.03.2000 року (а.с.9). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно зі ст. 531 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування. Згідно зі ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З травня 1996 року Позивач проживав разом з [PERSON], Позивач не працював, адже часто хворів. Вони з померлою вели спільне господарство, обробляли город та сад, вирощували городину для харчування. [PERSON] давала йому гроші для придбання ліків, які були необхідні Позивачу для підтримання здоров'я. Після смерті [PERSON] Позивач продовжив проживати в будинку та користуватися всім майном, що залишилося після смерті [PERSON], розпоряджався особистими побутовими речами померлої, крім того, з моменту смерті спадкодавця оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) зберігався та досі зберігається у Позивача. Родинні звязки [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження матері позивача, [PERSON], серії ЯГ №245792 (а.с.10), довідкою, виданою [PERSON] про те, що 30 червня 1974 року Мосьпанівською сільською радою Чугуївського району Харківської області зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) та свідоцтвом про народження Позивача, серії І-КЕ №379327 (а.с.11). Відповідач після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подавала, але не виявила бажання оформити право на земельну частку (пай). Отже, Позивач, є таким що прийняв спадщину, що залишилась після смерті його бабусі, [PERSON], так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Аналізуючи досліджені доказі у суду є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), в порядку спадкування після смерті [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved