Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 17.11.1990 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Горщиківською сільською радою Коорстенського району Житомирської області за актовим записом № 38. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину - до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову до суду . Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, а позовні вимоги задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.8), причини неявки в судове засідання та свою позицію щодо заявленого позову суд не повідомив. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи встановлено, що сторони по справі [PERSON]та [PERSON] перебувають в шлюбі, який 17.11.1990 року зареєстровано Горщиківською сільською радою Коорстенського району Житомирської області за актовим записом № 38 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка проживає разом із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Утім, як було встановлено судом, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей, між сторонами досягнуто не було, обов"язок по утриманню дитини є безумовним і виникає з моменту народження дитини та покладається законом рівною мірою на обох батьків, тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, суд вважає за необхідне задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене,

Outcome: approved