Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянського міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. Сторони з 17.06.2006 року по 03.12.2009 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, 06.02.2009 р., він пішов з речами з квартири та переїхав у м. Харків, залишивши її саму з донькою та саме з цього дня відповідач зник з життя [PERSON] Позивач вказав, що дитина проживає з нею та з її чоловіком - [PERSON] та саме вони займаються її вихованням та матеріально її утримують. Відповідач з лютого 2009 року участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Дитині було змінено прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка позивача - «[PERSON]». Позивач вказав, що [PERSON], починаючи з 2013 року навчається у Бердянській спеціалізованій школі І-ІП ступенів № 16 з поглибленим вивчення іноземних мов Бердянської міської ради Запорізької області. На даний час вона є ученицею 5 класу. Дитина здібна, старанна учениця, на уроках уважна, виконує домашні завдання, вихована, працелюбна, взаємини з однокласниками доброзичливі. Позивач вказав, що вона з лютого 2009 року, одноосібно піклується про доньку, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти та розвитку додаткових здібностей. Позивач вказав, що дитина взагалі не знає свого біологічного батька - відповідача по справі, змалечку нею опікувався чоловік позивача- [PERSON]., якого [PERSON] вважає своїм єдиним батьком. Відповідач мав можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї дитини, але не вчиняв відповідних дій з лютого 2009 року, свідомо ухилявся від виконання обов'язків по вихованню дитини. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, в подальшому надали судові заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав і вважав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, при подальшому розгляд спарави надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 року по 03.12.2009 року. Судом встановлено, що сторони від вказаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В ході судового розгляду встановлено, що 06.02.2009 року відповідач пішов з сім"ї, залишивши позивача з донькою. [PERSON] проживає з позивачем та її чоловіком - [PERSON], що підтверджується довідкою вуличного комітету від 16.11.2017р. № 32, довідкою КП «Житлосервіс 2А» від 26.10.2017р. № 4374, оригінали яких наявні в матеріалах справи. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2013 року по цивільній справі 801/11919/2012, дитині було змінено прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка позивача «[PERSON]». Встановлено, що [PERSON], починаючи з 2013 року навчається у Бердянській спеціалізованій школі І-ІП ступенів № 16 з поглибленим вивчення іноземних мов Бердянської міської ради Запорізької області. На даний час вона є ученицею 5 класу, дитина здібна, на уроках уважна, виконує домашні завдання, що також підтверджуються письмовими доказами, оригінали яких додаються до позову: довідкою Бердянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 16 з поглибленим вивчення іноземних мов Бердянської МР Запорізької області від 21.11.2017р. № 02/393; характеристикою учениці Бердянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 16 з поглибленим вивчення іноземних мов Бердянської МР Запорізької області [PERSON]; відповіддю Бердянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 16 з поглибленим вивчення іноземних мов Бердянської МР Запорізької області від 21.11.2017р. № 02/394; довідкою дитячо-юнацької спортивної школи імені заслуженого вчителя України [PERSON] відділу освіти виконавчого комітету Бердянської МР Запорізької області від 22.11.2017р. № 386. Судом встановлено, що відповідач жодного разу не поцікавився, як його донька [PERSON] розвивається, які в неї проблеми, про її психологічний стан, що їй потрібно, чим він може нам допомогти, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти та розвитку додаткових здібностей. Разом з тим, судом об"єктивно встановлено факт того, що з лютого 2009 року відповідач доньку не бачив, з нею не спілкується, не цікавиться долею дитини, її здоров'ям, успіхами, не турбується про її моральний стан, не вітає її з днем народження та іншими святами, участі у вихованні доньки не приймає, що стало суперечити інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов»язки по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не дарує дитині іграшок, не проявляє ніякої батьківської турботи. Свідки - [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] в ході судового розгляду підтвердили судові факт того, що дійсно відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов»язків відносно доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач по відношенню до своєї дитини не виконує з дня її народження. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області від 27.04.2018 року № 01-2842/46 орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно доньки не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 ,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved