Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де з подальшими уточненнями зазначає, що з відповідачем по даній справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] 24.12.2009 р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до заочного рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2008р. відповідач сплачував аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 200 грн. на кожну дитину. Крім цього ніякої іншої допомоги відповідач дітям не надавав, не цікавиться ними, не навідувався до дітей. Діти повністю перебувають на її утриманні та вихованні. В даний час позивачка не працює, її матеріальне становище важке. Одній утримувати дітей важко. Діти потребують одяг, взуття, зошити, книжки, а відповідача це не цікавить. З тих підстав змушена звернутися з позовом до суду. Просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на утримання кожної дитини, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення ними повноліття. 01.03.2018 відкрито провадження у справі. 02.04.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину та до досягнення дітьми повноліття, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4) та син [PERSON], [INFO] (а.с.5), які на даний час проживають із позивачкою і перебувають на її утриманні (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2008 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2008р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до ст.192 ч.1 розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-УІІІ встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Як встановлено вимогами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 930 грн. - тобто 50% від встановленого прожиткового мінімуму, який на час розгляду справи становить 1860 грн., а отже сплата аліментів відповідачем на дітей у розмірі 200 грн. є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму, а тому вимога позивачки про збільшення розміру аліментів є обґрунтованою. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, не працює, хоча працездатний і може надавати кошти на утримання дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.180,181,182,184,192 СК України,

Outcome: approved