Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 30 листопада 2011 р. між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49-Ф/2011, відповідно до умов якого відповідачу на строк з 30.11.2011 р. по 31.10.2031 р. було надано кредит в сумі 1 948 994,25 гривень на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №146-Ф/07 від 30.05.2007 р. Відповідно до п.п.4.3.1 п.4.3 умов Договору, [PERSON] зобов'язався використати кредит на визначені Договором цілі, повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та в порядку згідно Договору. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання, систематично порушує умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 26.03.2014 р. наявна заборгованість в сумі 1 950 190,02 гривень. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день і час розгляду справи, не надав заяву про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, в зв»язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2011 р. між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49-Ф/2011, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 1 948 994,25 гривень на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №146-Ф/07 від 30.05.2007 р. Договір укладено на строк з 30.11.2011 р. по 31.10.2031 р. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, відкривши відповідачу картковий рахунок, надавши платіжну картку та кредит. Відповідно до п.3.1 Договору, [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, з 1-го по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі не менше 1239 від суми отриманого кредиту, що становить 8 155,00 гривень; останній платіж сплачується в сумі 8 104,25 гривень не пізніше 31.10.2031 р. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом (крім останнього) місяця користування кредитом) сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної в 1.4 Договору: 1,0% річних у межах строку користування кредитними коштами, 16 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті в передбачені Договором терміни. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов»язань, передбачених умовами Кредитного договору, і сума заборгованості станом на 26.03.2014 р. становить 1 950 190,02 гривень, з яких: - строкова заборгованість по кредиту - 1 720 654,25 гривень; - прострочена заборгованість по кредиту - 176 387,27 гривень; - поточна заборгованість по процентам - 3 250,50 гривень; - прострочена заборгованість по процентам - 49 946,00 гривень. Відповідно до п.5.2 Договору у випадку порушення Позичальником зобов'язань по цьому Договору, він зобов'язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафні санкції та інші видатки, понесені Банком за цим Договором. Відповідно до п.4.2.4 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Позичальником своїх зобов'язань за Договором, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій у випадках: - невиконання Позичальником будь-яких зобов'язань по цьому Договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день), випливають з цього Договору; - подання до суду позову про визнання недійсними у цілому чи в частині таабо неукладеним цього Договору; - за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернений. Вимога про дострокове виконання Позичальником своїх зобов'язань по цьому Договору направляється Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. 04 липня 2013 р. Банком на адресу відповідача було направлено претензію №5010132763 про повернення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій з вимогою про виконання порушеного зобов'язання. Однак, [PERSON] не вчинив жодних дій, які свідчили б про його намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved