Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. Дитина виховується в прийомній сім`ї на базі родини [PERSON] , батько не відвідує дитину, не цікавиться станом її здоров`я, не надає жодної матеріальної та моральної підтримки. Представник позивача Лебідь А.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, пояснив, що бажає залишитися з прийомною матір`ю. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/14180/17 від 07.11.2017 позов виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради задоволено: відібрано дитину [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, вирішено питання щодо стягнення аліментів. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Хесоні ради №323 від 30.11.2017 малолітньому [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області №340 від 20.12.2017 влаштовано з 21.12.2017 для спільного проживання та виховання у прийомну сім`ю [PERSON] . [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). Згідно з повідомленням Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області [PERSON] жодного разу з 20.12.2017 до 28.05.2020 не звертався до служби у справах дітей та до прийомної матері [PERSON] щодо організації зустрічей з сином, батько не цікавився здоров`ям дитини, навчанням та розвитком. Також відповідач не звертався з цих питань до Горностаївського закладу дошкільної, повної загальної середньої освіти. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом з батьками в однокімнатній квартирі. Згідно з письмовою заявою [PERSON] , останній не бажає проживати з рідним батьком, та бажає залишитися в прийомній родині (а.с. 24). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved