Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, яку він заповів йому. До складу спадкового майна ввійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошовий вклад у філії №3050/025 Буринського відділення Ощадбанку в с. Піски. [INFO] року також померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку вона заповіла йому і до якої ввійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошовий вклад у філії №3050/025 Буринського відділення Ощадбанку в с. Піски. Після прийняття спадщини він звернувся до нотаріуса, де було встановлено, що правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно спадкодавцями були втрачені і залишилися лише їх копії, по яким нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим просив визнати право власності на це майно. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що мати позивача [PERSON] прийняла спадщину і після смерті свого чоловіка [PERSON], так як на день смерті вони проживали разом, а позивач тоді спадщину не приймав. Після смерті матері позивач прийняв спадщину подавши до нотаріуса відповідну заяву. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі, про що надав заяву. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який все майно заповів своєму сину [PERSON] - позивачу по справі, однак останній спадщину за заповітом не прийняв, оскільки не подав до нотаріальної контори відповідну заяву. Разом з тим вказану спадщину, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла дружина спадкодавця - мати позивача [PERSON], являючись спадкоємцем першої черги за законом, і яка на день смерті проживав разом із ним в [ADDRESS] та не заявила протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України про відмову від неї. До складу спадщини ввійшли земельна ділянка площею 2,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №730408 та грошовий вклад, який знаходиться на рахунку [NUMBER] у філії №3050/025 Буринського відділення ВАТ „Державний ощадний банк України" в с. Піски. Вказані обставини підтверджуються як показами представника позивача, так і копіями заповіту (а.с.10), свідоцтва про смерть (а.с.19), державного акту на право приватної власності на землю серії Р3№730408 (а.с.21), ощадної книжки (а.с.20), витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.23), довідки Пісківської сільської ради №455 (а.с.25). [INFO] року [PERSON] померла, заповівши все майно своєму сину [PERSON], який прийняв спадщину відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, що вбачається з показів представника позивача [PERSON], копіями заповіту (а.с.12), свідоцтва про смерть (а.с.17), свідоцтва про народження (а.с.22). До складу спадщини ввійшла земельна ділянка площею 2,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №730409 (а.с.8,18) та грошовий вклад, який знаходиться на рахунку [NUMBER] у філії №3050/025 Буринського відділення ВАТ „Державний ощадний банк України" в с. Піски (а.с.11), а також спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], на яке остання не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу, в редакції чинній на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом… Судом встановлено, що спадкодавцем за життя оригінали вищевказаних державних актів на право приватної власності на землю та оригінали ощадних книжок за невідомих обставин було втрачено, а дублікати цих документів отримати позивач не спроможний у зв'язку зі смертю спадкодавців, що підтверджується показами представника позивача та довідками відділу Держземагенства у Буринському районі Сумської області (а.с.9,24). Відсутність оригіналу зазначених правовстановлюючих документів унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved