Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 11 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» укладено Генеральний договір № 153 про здійснення кредитування, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» отримало у тимчасове користування грошові кошти в межах ліміту кредитування в сумі 580 000,00 грн., на строк до 10 вересня 2016 включно. Також 11 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором. 29 вересня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» укладено Додатковий договір № 2/153 про надання кредиту відповідно до Генерального договору № 153 про здійснення кредитування від 11 вересня 2014 року, відповідно до умов якого сума кредиту становить у розмірі 554 160,87 грн., на строк до 10 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27 відсотків річних. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 03 липня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 355 268,61 грн., що складається з суми простроченого основного боргу та строкової суми кредиту у розмірі 319 850,93 грн., заборгованості по сплаті процентів у розмірі 31 334,49 грн., пені за порушення строків повернення кредиту у розмірі 3 478,75 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 604,44 грн. Просить стягнути з відповідача загальну заборгованість станом на 03 липня 2016 року у сумі 355 268,61 грн. та судовий збір. 01 грудня 2016 року ухвалою суду залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 11 вересня 2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» укладено Генеральний договір № 153 про здійснення кредитування, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» отримало у тимчасове користування грошові кошти в межах ліміту кредитування в сумі 580 000,00 грн., на строк до 10 вересня 2016 включно (а.с.5-13). 11 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором (а.с. 17-18). 15 грудня 2014 року та 29 вересня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» укладено Додаткові договори № 1/153 та № 2/153 про надання кредиту відповідно до Генерального договору № 153 про здійснення кредитування від 11 вересня 2014 року, відповідно до умов якого сума кредиту становить у розмірі 554 160,87 грн., на строк до 10 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27 відсотків річних (а.с.14, 15-16). 29 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін до Договору поруки від 11 вересня 2015 року, відповідно до умов якого ліміт кредитування у базовій валюті кредитування становить у розмірі 580 000,00 грн., на строк з 11 вересня 2011 року до 10 вересня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 29,5 % річних (а.с.19). Згідно розрахунку заборгованість за Додатковим договором № 2/153 про надання кредиту відповідно до Генерального договору про здійснення кредитування № 153 від 11 вересня 2014 року станом на 03 липня 2016 року становить у розмірі 351 185 грн. 42 коп., що складається із суми простроченого основного боргу та строкової суми кредиту у розмірі 319 850,93 грн., заборгованості по сплаті процентів у розмірі 31 334,49 грн. (а.с.20). 30 травня 2016 року на адресу відповідача було направлено лист - вимогу про погашення заборгованості за Додатковим договором № 2/153 про надання кредиту відповідно до Генерального договору про здійснення кредитування № 153 від 11 вересня 2014 року (а.с.23-24). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Тому підлягає з відповідача, який є поручителем підлягає стягненню сум простроченого основного боргу та строкової суми кредиту у розмірі 319 850,93 грн., заборгованість по сплаті процентів у розмірі 31 334,49 грн. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 478,75 грн. та пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 604,44 грн. Згідно п. 7.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань банк має право стягнути з позичальника пеню у розмірі 0,03 % за кожен день прострочи від простроченої/несплаченої суми, але, по кредитах у національній валюті України, не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає у розмірі 3 478,75 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 604.44 грн.(а.с. 21). Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Отже, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АВМ-Сервіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (код ЄДРПОУ 09807862, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, 78) заборгованість за Додатковим договором № 2/153 про надання кредиту відповідно до Генерального договору про здійснення кредитування № 153 від 11 вересня 2014 року станом на 03 липня 2016 року у розмірі 355 268 (триста п'ятдесят п'ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 61 коп., що складається із суми простроченого основного боргу та строкової суми кредиту у розмірі 319 850,93 грн., заборгованості по сплаті процентів у розмірі 31 334,49 грн., пені за порушення строків повернення кредиту у розмірі 3 478,75 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 604,44 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 5329 грн. 03 коп. (а.с.1), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у сумі 5 329 грн. 03 коп.

Outcome: approved