Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 08.10.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З самого початку проживання у них з відповідачем склались нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Між ними виникали сварки та непорозуміння. Вже більше чотирьох років вони з відповідачем не проживають разом. Відповідач покинув їх з дитиною та виїхав до м. Миколаєва. В кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносн. З вересня 2013 року вони перестали жити однією сімєю, вести спільне господарство. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. З наведених обставин їх шлюб носить лише формальний характер, збереження сімї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньоїдитини, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності та не надав відзив на позов. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши заяву позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновків. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4ст. 56 СК). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння. В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2007 року у відділі РАЦС по Коломийському району Коломийського МРУЮ Івано-Франківської області, сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №63. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.6). З часу реєстрації шлюбу у сторін склались нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Між сторонами виникали сварки та непорозуміння у зв язку з чим, з вересня місяця 2013 року сторони припинили спільне проживання, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем При таких обставинах, враховуючи подану заяву позивача та матеріали даної справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання із-за різних характерів та поглядів на шлюб, сімю, протирічь в питаннях побуту, що сторони спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо з вересня місяця 2013 року, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Неповнолітню дитину від цього шлюбу [PERSON], [INFO], суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі . Після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище "Губиляк". Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved