Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідача 22946 гривень 78 копійок заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 17.12.2012 року. Вказана заборгованість виникла у зв"язку з порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідача та складається з наступного - 1946 гривень 14 копійок заборгованість за кредитом, 21000 гривень 64 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 02 листопада 2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вказаної ухвали відповідач отримав 10.11.2020 року, особисто, але відзиву до даного часу не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заяви про отримання банківських послуг № б/н від 17.12.2012 р., укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останній надав згоду на встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, а також при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду нате, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг . Відповідач [PERSON] , свої зобов`язання по договору не виконав і станом на 31.07.2020 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань сума його заборгованості перед позивачем склала 22946,78 гривень заборгованості за кредитом та складається з наступного - 1946 гривень 14 копійок заборгованість за кредитом, 21000 гривень 64 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Сума боргу за кредитним договором, сума боргу по процентах, відповідають умовам кредитного договору № б/н від 31.07.2020 року. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по договору кредиту № б/н від 17.12.2012 р., станом на 31.07.2020 року на загальну суму 22946,78 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved