Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , посилаючись на те , що відповідач та неповнолітня дитина не проживають в квартирі [ADDRESS] з 2010 р., витрат на утримання житла відповідач не несе, квартирою не цікавиться , місця свого перебування не повідомляє . Виходячи з викладеного , просять визнати позивача та неповнолітню дитину [PERSON] такими , що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачі та представник позивача [PERSON] адвокат Корбут Т.Є. підтримали позовні вимоги з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач в судове засідання не з»явилась , про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення в газеті також про розгляд справи повідомлялася особисто за наявним у справі контактним телефоном . Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений . Вислухавши пояснення позивачів, представника Корбут Т.Є. , покази свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено , що квартира [ADDRESS] була надана на підставі ордеру виданого 17.02.1999 р. позивачу [PERSON] на сім»ю у складі 4-х осіб : [PERSON], [PERSON] ( дружина) , [PERSON] ( син) , [PERSON] ( син) ( а.с. 6 ) . Згідно довідки ф.3 від 11.11.2015 р. № 287 в квартирі [ADDRESS] на час розгляду справи зареєстровано сім осіб - позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] , неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] та неповнолітня дитина [PERSON], 2005 року народження ( а.с.5 ) . На час розгляду справи квартира [ADDRESS] не приватизована . Зазначений будинок належить ЖЕД - 317 ( а.с. 5 ) . З 06.05.2001 р. відповідач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ( а.с.13 ). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано ( а.с. 10 ) . У позовній заяві про розірвання шлюбу , з якою відповідач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва 15.09.2010 р. , останньою зазначено про те , що з 2010 р. вона не проживає разом з чоловіком [PERSON] ( а.с. 11-12 ) . Згідно акту ЖЕД - 317 від 11.11.2015 р. [PERSON] ( зі слів сусідів ) не проживає довгий час за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 7 ) . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили , що вони є сусідами позивачів та їм відомо про те , що з 2010 р. [PERSON] . та неповнолітня дитина [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] , остання залишила зазначену квартиру , забравши дитину . Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених строків. В разу їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірності поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані докази у їх сукупності суд приходить до висновку , що відповідач з неповнолітньою дитиною [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад встановлений строк без поважних причин , житловим приміщенням не цікавиться , витрат на його утримання не несе , а тому останні втратили право користування зазначеним житловим приміщенням . На підставі викладеного ,

Outcome: approved