Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2,83 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем померлого, вона спадщину прийняла та має перешкоди в оформленні спадкових прав. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який був виготовлений та виданий [PERSON], втрачено, що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку, тому просила в судовому порядку визнати за нею право власності на належну [PERSON] до дня смерті земельну ділянку. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача Миронівської районної ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 вересня 2015 року виконавчим комітетом Яхнівської сілької ради Миронівського району Київської області. Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки є його дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 06 березня 1971 року Яхнівською сільською радою Миронівського району Київській області, та 13 листопада 2015 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Син померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, про що подав нотаріусу відповідну заяву. Згідно з пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Шепітко В.В. № 316/02-14 від 05 квітня 2016 року та матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] № 223/2015. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування можливо лише у разі, якщо є документ, який підтверджує зазначене право власності. Встановлено, що померлому на підставі рішення Миронівської районної ради народних депутатів № 34-04-ХХІІІ від 23 вересня 1998 року передано у власність земельну ділянку площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], копія якого додана до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 17 листопада 1998 року за № 6. Встановлено, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю, виданого [PERSON], втрачено. Вказані обставини підтверджуються оголошенням в газеті «Миронівський край», опублікованим 02 квітня 2016 року. Чинне законодавство України не передбачає можливості видачі спадкоємцю дубліката державного акта про право власності на земельну ділянку, який був оформлений на померлого. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки спадкоємець померлого [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 373, 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 152 ЗК України,

Outcome: approved