Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON], 08.06.2015 року, звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 21.05.2014 року, між нею та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», було укладено Договір - заява строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» на 370 днів, у національній валюті, № 331832/88224/370-14 на суму 48000,00 грн. на строк з 21.05.2014 року по 26.05.2015 року з процентною ставкою 24,50%. За час фактичного користування коштами вкладу, банк, відповідно до умов договору, нарахував та частково виплатив їй проценти за визначеною в договорі ставкою. На час припинення строку дії договору сума боргу з процентами складає 50000,00 грн. Згідно з п.6 даного Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених, положеннями п.5.2 Основних умов. 06.05.2015 року, не бажаючи продовжувати дію договору депозитного вкладу на новий термін, вона, у встановленому порядку, звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення їй свого депозитного вкладу та нарахованих процентів. Однак, відповідач відмовився повернути належні їй грошові кошти. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь вклад в сумі 50000,00 грн., а також понесені нею витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 850 грн. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій підтримала позов, просить справу розглядати в її відсутність (а.с. 28). Представник відповідача, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», будучи належним чином повідомленим по час та місце розгляду справи, повторно, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.24, 27). Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 21.05.2014 року, між позивачкою [PERSON] та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 22 філії «Полтавське регіональне управління», було укладено Договір-заяву строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт», на 370 днів, у національній валюті, № 331832/88224/370-14 на суму 48000,00 грн. на строк з 21.05.2014 року по 26.05.2015 року (а.с.5). Відповідно до п.1 даного Договору визначено, що Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 48000,00 грн. на строк: з 21.05.2014 року по 26.05.2015 року. Згідно виписки по особовому рахунку за період з 21.05.2015 року по 13.03.2015 року вбачається, що [PERSON] на депозитний рахунок було внесено 21.05.2014 року - 48000,00 грн., 07.11.2014 року - 2000,00 грн. (а.с.6). Пунктом 2 даного Договору передбачено, що за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 24,50% річних. Згідно п.6 даного Договору, зазначено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених, положеннями п.5.2 Основних умов. Відповідно до п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк "Фінанси та Кредит», у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. 06 травня 2015 року, позивачка [PERSON] подала начальнику відділення № 182 філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», заяву про повернення їй вкладу в сумі 50000,00 грн. (а.с.15). Однак, вклад їй не було повернуто. Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У постанові Верховного Суду України № 6-39 цс13 від 29.05.2013 року, викладена правова позиція, згідно з якою банк зобов»язаний повернути депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, якщо вкладник звернувся із заявою про повернення вкладу. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми депозитного вкладу, підлягають задоволенню. Оскільки позивачка при подачі позову до суду, за законом, була звільнена від сплати судового збору, рішення по справі про стягнення суми депозитного вкладу в сумі 5000,00 грн., прийнято на її користь, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, сплату судового збору у визначеному законом розмірі, необхідно віднести на користь відповідача.

Outcome: approved