Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 8 листопада 1997 року позивач перебував в шлюбі з відповідачем. 20 березня 2009 року шлюб між ними розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.03.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані, актом запис № 74. Від шлюбу з відповідачем, мають сина - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати із позивачем, по теперішній час син перебуває на повному утриманні позивача, що підтверджується довідкою сільської ради № 805 від 04.11.2016 року та № 804 від 04.11.2016 року. Дочці [PERSON] позивач також надавав матеріальну допомогу та надає по теперішній час. На даний час син є повнолітнім, однак навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва на платній основі державної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Всі витрати по оплаті навчання та його забезпечення проводить позивач. Незважаючи на те, що позивач надавав та надає матеріальну та фінансову допомогу дочці відповідачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки і 28.10.2016 року Уманським міськрайонним судом з позивача стягнуті аліменти на утримання дочки. Навіть після цього позивач, як він вказує, надає та буде надавати матеріальну та фінансову допомогу дочці, а стягнення з нього додаткових витрат у вигляді аліментів погіршує його фінансове становище. На теперішній час позивач не має постійного місця роботи та постійного заробітку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач позов підтримав. Відповідачка заперечувала на задоволення вимог позивача. Третя особа просив задоволити вимоги позивача. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи встановив наступні правовідносини: дійсно з 8 листопада 1997 року по 20 березня 2009року позивач перебував в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони, мають сина - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати із позивачем, по теперішній час син перебуває на повному утриманні позивача, що підтверджується довідкою сільської ради № 805 від 04.11.2016 року та № 804 від 04.11.2016 року. На даний час син є повнолітнім, і навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва на платній основі державної форми навчання. 28.10.2016 року рішенням Уманським міськрайонним судом з позивача стягнуті аліменти на утримання дочки. На теперішній час позивач не має постійного місця роботи та постійного заробітку, що підтверджено довідкою Добрянської сільської ради № 136, від 25.01.2017р. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 цієї статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, оскільки його матеріальне становище не дає йому такої змоги, так як у неї на утриманні знаходиться їхня спільна неповнолітня дочка, на утримання якої позивач сплачує аліменти. Суд встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення спору, врахувавши заперечення відповідача щодо відсутності у нього можливості матеріально допомагати сину належним чином, перевірив їх доказами, й в достатньому обсязі визначився з тим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається, оскільки в судовому засіданні судом встановлено матеріальне становище сторін, як позивача так і відповідача, що підтверджується матеріалами справи, а саме довідками про склад сім"ї позивача (а.с. 6, 7), рішенням Уманського міськрайонного суду від 28.10.2016р. про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки (а.с. 26), довідкою з місця роботи відповідачки із вказівкою її заробітної плати за 2016р. в сумі 35143,16 грн.(а.с.49), довідкою № 136 від 25.01.2017р. про те що позивач на даний час безробітній (а.с.48). Посилання відповідачки на те що син знаходиться на її утриманні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з врахуванням показів самого [PERSON]. Також не є доказом наведених обставин довідка від 05.12.2016р. (а.с.25), оскільки суду не надано підтверджуючих матеріалів належності квартири в якій на час навчання проживає син [PERSON] відповідачці, а тому враховуючи вищевикладене, а саме матеріальний стан сторін та те, що у відповідача на утриманні знаходиться їхня спільна з позивачем неповнолітня дочка, та на утримання якої позивач сплачує аліменти, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина який навчається, але в розмірі 400 грн. щомісячно і вважає, що задоволення даних позовних вимог в даному обсязі не ставить суттєво відповідача та його сім"ю в тяжке матеріальне становище. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved