Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлій та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, житловий будинок за [ADDRESS] За життя, 07 липня 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала [PERSON] усе майно, яке буде належати їй на час смерті. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. У вересні 2017 року позивач звернулась до державного нотаріуса Шосткинського районного державного нотаріального округу [PERSON] для тримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти позову не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року року в с. Богданівка Шосткинського району Сумської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]) /а.с. 9/. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідно до довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради № 02-25/1279 від 10 серпня 2017 року виданої на підставі даних з по господарської книги, [PERSON] належав буд. [ADDRESS] На підставі рішення виконкому Богданівської сільської ради № 23 від 08 квітня 1994 року [PERSON] передані у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування житлового будинку та споруд загальною площею 0,44 га за адресою [ADDRESS] /а.с.12/ Відповідно до копії заповіту, [PERSON] все майно, яке належало їй на момент смерті заповіла своїй доньці - позивачу [PERSON] /а.с.8/ Згідно витягу зі спадкового реєстру позивач прийняла спадщину після матері у встановлений законом строк. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як єдиний спадкоємець за заповітом на визнання за ним права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлого [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно (постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № б/н від 26 вересня 2017 року). Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно технічного паспорту на вказаний будинок, він побудований в 1936 році. [PERSON] за даними погосподарської книги була власником спірного будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В цей же час законодавством, що діяло на час побудови будинку не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. Тому записи у погосподарській книзі суд визнає як акт органу влади, що підтверджують право приватної власності. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиними спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved