Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 серпня 2004 року між нею та Відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 200. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя між Позивачем та Відповідачем не склалося, оскільки відповідач нехтував сімейними цінностями, не піклувався про створення та підтримку нормальних сімейних стосунків, не дбав про власних дітей, що в результаті призвело до розпаду шлюбних відносин. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2010 шлюб між Позивачем та Відповідачем був розірваний. З моменту розірвання шлюбу, Позивач взагалі припинив будь-яке спілкування з дітьми. При випадковій зустрічі з ними на вулицях м. Ірпінь, відкрито виражав зневагу до своїх дітей, звертався до них нецензурною лайкою. Матеріальної допомоги по утриманню дітей останній ніколи не надавав, оскільки ніде не працював. До суду з позовною заявою про стягнення аліментів Позивачка не зверталась, оскільки Відповідач погрожував розправою у разі такого звернення. З 31.07.2018 і по теперішній час Відповідач перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02.04.2019 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років (справа №367/7461/18 суддя Линник В .Я.). Крім того, в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України (справа №367/5346/17 [PERSON] ). У зв`язку з чим, останнього не було відправлено для відбуття покарання до місць позбавлення волі, а тимчасово залишено в Київському слідчому ізоляторі. [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та повністю перебувають на її утриманні. 11 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис за №50 від 11.04.2017. Близько трьох років, вихованням, утриманням та забезпеченням необхідних умов для життя і здоров`я дітей займається чоловік Позивачки - [PERSON] . Останній бажає усиновити дітей для того щоб мати можливість повноцінно та на законних підставах приймати участь у житті дітей, піклуватися та влаштовувати їх на подальше навчання. З питанням усиновлення дітей, [PERSON] звертався до Відповідача, У зв`язку з цим приватним нотаріусом було підготовлено заяву - згоду на усиновлення дітей та здійснено виїзд до [PERSON] до Київського слідчого ізолятора. Проте Відповідач поставив Позивачці умови, які суперечать її моральним принципам в обмін на підписання дозволу на усиновлення дітей. У зв`язку із відмовою виконувати такі умови, згода на усиновлення не була підписана Відповідачем. Отже, Відповідач не виховує і не утримує дітей, не забезпечує їм необхідних умов для життя, здоров`я і виховання, достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання, розвитку та захисту їх законних прав та інтересів, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». У зв`язку з вищевикладеним просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 14 серпня 2004 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 200, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] , [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 березня 2010 року у справі № 2-645/2010 шлюб між сторонами було розірвано. Також вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно Акту депутата Ірпінської міської ради [PERSON] від 01.07.2019 встановлено, що позивач проживає разом з дітьми. [PERSON] у вихованні дітей не приймає участі. Відповідно до Характеристик [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] виданих Ірпінською СЗОШ № 12 ім. Заріфи Алієвої (школа Лінгвістики) встановлено, що діти виховуються в благополучній родині у матеріальному, соціальному і психологічному плані. Біологічний батько дітей [PERSON] шкільним життям дітей не займається взагалі: ніколи не відвідував батьківські збори, не приходив до школи для індивідуального спілкування із вчителями-предметниками, не цікавився результатами навчання та виховання дітей в телефонному режимі. Також встановлено, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02 квітня 2019 року у справі № 367/7461/18 [PERSON] , [INFO] , визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. Строк відбування покарання рахувати з 31.07.2018 р., зарахувавши у строк відбування покарання згідно з ч. 5 ст. 72 КК України час перебування [PERSON] під вартою з розрахунку одному дню попереднього ув?язнення відповідає один день позбавлення волі. До вступу вироку у законну силу запобіжний захід [PERSON] у виді тримання під вартою залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 5 673,86 грн. (П?ять тисяч шістсот сімдесят три гривні 86 коп.). Речовий доказ: диск для лазерних систем зчитування DVD - R торгової марки « Alerus » залишити в матеріалах кримінального провадження. Речові докази: кросівки коричневого кольору, кофту чорного кольору із застібкою посередині та з написом на верхньому комірці « Cottony », чорну кофту із довгим рукавом із написом на комірці «Norfіn», чорну футболку із написом на передній частині «Hanes», розкладний ніж загальною довжиною 20 см, ніж загальною довжиною 22 см, пару кросівок червоного кольору з червоними шнурівками, на підошві маються білі та чорні з написом на кросівках «Boost», предмет схожий на ніж загальною довжиною 12 см з написом на клинку «STANIRESS», ланцюжок металевий сірого кольору, на якому міститься підвіска жовтого кольору з малюнком Божої матері та написом « Святогорская », повернути [PERSON] . Решту речових доказів по справі знищено. В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 367/5346/17 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 155/11 від 24.09.2019 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітній дітей, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] » вказано, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітній дітей, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, своєю поведінкою та діями довів, що насправді не зацікавлена їх долею, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, то суд позбавляє Відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 768,40 на підставі ст.. 141 ЦПК України. Таким чином позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved