Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування школи в порядку регресу. В позові вказує, що рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.05.2015 року у справі № 926/722/15 задоволено позовні вимоги першого заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, Берегометської селищної ради Вижницького району до Національного природного парку «Вижницький» про стягнення 84221 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 р та Вищого господарського суду від 01.12.2015 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Даним рішенням Господарського суду Чернівецької області встановлено такі обставини: Державною екологічною інспекцією у Чернівецькій області у період з 16 16.07.2013 року по 26.07.2013 року було проведено позапланову перевірку НПП «Вижницький» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Вищезазначеною перевіркою було встановлено факт незаконної порубки 38 дерев породи ялина, ялиця та бук у кварталі 49 виділ 11 Солонецького природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Вижницький». Рубка дерев була проведена до початку вегетаційного періоду 2013 року, про що свідчила відсутність сокоруху під корою та на зрізах пнів хвойних порід. Діаметри пнів замірялись працівниками НПП «Вижницький» повіреною рулеткою та зазначались як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим значеннями діаметрів. Замір пнів проводився за фактичним зрізом. На підставі проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду із зазначенням вказаних порушень. З розрахунку розміру відшкодування шкоди, заподіяної НПП «Вижницький» внаслідок незаконної рубки дерев в кварталі 49 виділ 11 на території Солонецького природоохоронного науково-дослідного відділення НПП Вижницький» вбачається, що всього розмір шкоди становить 84221 грн. Наказом № 43-к в.о. директора НПП «Вижницький» [PERSON] від 20.08.2010 року [PERSON] призначено на посаду майстра з охорони природи Солонецького природоохоронного науково-дослідного відділення національного природного парку «Вижницький». Згідно Постанови КМУ № 1127 від 14.07.2000 року «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» посада майстра з охорони природи національного природного парку входить до переліку посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно - заповідного фонду України. 02.01.2013 року між директором НПП «Вижницький» [PERSON] та [PERSON], як майстром з охорони природи, було укладено договір № 18 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого останній працюючи на посаді майстра з охорони природи виконує роботу безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження, у зв'язку з чим зобов'язується: дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей, приймати всілякі заходи для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам, вчасно повідомляти установу про будь-які обставини, що загрожують збереженню довірених йому цінностей, проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником установи і її головним бухгалтером, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Відповідно до посадової інструкції на майстра з охорони природи [PERSON] М Д. було покладено обов'язки щодо забезпечення режиму охорони території та об»єктів НПП «Вижницький» у межах ввіреного йому відділення (обходу), попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, здійснення охорони природних комплексів національного парку в межах відділення, забезпечення порядку використання природних ресурсів, убезпечення додержання вимог щодо відвідування території та об'єктів національного природного парку в межах відділення (обходу), попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, здійснення заходів щодо запобігання виникнення, поширення пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації, а також щодо безпосередньої охорони лісу та іншого державного майна на ввіреній йому дільниці, складання протоколів про всі види порушень природоохоронного законодавства та скерування їх у відділення, а також інші обов'язки щодо охорони лісу. Майстер з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» - [PERSON], як службова та матеріально - відповідальна особа, будучи зобов'язаним належно виконувати свої службові обов'язки, маючи об'єктивну можливість виконання покладених на нього обов'язків щодо охорони та захисту лісу, в період з 18 березня по 17 липня 2013 року, перебуваючи на ввіреному йому обході № 8 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький» па території смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, неналежно виконував свої службові обов'язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме: попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 38 дерев породи ялина, ялиця, бук в кварталі 49 виділ 11, яку здійснили невстановлені особи у період з 18 березня по 1 травня 2013 року. В подальшому, продовжуючи неналежно виконувати свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, що виявилось у нездійсненні належних перевірок на ввіреному йому обході, не виявив цієї незаконної рубки та не повідомив керівництво НПП «Вижницький», що призвело до неможливості встановити осіб, якими вчинена незаконна рубка та унеможливило відшкодування заподіяних цією рубкою збитків. Зазначає, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.11.2014 року та Апеляційного суду Чернівецької області від 26.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України. 17.03.2016 року до НПП «Вижницький» від Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі надійшов лист №04-32/476 віл 16.03.2016 року про прийняття судового наказу Господарського суду Чернівецької області від 04.09.2015 року, виданого по справі № 926/722/15 про стягнення з НПП «Вижницький» шкоди в сумі 84221 грн. Листом УДКС України у Вижницькому № 04-32/525 від 25.03.2016 р. районі повідомлено НПП «Вижницький» про те, що на підставі вищевказаного судового наказу проведено безспірне списання коштів із нашого рахунку. Факт списання із рахунку шкоди в сумі 84221 грн. підтверджується меморіальним ордером № 3 від 24 березня 2016 року. Вищевказані обставини свідчать про те, що на Національний природній парк «Вижницький» був покладений обов'язок відшкодувати шкоду завдану навколишньому природному середовищу в розмірі 84221 грн., яка завдана з вини [PERSON], який на момент завдання шкоди був працівником НПП «Вижницький», та з яким був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. 24 березня 2016 року дана шкода була нами відшкодована у повному обсязі, у зв'язку із чим в НПП «Вижницький» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Просить стягнути з [PERSON],[INFO] ( ІПН3270224234) жителя [INFO] на користь Національного природного парку «Вижницький» (код ЄДРПОУ 21438930, р/р 3522029603989 в Державній казначейській службі України, МФО 820172) шкоду у розмірі 84 221, 00 (вісімдесят чотири тисячі двісті двадцять одна тисяча, 00 коп.) та судовий збір в сумі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив його задовольнити в повному обсязі. Вважав, що позивачем не пропущено строки позовної давності. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні надали письмове заперечення в якій позов не визнали та просили застосувати строки позовної давності. Заслухавши доводи сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що наказом № 43-к в.о. директора НПП «Вижницький» [PERSON] від 20.08.2010 року [PERSON] призначено на посаду майстра з охорони природи Солонецького природоохоронного науково-дослідного відділення національного природного парку «Вижницький». Згідно Постанови КМУ № 1127 від 14.07.2000 року «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» посада майстра з охорони природи національного природного парку входить до переліку посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно - заповідного фонду України. 02.01.2013 року між директором НПП «Вижницький» [PERSON] та [PERSON], як майстром з охорони природи, було укладено договір № 18 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого останній працюючи на посаді майстра з охорони природи виконує роботу безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження, у зв'язку з чим зобов'язується: дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей, приймати всілякі заходи для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам, вчасно повідомляти установу про будь-які обставини, що загрожують збереженню довірених йому цінностей, проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником установи і її головним бухгалтером, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Відповідно до посадової інструкції на майстра з охорони природи [PERSON] було покладено обов'язки щодо забезпечення режиму охорони території та об»єктів НПП «Вижницький» у межах ввіреного йому відділення (обходу), попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, здійснення охорони природних комплексів національного парку в межах відділення, забезпечення порядку використання природних ресурсів, убезпечення додержання вимог щодо відвідування території та об'єктів національного природного парку в межах відділення (обходу), попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, здійснення заходів щодо запобігання виникнення, поширення пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації, а також щодо безпосередньої охорони лісу та іншого державного майна на ввіреній йому дільниці, складання протоколів про всі види порушень природоохоронного законодавства та скерування їх у відділення, а також інші обов'язки щодо охорони лісу. Всупереч вищезазначеному, майстер з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» - [PERSON], як службова та матеріально - відповідальна особа, будучи зобов'язаним належно виконувати свої службові обов'язки, маючи об'єктивну можливість виконання покладених на нього обов'язків щодо охорони та захисту лісу, в період з 18 березня по 17 липня 2013 року, перебуваючи на ввіреному йому обході № 8 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» па території смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, неналежно виконував свої службові обов'язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме: попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 38 дерев породи ялина, ялиця, бук в кварталі 49 виділ 11, яку здійснили невстановлені особи у період з 18 березня по 1 травня 2013 року. Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.367 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 4500 гривень в дохід держави з позбавленням права обіймати посади пов»язані з адміністративно-господарськими обовязками на строк 1 (один) рік. Виправдано за ст.191 ч.3 та ст.366 ч.1 КК України. Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 26 березня 2015 року апеляційну скаргу старшого прокурора відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Чернівецької області [PERSON] задоволено. Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.11.2014 року скасовано. Визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України. Вироком встановлено, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення охоронюваним законом державним інтересам завдано істотної шкоди на загальну суму 84221 грн. Рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.05.2015 року у справі № 926/722/15 задоволено позовні вимоги першого заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, Берегометської селищної ради Вижницького району до Національного природного парку «Вижницький» про стягнення 84221 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року та Вищого господарського суду від 01.12.2015 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. 17.03.2016 року до НПП «Вижницький» від Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі надійшов лист №04-32/476 віл 16.03.2016 року про прийняття судового наказу Господарського суду Чернівецької області від 04.09.2015 року, виданого по справі № 926/722/15 про стягнення з НПП «Вижницький» шкоди в сумі 84221 грн. Листом УДКС України у Вижницькому № 04-32/525 від 25.03.2016 р. районі повідомлено НПП «Вижницький» про те, що на підставі вищевказаного судового наказу проведено безспірне списання коштів із нашого рахунку. Факт списання із рахунку шкоди в сумі 84221 грн. підтверджується меморіальним ордером № 3 від 24 березня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» регресна вимога може бути пред»явлена протягом трьох років з дня виконання зобов»язання про відшкодування шкоди(відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно норм ч.1, ч.2 ст.130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов»язків; при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників ґрунтуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями(бездіяльністю) працівника. Відповідно до п. 3 ст.134 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Отже, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Разом з цим, ч. 3 ст. 233 КЗпП України встановлює, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. В судовому засіданні відповідач заявив суду клопотання про застосування строку позовної давності в один рік. Факт списання із рахунку НПП «Вижницький» шкоди в сумі 84221 грн. підтверджується меморіальним ордером № 3 від 24 березня 2016 року. Відповідно до п. 20 постанови ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" № 14 від 29 грудня 1992 року, право регресної вимоги до працівників виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог НПП «Вижницький». На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає за необхідне, позов НПП « Вижницький» до [PERSON] про відшкодування школи в порядку регресу, задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved