Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 10.07.2007 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3871 га, що розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого 10.07.2007 року [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3871 га, що розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Голова Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 10.07.2007 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 3). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3871 га, що розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії І-ВН № 030251 від 15.05.2003 року на право приватної власності на земелю. Згідно повідомлення\~Липовецької державної\~нотаріальної контори\~№ 01-09/1045,\~спадкова справа\~після померлого\~10.07.2007\~року [PERSON] не заводилась, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 54084996. Прийнявши спадщину в порядку, визначеному частиною 3 статті 1268 ЦПК України, позивач не в змозі її оформити через втрату правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Судом встановлено, що на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Нападівської сільської Ради народних депутатів від 06.03.2001 року на імя [PERSON] було видано Державний акт серії І-ВН № 030251 від 15.05.2003 року на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3871 га, що розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі втрати державного на право власності на земельну ділянку, порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну ділянки, не передбачено. Оригінал примірника вищевказаного державного акту втрачено. У звязку з відсутністю визначеного законом порядку позивач не в змозі отримати його дублікати, що позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата державного акту не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність спадкодавцеві земельної ділянки доведено позивачем належними та допустимими доказами, враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved