Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON],28 грн. заподіяної матеріальної шкоди та судові витрати в розмірі 1600 грн. Вказав, що 22 жовтня 2014 року до Солом'янського районного суду міста Києва з ВДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в місті Києві надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Крім того, 26.11.2014 року до Солом'янського районного суду міста Києва з ВДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в місті Києві надійшли матеріали № 760/25621/14-п (№ 3-7607/14) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 28.11.2014 року, справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON], було передано судді Солом'янського районного суду міста Києва Бурлаці О.В., для вирішення питання про об'єднання зі справою про адміністративне правопорушення адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, в одне провадження. [PERSON], 19 жовтня 2014 року, близько 00 годин, 05 хвилин, в м. Києві поблизу перехрестя вулиць Волинської та Мартиросяна, керував автомобілем марки «Вольксваген-Т4», державний номерний знак [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), при цьому, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. В ході судового розгляду даної справи, судом також було встановлено, що згідно інформаційної картки обліку адміністративного правопорушення, яка знаходилася в матеріалах даної справи, що водія [PERSON], 06.04.2014 року, вже затримувався працівниками міліції, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, та на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, (провадження № 760/22850/14-п), за що останній згідно постанови апеляційного суду міста Києва від 17.04.2014 року, був притягнений до адміністративної відповідальності, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних доходів громадян, тобто 3400 гривень штрафу. Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року, у справі № 760/22850/14-п, водія [PERSON], [INFO], визнано винним в скоєні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспорту строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON], був пошкоджений автомобіль марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ-1388363, терміном дії з 30.07.2014 року по 29.07.2015 року. Згідно звіту № 10094, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного в ТОВ «ЕАК «Довіра» - оцінювачем - автотоварознавцем [PERSON], від 11.11.2014 року, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням відновлювального ремонту становить 54 121, 53 грн. Завдана шкода, особисто винуватцем [PERSON], відшкодована не була. У зв'язку з чим, з метою отримання страхового відшкодування власник пошкодженого автомобіля, марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON], звернувся 22.12.2014 року, до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, в якій просив належні кошти перерахувати на його власник картковий рахунок. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON], не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 974 від 24.02.2015 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілому [PERSON], грошові кошти в розмірі 45101,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9745 від 26.02.2015 року. Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою [PERSON], визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON], в розмірі понесених витрат, що складають 45101,28 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник позивача до суду подав заяву, в якій позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду подав заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути в його відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року, у справі № 760/22850/14-п, водія [PERSON], [INFO], визнано винним в скоєні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспорту строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 14, 15). Вищевказаною постановою суду було встановлено, що [PERSON], 19 жовтня 2014 року, близько 00 годин, 05 хвилин, в м. Києві поблизу перехрестя вулиць Волинської та Мартиросяна, керував автомобілем марки «Вольксваген-Т4», державний номерний знак [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), при цьому, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. При цьому відповідачем вказане ДТП скоєно в стані алкогольного сп'яніння. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON], був пошкоджений автомобіль марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ-1388363, терміном дії з 30.07.2014 року по 29.07.2015 року (а.с. 13). Згідно звіту № 10094, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного в ТОВ «ЕАК «Довіра» - оцінювачем - автотоварознавцем [PERSON], від 11.11.2014 року, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням відновлювального ремонту становить 54 121, 53 грн. (а.с. 17, 21). З метою отримання страхового відшкодування власник пошкодженого автомобіля, марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON], звернувся 22.12.2014 року, до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, в якій просив належні кошти перерахувати на його власник картковий рахунок. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON], не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 974 від 24.02.2015 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілому [PERSON], грошові кошти в розмірі 45101,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9745 від 26.02.2015 року (а.с. 31-33). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода, особисто винуватцем [PERSON], відшкодована не була. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON], не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-право\-ву відповідальність. Відповідно до п.4. ПЛЕНУМУ ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п.6. Постанови особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Дослідивши надані сторонами доказами на обґрунтування та заперечення позовних вимог, докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, суд дійшов до висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved