Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третіх осіб - ВАТ "[PERSON] Аваль" Тульчинське відділення Вінницької області та приватного нотаріуса [PERSON] про визнання результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2014 року державним - підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з реалізації арештованого майна були проведені електроні торги з реалізації предмета іпотеки - трьох-кімнатної квартири, загальною площею 91,6 кв.м., яка розташована в м.Тульчин вул..Маяковського, 14/2 Вінницької області. Заставна вартість даної квартири становила від 15 жовтня 2007 року - 357240 грн.. Шляхом реалізації предмета іпотеки задоволено вимогу ВАТ «[PERSON] Аваль» щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 15.10.2007 року за №014/035-13/50421 терміном по 14.10.2017 року, кредит в сумі 255000 грн. заборгованість у розмірі 397777,65 грн., згідно постанови про відкрите виконавче провадження ВП№41418975 від 09.01.2014 року виданої відділом ДВС Тульчинського РУЮ. Відповідно до інформації з системи електронних торгів йому стало відомо, що 14.11.2014 року з електронних торгів, відповідно до протоколу №10964, було реалізовано вищезазначену квартиру, яка йому належить на праві власності, за ціною 333581,60 грн. переможцю торгів, учаснику №4 - [PERSON]. Стартова ціна іпотечного майна становила, згідно протоколу №10964 електронних торгів - 1 58848,25 грн.. 08.12.2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на обєкт електронних торгів квартиру [ADDRESS], завірене приватним нотаріусом [PERSON], виданого на підставі складеного акту державним виконавцем про реалізацію предмета іпотеки. Електроні торги СЕТАМ було проведено з порушеннями вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки власника майна не повідомлено в установленому порядку про проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна: направлення повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення електронних торгів), а також стартову ціну реалізації майна, оцінку майна, у звязку з чим він не мав можливості її оскаржити, так як на час проведення електронних торгів шестимісячний строк дії експертної оцінки майна закінчився, реальна ринкова вартість майна, яке реалізоване на електронних торгах, занижена вдвічі. Крім того, договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири оформлений у вигляді протоколу електронних торгів, що не відповідає вимогам ст.ст.655, 656 ЦК України. Вважає, що вказані торги відбулись із порушенням законодавства, а саме: ст.ст.33,41 - 49 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку». Реалізація вищезазначеного предмету іпотеки відбулась з електронних торгів, тобто всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції «З примусового виконання рішень», а на підставі наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року прийнято наказ № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», що є грубим порушенням процедури реалізації майна. Крім того, не враховано, що реалізація майна з електронних торгів чітко суперечить: -ст. 57, 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження», в частині реалізації майна, на яке звернено стягнення шляхом його продажу на прилюдних торгах і аукціонах або на комісійних умовах, арешту і вилучення майна боржника, звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку фізичної особи, тобто реалізація арештованого майна на електронних торгах не передбачена, а Законом визначено способи його реалізації; - Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, п.п. 4.5.2, 4.5.3, тощо- щодо передачі майна на реалізацію на конкурсних засадах, визначення нормативно-правої бази на основі якої відбувається реалізація, процедури передачі пакету документів на реалізацію; тобто майно передається не одній організації, як встановлено вищевказаним Порядком; - наказу Міністерства юстиції України від 10.04.2012 року №549/5 «Про затвердження Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби» в частині укладення регіональним органом ДВС договорів на зберігання та повноважень щодо внесення відомостей до СЕТАМ. Все вищеперераховане ставить під сумнів всю процедуру електронної реалізації арештованого майна та в подальшому визнання таких торгів недійсними. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до п. 1.2, 3.1,7.1 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні; орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна; право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) уі власність другій стороні (покупцеві), а покупець-приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей, і цінних паперів, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Основною метою проведення торгів є укладення кінцевого договору з переможцем. Юридичну силу договору має протокол про результати торгів, складений та підписаний за їх закінченням, тому такий протокол має містити всі істотні умови договору. А недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, встановлених ч. 1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України, згідно ч.1 ст.215 ЦК України, є підставою його недійсності. Втім, укладення договору відбулося з порушенням вимог ст.203 ЦК України та правил проведення прилюдних торгів. Органом ДВС не були витребувані копії правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, ні при складанні акту опису й арешту майна, ні при підготовці пакету документів на реалізацію, всупереч вимогам п.4.5.3 Інструкції з примусового виконання рішень, відповідно до якої реалізація майна проводиться па підставі наказу Міністерства юстиції України №42/5 від 15.07.1999 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна». Недотримання процедури реалізації майна веде до скасування прилюдних торгів. В звязку з даними обставинами він змушений звернутися з даним позовом до суду. Просить визнати проведення електронних торгів від 14.11.2014 року з реалізації арештованого майна, а саме: трьох-кімнатної квартири, загальною площею 91,6 кв.м., яка розташована в м.Тульчин по вул.Маяковського, 14/2 Вінницької області в системі «СЕТАМ»- недійсними; визнати протокол № 10964 від 14.11.2014 року про проведення електронних торгів від 14.11.2014 року з реалізації арештованого майна недійсним; визнати акт виданий державним виконавцем про реалізацію предмета іпотеки відділом ДВС Тульчинського РУЮ недійсним; скасувати свідоцтво про право власності на трьох кімнатну квартиру, розташовану в м.Тульчин по вул.Маяковського, 14/2 Вінницької області, видане 08.12.2014 року [PERSON] та завірене приватним нотаріусом [PERSON] Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач представник відділу ДВС Тульчинського районного відділу юстиції позов не визнав, посилаючись на те, що на примусовому виконанні в відділі ДВС Тульчинського РУЮ знаходився виконавчий лист № 2-1035/11, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 394377,65 грн. На виконання даного виконавчого листа 06.02.2014 року державним виконавцем було описане і арештоване нерухоме майно, а саме квартира №2 в житловому будинку № 14 по вул.. Маяковського в м. Тульчині. Була проведена експертна оцінка описаного майна про що були повідомлені сторони виконавчого провадження. Від відповідача не надходило заперечень щодо оцінки описаного та арештованого майна. Так як заперечень проти визначення оцінки майна від сторін на надійшло, то державним виконавцем були підготовлені документи для проведення реалізації майна і направлені начальнику управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Вінницької області для перевірки та послідуючого оголошення конкурсу. Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 14.11.2014 були проведені електронні торги з реалізованого нерухомого майна. Переможцем торгів став [PERSON] Ним був складений акт про реалізацію предмета іпотеки, який був підставою для видачі нотаріусом покупцеві [PERSON] свідоцтва про придбання майна із прилюдних торгів. Реалізація майна відбулась з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для задоволення позову не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а також не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідач представник ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не зявився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, надавши суду письмове заперечення, вважаючи, що ДП «Інформаційний центр» не порушував прав позивача і діяв виключно у спосіб та у межах, прямо визначених законодавством України. Він є організатором електронних торгів і відповідно до п.1 Розділу І Тимчасового порядку відповідає за забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться в Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій і він не уповноважений на прийняття рішень про реалізацію майна шляхом проведення електронних торгів, на внесення інформації в Систему, на перевірку відомостей, що вносяться до Системи електронних торгів. Третя особа приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась. Направила суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутність. Заперечує проти задоволення позову, так як вважає його необґрунтованим, оскільки Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, оформлене 08.12.2014 за реєстровим № 519 відповідає акту про реалізацію предмета іпотеки, виданого у відповідності до Глави 9 ст.72 Закону України «Про нотаріат». Третя особа представник ПАТ «[PERSON] Аваль» в судове засідання не зявився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторін, ознайомившись з поданими запереченнями, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2007 року між [PERSON] і ВАТ «[PERSON] Аваль» укладено кредитний договір № 014/035-13/50421 на строк по 14.10.2017 року., за яким надано позичальнику грошові кошти в сумі 255\~000 грн.( а.с.177-179 ). Цього ж самого дня - 15 жовтня 2007 року між [PERSON] і ВАТ«[PERSON] Аваль» укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартира № 2 за адресою: м. Тулчин, вул.. Маяковського №14, що складається : трикімнатна квартира, загальною площею 91,6 кв.м., житлова площа -57,5 кв.м. Літ.А, яка складається з: сходова клітка 2-1 площею 13,7 кв.м., кімната 2-2 площею 21,9 кв.м., ванна 2-3 площею 3,5 кв.м., кухня 2-4 площею 10,0 кв.м., коридор 2-5 площею 4,9 кв.м., кімната 2-6 площею24,8 кв.м., вбиральня 2-7 площею 2,0 кв.м., кімната 2-8 площею 10,8 кв.м., підвал камінь загальною площею 73,3 кв.м., ЛітА/п, веранда цегляна загальною площею 20,8 кв.м. Літ а2. Загальна вартість іпотечного майна за договором іпотеки складала 357240 грн. 15 жовтня 2007 року даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу [PERSON] і в звязку з посвідченням даного договору приватним нотаріусом накладена заборона на відчуження зазначеної квартири (а.с. 49-50 ). В звязку з невиконанням боржником [PERSON] зобовязань перед ВАТ «[PERSON] Аваль», заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05 серпня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/035-13/50421 від 15.10.2007 року в сумі 394\~377,65 грн., про що було видано виконавчий лист( а.с. 47-48, 78 ). 24.12.2013 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до відділу ДВС Тульчинського РУЮ про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню дублікату виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом 07.11.2013 про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості в розмірі 394377,65 грн. та судових витрат в розмірі1700 грн. по сплаті судового збору та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ( а.с.46 ). На виконання даного виконавчого листа 06.02.2014 року державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна, яке належало боржнику, а саме квартири № 2 загальною площею 91,6 кв.м. в будинку № 14 по вул.. Маяковського в м. Тульчині. Опис і арешт вказаного нерухомого майна проводився в присутності брата боржника [PERSON], якому був і вручений даний акт ( а.с.61-64 ). Із даного акту видно, що боржник про опис та арешт його нерухомого майна державним виконавцем не повідомлявся, копія акту опису та арешту майна йому не направлялась, а також відсутні дані про те, що [PERSON] являвся представником боржника. 20 березня 2014 року оцінювачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] ( Сертифікат ФДМУ № 11737/11 субєкта оціночної діяльності від 22.04.2011 року ) на підставі договору № 040/14 від 17.03.2014 року укладеного з ДВС Тульчинського районного управління юстиції була здійснена оцінка спірного майна Ціна даної трикімнатної квартири [ADDRESS] складала 288 815 гривень ( а.с.51-52 ). На підставі звернення ПАТ «[PERSON] Аваль» від 11.04.2014 року рецензентом [PERSON] 22.04.2014року було проведено рецензування Звіту про незалежну оцінку майна трикімнатної квартири № 2 загальною площею 91,6 кв.м., що розташована в Вінницькій області м. Тульчин вул. Маяковського,14 та належить [PERSON] і підтверджено ринкову вартість обєкту оцінки в розмірі 288 815 грн. (а.с.58-60 ). 26. 06.2014 року відділом ДВС Тульчинського районного управління юстиції були направлені документи щодо описаного і арештованого майна, а саме трикімнатної квартири № 2 розташованої в будинку № 14 по вул.. Маяковського в м. Тульчині начальнику управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Вінницької області для перевірки та послідуючого оголошення конкурсу( а.с. 176 ). Після перевірки керівником регіонального органу ДВС дані матеріали були передані Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України для проведення електронних торгів. 14.11.2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги з реалізації трикімнатної квартири № 2, розташованої в будинку № 14 по вул. Маяковського в м. Тульчині Вінницької області, що належала [PERSON]. Переможцем торгів оголошено [PERSON] згідно з протоколом № 10964 від 14.11.2014 року за ціною 333\~581,60 грн. ( а.с.54-57 ). На момент проведення електронних торгів по спірній квартирі, регіональний орган державної виконавчої служби був уповноважений на внесення інформації до Системи з приводу відповідного лоту. Як вбачається із наданих суду публікацій, які були внесені 10.07.2014 о 12:48, 28.08.2014 о 10.56 та 14.10.2014 о 17:35 год. в розділі «Інформація про лот» у підпункті «Предмет іпотеки» зазначено «Ні». Таким чином можливо зробити висновок, що в даному випадку були проведені електронні торги з реалізації арештованого майна, а не предмета іпотеки. 8 грудня 2014 року приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки від 02 грудня 2014 року було видано свідоцтво на право власності на спірне нерухоме майно. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідно до заочного рішення Вінницького районного суду від 05.08.2011 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист, суд вирішив стягнути з [PERSON] загальну суму боргу, а не здійснено стягнення на предмет іпотеки, то положення Закону України «Про іпотеку» з реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в даному випадку не застосовуються. В даному випадку мала місце реалізація арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року № 74/5 та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від від 27 жовтня 1999 року № 68/5 ( далі - Тимчасове положення). Питання реалізації іпотечного майна регулюється також нормами Закону України «Про іпотеку». Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону країни «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті ( частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до пункту 2.6 Тимчасового положення стартова ціна лота ціна, яка дорівнює початковій вартості майна, що виставляється на торги, зазначеній у заявці державного виконавця на реалізацію арештованого майна. Згідно з пунктом 2.7 зазначеного положення продажна ціна лота фактична ціна реалізації лота на прилюдних торгах. Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року за № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802. Разом із тим відповідно до частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання і до дня проведення прилюдних торгів. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно. Отже, виходячи з правового аналізу зазначених норм необхідно дійти висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після закінчення цього строку обовязковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» і в звязку із цим були порушені права і законні інтереси позивача та є підставою для визнання таких торгів недійсними. Дана правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-147цс14, від 28 січня 2015 року у справі № 6-227цс14, від 4 березня 2015 року у справі №6-18 цс15, від15 квітня 2015 року у справі № 6-42цс15. Звіт про оцінку нерухомого майна - квартири [ADDRESS] оцінювачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] був підписаний 20 березня 2014 року, його рецензування проведено 22 квітня 2014 року, а електронні торги з реалізації арештованого майна відбулись 14 листопада 2014 року, тобто від дня підписання звіту до дня проведення електронних торгів пройшло більше шести місяців, а тому він втратив чинність, в звязку з чим є підстави для визнання їх недійсними. Акт державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції від 02.12.2014 року про реалізацію предмета іпотеки, крім вищеперерахованих обставин, слід визнати недійсним, оскільки була проведена реалізація арештованого майна, а не предмета іпотеки. На підставі викладеного,

Outcome: approved