Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) КСП «Дружба» розміром 4,27 га в умовних кадастрових одиницях, що розташована на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області і належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0276275, виданого 12.06.1997 року. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька, фактично прийняв спадщину, що виразилось в управлінні і володінні спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Проте оформити право на спадщину на зазначену земельну частку (пай) КСП «Дружба», що належала його батьку, у нотаріуса позивач не може через відсутність правовстановлюючого документа, оскільки оригінал сертифікату втрачений. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право на вищевказану земельну частку (пай) після смерті батька. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Новобасанська сільська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про смерть, був батьком [PERSON] , що також підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.9,16). Згідно довідок від 06.11.2019 року № 1105 та 1104 виданих виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради Бобровицького району, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняв його син [PERSON] , що виразилося в управлінні та володінні спадковим майном, сплаті всіх платежів, обробітку земельної ділянки. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав (а.с.12-13). Довідкою Відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28.02.2020 року підтверджується, що земельний пай розміром 4,27 умовних кадастрових гектарів, який розташований в КСП «Дружба» на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області належав [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0276275 від 12.06.1997 року. Грошова оцінка на 2020 рік становить 198229 гривень згідно сертифіката. Видача дубліката сертифіката неможлива у зв`язку з відсутністю бланків(а.с.15). В газеті „Наше Життя" за 30.11.2018 року № 48 опубліковане оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0276275 виданого на ім`я [PERSON] (а.с.14). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 20.09.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ЧН № 0276275 належну [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право спадкодавця на земельний пай (а.с.10-11). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач, згідно ст.529 ЦК УРСР, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, своєчасно прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки у передбачений законодавством шестимісячний термін вступив в управління та розпорядження спадковим майном. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом права на земельну частку в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ відсутній, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивача на спадщину неможливо, а набуття позивачем права на земельну частку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved