Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він працював в ДП „Запоріжспецмонтажпроект" до 27.06.2013 року. Однак при звільненні з позивачем не було здійснено розрахунок по заробітній платі, у зв'язку з чим залишилась заборгованість перед позивачем за по заробітній платі за період з січня по червень 2013 року та грошовій компенсації за невикористану відпустку. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 13818,09 грн., та суму компенсації за невикористану відпустку у розмірі 2184,95 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], перебував у трудових відносинах з ДП „Запоріжспецмонтажпроект", та був звільнений 27.06.2013 року відповідно до ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з січня 2013 року по червень 2013 року складає: 13818 грн. Грошова компенсація за дні невикористаної щорічної відпустки у кількості 27 днів за період роботи з серпня 2012 року по червень 2013 року складає 2184,95 грн. Розрахунок позивача не спростований відповідачем, заперечень до його складання відповідачем не надано. Ухвалою суду від 08.09.2014 року у порядку ст.137 ЦПК України у відповідача витребувана довідка про розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] Однак ухвала суду відповідачем не виконана. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.60 ЦПК України, щодо доведення обставин в підставу своїх заперечень, у разі їх наявності. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які працювали на підприємстві директором та головним бухгалтером, відповідно, підтверджували факт наявності заборгованості по заробітній платі. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується... Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом… Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом». Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, який не перевищує 14 календарних днів. Відповідно до ст. 83 КЗпП україни у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Суд визнає бездіяльність відповідача, а саме не виплату заробітної плати, незаконною, такою що порушує конституційне право [PERSON] на своєчасне отримання винагороди за працю.

Outcome: approved