Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області за позовом до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Зоря», в якому просив суд визнати за ним право на користування квартирою [ADDRESS], як члена сім'ї [PERSON], яка померла [INFO], та зобов'язати відповідача укласти з ним договір найму житлового приміщення, відкривши на його ім'я особовий рахунок на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначав, що з 22.10.2003 р. він зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак з 1999 р. фактично мешкав за адресою: [ADDRESS] у бабусі [PERSON] [INFO]. [PERSON], яка була наймачем [ADDRESS] померла. Позивач, як колишній член сім'ї померлої [PERSON], який проживав разом з нею за вказаною адресою без реєстрації, просить суд визнати за ним право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач та представники відповідачів не з'явились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представники відповідачів позовні вимоги визнали. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за наявними доказами справи. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], з 22.10.2003 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними його паспорта (а.с. 3). Однак, як вбачається з акту Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 05.12.2016 р., позивач [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з договору про участь у витратах на утримання будинку та при- будинкової території №17, наймачем [ADDRESS] була [PERSON] (а.с.6-7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 06.03.2015 р. виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області. (а.с.8). Згідно інформації, наданої виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON], була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 1978 р. На день смерті [PERSON] з нею проживав онук [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права та обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 1.04.1985 р., вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1листопада 1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак, відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Під час розгляду справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є постійним місцем мешкання позивача, вселення до вказаної квартири відбулось із згоди наймача [PERSON], з якою позивач вів спільне господарство. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved