Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,в якому вказала, що вона купила у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по[ADDRESS] , за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 21 лютого 1998 року Запісочною O.A., державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори, бланк серії ААК № 743258, зареєстровано в реєстрі за № 3-849 . При цьому, державну реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу проведено 04 березня 1998 року, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на зазначеному договорі, здійсненим Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 641. Згідно договору купівлі-продажу, будинок належав попередньому власнику - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Ірпінською державною нотаріальною конторою 28 жовтня 1994 року по реєстру № 2497, зареєстрованого в Ірпінському міжміському бюро техінвентаризації 22 березня 1995 року за № 641. Окрім того, згідно пункту 4 договору купівлі-продажу, продавець ([PERSON].) свідчив, що згаданий житловий будинок до часу укладення договору купівлі-продажу нікому іншому не проданий, не подарований, в спорі і під забороною не перебуває. 30 серпня 2017 року позивач звернулась до державного реєстратора Бучанської міської ради Київської області із заявою за реєстраційним № 23915624 про реєстрацію права власності на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де з'ясувалося, що згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна будинок перебуває під забороною відчуження, реєстраційний номер обтяження: 39590, зареєстрованою Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2004 року, на підставі договору довічного утримання від 12 квітня 1985 року № 915, посвідченого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Таким чином [PERSON] не може в повній мірі розпоряджатися належною їй на праві власності нерухомістю через наявність встановленої заборони на відчуження належного їй будинку, яке набуте нею на законних підставах, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду для захисту свого права та скасування зазначеної вище заборони. Позивач просить скасувати внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та зареєстровану Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2004 року за реєстраційним номером обтяження: 39590 на підставі договору довічного утримання від 12 квітня 1985 року № 915, посвідченого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою, заборону відчуження житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 21 лютого 1998 року Запісочною O.A., державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори, бланк серії ААК № 743258, зареєстровано в реєстрі за № 3-849. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився,до суду надійшов лист про розгляд справи за їх відсутності. Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» У судовому засіданні встановлено,що позивач купила у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 21 лютого 1998 року Запісочною O.A., державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори, бланк серії ААК № 743258, зареєстровано в реєстрі за № 3-849 . Державну реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу проведено 04 березня 1998 року, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на зазначеному договорі, здійсненим Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 641. Згідно договору купівлі-продажу, будинок належав попередньому власнику - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Ірпінською державною нотаріальною конторою 28 жовтня 1994 року по реєстру № 2497, зареєстрованого в Ірпінському міжміському бюро техінвентаризації 22 березня 1995 року за № 641. 30 серпня 2017 року позивач звернулась до державного реєстратора Бучанської міської ради Київської області із заявою за реєстраційним № 23915624 про реєстрацію права власності на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де з'ясувалося, що згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна будинок перебуває під забороною відчуження, реєстраційний номер обтяження: 39590, зареєстрованою Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2004 року, на підставі договору довічного утримання від 12 квітня 1985 року № 915, посвідченого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Викладені вище обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованої станом на 04 вересня 2017 року, [PERSON], реєстратором Бучанскої міської ради Київської області, індексний номер документа: 96210825 . Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що12 квітня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання № 915, який був посвідчений Ірпінською міською державною нотаріальною конторою.Відповідно до вказаного договору довічного утримання [PERSON] передав у власність [PERSON] житловий будинок за [ADDRESS] Однак, вказаний договір довічного утримання за згодою сторін був розірваний 29.09.1987р,що стверджується відповідним написом на нотаріально посвідченому договорі довічного утримання.Тому внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборони на вказаний будинок Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2004 року є безпідставним. Згідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном." Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Поскільки позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], заборона,яка була зареєстрована Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2004 року за реєстраційним номером обтяження :39590 на підставі договору довічного утримання від 12 квітня 1985 року №915,позбавляє позивача права користування та розпорядження своїм майном ,тому суд вважає за необхідне скасувати внесену до Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна та зареєстровану Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2004 року за реєстраційним номером обтяження :39590 на підставі договору довічного утримання від 12 квітня 1985 року №915,посвідченого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою,заборону відчудження житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS],який належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку,посвідченого 21 лютого 1998 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Запісочною О.А,зареєстрованого в реєстрі за № 3-849. На підставі ст.317,319,321, 386,391 ЦК України,,

Outcome: approved