Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що їй та третій особі [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно правовстановлюючих документів одним із співвласників окрім позивача та третьої особи була [PERSON] , котра померла [INFO] та позивач, як її донька, прийняла спадщину. [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , та на неї відкритий особовий рахунок, що підтверджується довідкою Ф.1. Окрім того, за зазначеною вище адресою зареєстрований колишній чоловік позивача, відповідач по справі, [PERSON] , шлюб з котрим розірвано 06 серпня 2009 року, актовий запис №336. З початку 2018 року відповідач по справі [PERSON] , в квартирі не проживає. Ще у лютому 2018 року зібрав свої речі та виїхав, його речей у квартирі немає. В квартиру з лютого 2018 року відповідач не приходив та не намагався вселитися, не цікавиться та не має зв`язку з квартирою, участі в оплаті комунальних послуг та квартплаті не приймає, не здійснює ремонти. За весь період з лютого 2018 року відповідач не здійснював жодних дій, які б свідчили про те, що він має наміри в подальшому користуватись зазначеною квартирою. Повністю припинив виконувати обов`язки члена сім`ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач втратив право користування нею. Наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, приводить до додаткових витрат по сплаті за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги, що ставить позивача в складне матеріальне положення. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою, понад один рік, без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, визнавши відповідача, [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 05 вересня 2019 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 21,22). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 35). Відповідачу направлялись повістки за адресою реєстрації, однак листи повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». (а.с. 29,30,33,34). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив та правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. (а.с. 25). Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8,9). Згідно правовстановлюючих документів одним із співвласників окрім позивача та третьої особи була [PERSON] , котра померла [INFO] та позивач, як її донька, прийняла спадщину. (а.с. 10,36,37). [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , та на неї відкритий особовий рахунок, що підтверджується довідкою Ф.1. (а.с. 12). Окрім того, за зазначеною вище адресою зареєстрований колишній чоловік позивача, відповідач по справі, [PERSON] , шлюб з котрим розірвано 06 серпня 2009 року, актовий запис №336. (а.с. 11). З початку 2018 року відповідач по справі [PERSON] , в квартирі не проживає. Ще у лютому 2018 року зібрав свої речі та виїхав, його речей у квартирі немає. В квартиру з лютого 2018 року відповідач не приходив та не намагався вселитися, не цікавиться та не має зв`язку з квартирою, участі в оплаті комунальних послуг та квартплаті не приймає, не здійснює ремонти. За весь період з лютого 2018 року відповідач не здійснював жодних дій, які б свідчили про те, що він має наміри в подальшому користуватись зазначеною квартирою. Повністю припинив виконувати обов`язки члена сім`ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач втратив право користування нею. Наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, приводить до додаткових витрат по сплаті за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги, що ставить позивача в складне матеріальне положення. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. Як вказано у Постанові ВСУ № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За результатом розгляду вказаної справи ВСУ постановив: «Усунути перешкоди [PERSON] у користуванні будинком, що розташований [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням». Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved