Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка мешкала в селі Новомиколаївка Токмацького району Запорізької області. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, як відомо позивачу, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Заповіту за життя мати не складала. Після смерті матері спадкоємцями за законом були [PERSON] та його сестра [PERSON], яка як, йому відомо, прийняла спадщину. Позивач у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за поважної причини - через тривалу тяжку хворобу, яка перешкоджала [PERSON] здійснити дії щодо прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори після сплину строку, встановленого законом для прийняття спадщини, позивач отримав письмову відмову нотаріуса у здійсненні нотаріальних дій щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину. Позивач та його представник у судове засідання з'явилися, позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання з'явилась позов визнала. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Новомиколаївською сільською радою Токмацького району Запорізької області 14 лютого 2013 року, серія [NUMBER] (а.с. 4). На праві приватної власності покійній належали: 1) земельна ділянка кадастровий номер - 2325282800:11:003:0028, що розташована за адресою: Запорізька область, Токмацький район, Новомиколаївська сільська рада, за межами населеного пункту, розміром 1/2 від 5,6500 га, яка належала їй на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії ЯИ № 252671, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1426 від 16.09.2009 року ВМО 096220. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 232528281001053; 2) земельна ділянка кадастровий номер - 2325282800:11:002:0013, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 5,5098 га, яка належала їй на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії ІІІ ЗП № 015788, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Новомиколаївської сільської ради народних депутатів від 15 листопада 2001 року № 6. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74; 3) права на земельну частку (пай), що знаходиться на території КСП «Дружба» Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 1/2 від 0,7605 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0219930 виданого на підставі рішення Токмацької райдержадміністрації від 20 квітня 2000 року за № 174. Та довідки виданої відділом Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області, від 26.11.2013 року за № 729. Сертифікат зареєстровано 15 вересня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 780. [PERSON] по день смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS]. У вересні 2014 року позивач звернувся з заявою до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на право на спадщину. Державним нотаріусом встановлено - згідно заведеної спадкової справи № 136/2013 рік, на підставі заяв, поданих іншими спадкоємцями, свідоцтва про право на спадщину були вже видані. Спадкоємець разом із спадкодавцем не проживав, заяву по прийняття спадщини у встановлений строк не подавав. На підставі чого було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2014 № 882/02-31 (а.с. 8). Згідно повідомлення державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори № 983/01-16 від 09.10.2014 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведена. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач дійсно до нотаріальної контори не звертався у встановлений шестимісячний строк, оскільки перебував на лікуванні, що підтверджується медичними довідками (а.с. 9-13). Позивач, [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок онкологічного захворювання, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК від 10.06.2013 року (а.с. 14-15). 12 серпня 2013 року сплинув час прийняття спадщини після смерті [PERSON], до цього часу стан здоров'я був незадовільний. Позивач потребує стороннього догляду і за цих обставин мав об'єктивні непереборні істотні труднощі для здійснення дій на прийняття спадщини, бо фізично не міг їх вчинити. За таких поважних причин не прийняв спадщину. Спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], прийняла [PERSON] [PERSON] не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем є поважними та підтверджуються матеріалами справи, тому вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, згідно ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008року "Про практику у справах про спадкування", та

Outcome: approved