Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Володимирівської сільської ради, в якій просить визначити їй додатковий строк, в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла прабаба позивача [PERSON] . В день її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,16 га та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги [PERSON] був її син (дід позивача) [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та позивач у зв`язку з відсутністю в нього інших спадкоємців, як онука звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття його спадщини за законом. Проте, нотаріус пояснив їй, що дід [PERSON] не прийняв спадщину за своєю матір`ю [PERSON] , і рекомендував звернутися від свого імені до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини прабаби, [PERSON] 24 жовтня 2019 року позивач звернулася до нотаріуса щодо прийняття спадщини прабаби [PERSON] , однак нотаріусом їй було надано роз`яснення, про те, що вона вважається спадкоємцем, який не прийняв спадщину, оскільки на час смерті разом зі спадкодавцем не проживала і у передбачений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини не подала. Строк, який наданий законом для прийняття спадщину нею пропущено з поважних причин, так як вона не мала змоги вчасно подати заяву до державної нотаріальної контори, оскільки на час відкриття спадщини її дід [PERSON] проживав у місті Горлівка Донецької області і на той момент на вказаній території почалися військові заворушення, у зв`язку з чим спілкування між ними було досить обмежене. Під час спідкування з дідом вона запитувала його про те чи він оформив спадщину [PERSON] . При цьому дід зазначав, що остання склала на нього заповіт та він буде намагатися подати відповідну заяву про прийняття спадщини. Проте, як виявилося, [PERSON] заяви про прийняття спадщини [PERSON] не подав, а заповіт складений лише на грошові кошти, які належали останній. Таким чином спадщину [PERSON] вона не прийняла так як вважала, що її має прийняти [PERSON] . Вона являється спадкоємцем [PERSON] п`ятої черги, інші спадкоємці відсутні. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд розглядати справу за її відстуності. Представник відповідача Володимирівської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , в селі Мошорине Знам`янського району Кіровоградської області, [INFO] померла [PERSON] ( а.с. 10). Від її імені 16 вересня 1999 року у Володимирівській сільській раді посвідчено заповіт, яким вона заповіла [PERSON] грошові заощадження (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право власності від 03 серпня 1990 року [PERSON] , на праві власності належить домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно з довідкою Володимирівської сільської ради від 23 липня 2020 року, до сільської ради ніхто не звертався у відведений по закону термін, після смерті [PERSON] , стосовно її майна (житлового будинку). За домоволодінням доглядає [PERSON] (а.с. 19). У довідці Мошоринської сільської ради від 22 грудня 2020 року, зазначено, що [PERSON] 16 квітня 2014 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у відділені стаціонарного догляду для постійного проживання в селі Мошорине територіального центру соціального обслуговуванняи (надання соціальних послуг) Знам`янського району. Заповіт [PERSON] у Мошоринській сльській раді не складала (а.с. 150). Відповідно до листа Знам`янської районнної державної нотаріальної контори від 24 грудня 2020 року, Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, відомості про заповіти відсутні (а.с. 45,46,47). Завідуючим Знам`янською районною державною нотаріальною конторою Гаврилюком П.П. від 24 жовтня 2019 року позивачу надано ро`зяснення, про те, що на час відкритя спадщини вона разом зі спадкодавцем не проживала, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася за спливом встановленого законом строку, тож вважається такою, що не приийняла спадщину (а.с. 11). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] свідчить про те, що [INFO] в місті Горлівка Донецької області помер [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та 19 грудня 2017 року у Знам`янській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №33/2017 (а.с. 18,20). Родинний зв`язок між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про шлюб та народження (а.с. 12,13,14,15, 17). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом вказаних положень, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272\~ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3\~статті 2 ЦПК України. Постановою Верховного суду від 26 червня 2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 3\~ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41\~Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний\~кодекс України у статті 1\~закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8\~Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також зважаючи на те, що при наданні позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільк її спадщину після смерті ніхто не прийняв, позивач є її спадкоємцем за законом, заяви про прийняття спадщини не подавала, оскільки вважала, що вона прийнята спадкоємцем першої черги, однак виявилося протилежне, а також, що наразі інші спадкоємці відсутні, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved