Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання право власності на спадкове майно. Посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована з 1936 р. по день смерті за адресою [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] у вищевказаному господарстві були зареєстровані та проживали її чоловік [PERSON] , син [PERSON] та невістка [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцями на частку у спадщині стали її чоловік [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Протягом шести місяців після смерті [PERSON] за законом прийняли спадщину лише чоловік [PERSON] та син [PERSON] [INFO] помирає син [PERSON] , який з 1967 р. по день смерті проживав та був зареєстрований в с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області та на момент його смерті у будинку крім нього були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] , батько [PERSON] та дві доньки [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та донька [PERSON] звернулись із заявою до нотаріуса про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак постановою від 15 травня 2019 року № 218/02-31 нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Згідно інформації з Державного Реєстру прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, серія та номер САВ №574856 від 30.07.2012 р. що знаходиться по [ADDRESS] належить [PERSON] . Дане домоволодіння було побудовано подружжям [PERSON] до 1991 року, про що свідчить виписка з погосподарської книги від 07.02.2019р. № 292 і відповідно до цієї виписки домоволодіння відносилось до категорії робочого двору. За житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,20 га. Станом на 01.01.1991 р. по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] . Отже, власниками домогосподарства вважалося подружжя [PERSON] та [PERSON] , яким належало по 1/2 частині спільного майна. Після смерті [PERSON] у спадщину вступив її син [PERSON] , який мав успадкувати 1/2 частину майна, яке за законом належало його матері та чоловіку [PERSON] . Вступивши у спадщину [INFO] помирає [PERSON] , тому спадщину, а саме1/4 житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами після його смерті, як спадкоємцю по закону першої черги прийняв батько [PERSON] , а також дружина [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] , які на час та після смерті спадкодавця проживали у спадковому домоволодінні, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Тому на день смерті [PERSON] його 1/4 частки, оскільки наявні чотири спадкоємця 1 черги розподілилися таким чином : [PERSON] 1/4 від 1/4 =1/16, [PERSON] - 1/4 від 1/4 = 1/16, [PERSON] 1/4 від 1/4 = 1/16, [PERSON] 1/4 від 1/4 =1/16. Відповідно до вищевикладеного свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: САВ № 574856 від 30.07.2012 р. що знаходиться по [ADDRESS] , яке було видане [PERSON] вважають частково незаконним, а саме в частині 3/16 часток, а тому підлягає скасуванню. Просять суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане [PERSON] від 30.07.2012 року САВ № 574856, зареєстроване 26.04.2019 року в частині 3/16 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , також просять визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності 1/16 частин за кожною з них на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами , що розташований по [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак від їх представника [PERSON] надійшла заява в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують, просили суд позов задовольнити. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з`явився, однак його представник [PERSON] повідомив суд, що він знаходиться на лікарняному, з`явитися в судове засідання не має можливості за станом здоров`я та просить суд розглянути справу у їх відсутності, позов визнають, не заперечуть проти ухвалення рішення. Суд, дослідивши матеріали справи врахувавши характер спірних правовідносин, приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 392 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що [ADDRESS] розташований житловий будинок літер «А» загальною площею 61, 60 кв.м, у тому числі житловою 42, 90 кв.м.; навіс літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», ворота № 2, огорожа № 3. Згідно виписки з погосподарської книги Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за 1991-1995 роки, домогосподарство [ADDRESS] відноситься до категорії робочого двору і в ньому станом на 01.01.1991 року були зареєстровані та проживали голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] та за житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами рахується земельна ділянка 0,20 га. Відповідно до ст. 86 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що подружжям [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] був побудований житловий будинок з господарськими спорудами. Статтею 22 Кодексу про шлюб і сім'ю України в редакції 1969 року визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності в рівних частках. За час шлюбу у подружжя [PERSON] народились діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 01.02.2019 року виконавчим комітетом Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту після себе не залишила, а значить спадкування має місце за законом. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 належної йому частки в житловому будинку із господарськими спорудами, що по [ADDRESS] , яку прийняли чоловік [PERSON] та син [PERSON] , а саме кожний прийняв по 1/4 частини житлового будинку. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 56151752 від 15.05.2019 року приватним нотаріусом Опришко С.І. відкрито спадкову справу відносно [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26 червня 2012 року відділом РАЦС адміністрації Кіровського муніципального району Ленінградської області, Росія. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту після себе не залишив, а значить спадкування має місце за законом. Відповідно до довідки Байраківської сільської ради № 626 від 13 травня 2019 року на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в будинку по [ADDRESS] . Як вбачається з довідки від 13 травня 2019 року № 625 Байраківської сільської ради Герцаївського району на момент смерті [INFO] [PERSON] , що проживав та був зареєстрований в с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області у будинку були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] , батько [PERSON] , доньки [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки Байраківської сільської ради Герцаївського району від 13 травня 2019 року № 624 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємців, які мають право на частку згідно ЦКУ у померлого є дружина [PERSON] , батько [PERSON] , доньки [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з витягу № 56151900 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.05.2019 року приватним нотаріусом Опришко С.І. зареєстровано спадкову справу 62/2019, спадкодавець [PERSON] , спадкова справа заведена за заявою [PERSON] та [PERSON] . Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК України). Частинами 1, 3, 4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом другому з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Опришко С.І. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та батька, витяг № 56151900 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.05.2019 року, спадкова справа 62/2019, спадкодавець [PERSON] . Постановою нотаріуса від 15 травня 2019 року за № 218/02-31 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими спорудами, що по [ADDRESS] . За таких обставин, суд, приймаючи до уваги те, що 1/2 частку у житловому будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] успадкував [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] шляхом безпосереднього проживання в даному будинку, а позивачі успадкували частку . Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 60, 3, 69, 70-79 СК України, 377 ЦК України та

Outcome: approved