Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства "[PERSON]Г.", в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 04 травня 2010 року укладений між нею та ФГ «[PERSON] в особі голови господарства [PERSON], відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,04 га, кадастровий номер 3522287400:02:000:0458, яка розташована на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, зареєстрований у Знам'янському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 22 липня 2011 року №352228744000408. Вимоги обґрунтувала тим, що на підставі сертифікату серії КР №0160509 на право на земельну частку (пай) КСП «Маяк» Трепівської сільської ради їй було виділено земельну частку (пай) розміром 5,18 га, яка розташована в межах земельної ділянки виділеної в натурі єдиним масивом. 10 березня 2000 року між нею та [PERSON], що діяв від імені Селянського фермерського господарства, було укладено договір оренди земельної ділянки (паю) розміром 5,18 га умовних кадастрових гектарів, вартістю 18695 грн., право на яку засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай). Вказаний договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Трепівської сільської ради 10 березня 2000 року за №52. Договір оренди укладено на 15 років. Пунктом 2 договору визначено, що початок дії договору - березень 2000 року, закінчення жовтень 2015 року. У п.2.2. договору оренди від 10 березня 2000 року визначено, що чинність цього договору може бути автоматично продовжена на наступний термін за умови, якщо сторони не виявили бажання припинити дію цього договору. Договір може бути припинений у будь-який час при взаємній згоді сторін (п.2.3. договору). На підставі рішення сесії Трепівської сільської ради від 16 листопада 2001 року №230 їй у приватну власність була пердана земельна ділянка площею 4,04 га, в межах згідно з планом, на території Трепівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 03 грудня 2003 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю №1149. Орендар відповідач у справі на умовах вказаного вище договору оренди з моменту його укладення і до 2015 року обробляв вказану землю і сплачував орендну плату. Проте, влітку 2015 року вона звернувшись до відповідача з повідомленням про намір не продовжувати дію договору оренди земельної ділянки, який мав би діяти до жовтня 2015 року, оскільки вирішила самостійно обробляти свою землю, дізналася про існування ще одного договору оренди земельної ділянки від 04 травня 2010 року, який начебто укладений між нею та відповідачем строком на 10 років. Вказаний договір вона ні у 2010 році, ні в який інший термін не підписувала, і навіть не здогадувалася про його існування. Станом на 2015 рік вважала, що діє договір оренди земельної ділянки від 10 березня 2000 року, який був попередньо укладений між нею і відповідачем. Ознайомившись з примірником договору оренди від 04 травня 2010 року, побачила, що договір підписано від її імені іншою особою. Таким чином, посилаючись на відсутність її волевиявлення на підписання договору оренди та підписання договору невідомою особою від її імені, просила суд визнати договір оренди земельної ділянки від 04 травня 2010 року недійсним. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просила стягнути з відповідача судові витрати, зокрема за проведення почеркознавчої експертизи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на погодні умови та зайнятість в іншому судовому засідання. При цьому, доказів на підтвердження зазначених обставин суду не представив, як і доказів на підтвердження власних повноважень як представника (строк дії довіреності, яка міститься в матеріалах справи закінчився 18 грудня 2016 року). Відтак, суд вважає, що причини неявки в судове засідання представника відповідача є не поважними. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання представником відповідача доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON] Мороз. 10 березня 2000 року між [PERSON], як орендодавцем, та [PERSON] від Селянського фермерського господарства, як орендарем, укладено договір оренди земельної частки (паю), за яким орендодавець передає, а орендар приймає земельну частку (пай) розміром 5,18 умовних кадастрових гектарів, вартістю 18696 грн., право на яку засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР №0160509, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. Договір укладено сторонами на строк - 15 років. Початок дії договору - березень 2000 року, закінчення жовтень 2015 року. Також умовами договору визначено, що чинність цього договору може бути автоматично продовжена на наступний термін, за умови, що сторони не виявили бажання припинити дію цього договору. Договір може бути припинений у будь-який час при взаємній згоді сторін. Сторони не мають право припиняти договір в односторонньому порядку. У розділі 3 договору зазначено, що за користування вказаною в договорі земельною часткою (паєм) орендар сплачує орендодавцю кожного року орендну плату у розмірі 1% від вартості паю помножені на 2,04. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №027389, свідчить про те, що [PERSON] на підставі рішення сесії Трепівської сільської ради від 16 листопада 2001 року №230 передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,04 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522287400:02:000:0458. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1129. У матеріалах справи також міститься копія договору оренди землі від 04 травня 2010 року, з якого вбачається, що [PERSON] надала, а Фермерське господарство «[PERSON]Г.» в особі голови господарства [PERSON] прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Трепівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, загальною площею 4,04 гектарів, у тому числі: ріллі-4.04.га, згідно державного акту ІІІ-КР №027389, кадастровий номер 3522287400:02:000:0458. Договір укладено на 10 років. Оредна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки що складає 1688 грн. 25 коп. Вказаний договір зареєстрований в Знамянському відділі Державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» при держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 22 липня 2011 року за №352228744000408. У договорі містяться підписи сторін (а.с. 7-8). Відповідно до висновку експерта №1792 судово-почеркознавчої експертизи складеного 29 листопада 2016 року Кропивницьким відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені [PERSON] у договорі оренди землі за 2010 рік, укладеному між [PERSON] та ФГ «[PERSON]Г.», зареєстрованому від 22 липня 2011 року за №352228744000408, який міститься зі зворотної сторони 2-го аркуша в графі «Орендодавець:___», виконаний не самою [PERSON], а іншою особою (а.с.90-92). Відповідно до ч.1\~ст.4 Закону «Про оренду землі» (надалі - Закон), орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Положеннями ч.1\~ст.16 вказаного Закону\~передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із\~законом\~вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно із ч.1\~ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3\~ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до ч.1\~ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу\~(правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч.2\~ст.207 ЦК України). Відповідно до ст.10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів для спростування висновку експерта №1792 від 29 листопада 2016 року, клопотання про призначення повторних судово - почеркознавчих експертиз, у разі незгоди з висновком вказаної експертизи не заявлялося. Висновок судової почеркознавчої експертизи оцінено судом згідно з вимогами ст.212 ЦПК України в сукупності з іншими доказами. Відтак, факт не підписання позивачем спірного договору оренди земельної ділянки від 04 травня 2010 року, свідчать про відсутність вільного волевиявлення у неї на укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки, тому позов підлягає задоволенню з визнанням вказаного договору оренди земельної ділянки недійсним. Можливе отримання [PERSON] орендної плати від ФГ «[PERSON], не може свідчити про укладення між ними спірного договору оренди, оскільки орендну плату орендар міг їй сплачувати на виконання взятих на себе зобовязань за договором оренди земельної частки (паю), що укладений між ними 10 березня 2000 року, строк дії якого сплинув лише у жовтні 2015 року. Доказів підписання позивачем акта прийому-передачі земельної ділянки та акта визначення меж земельної ділянки в натурі матеріали справи не містять. Доказів того, що вона надавала іншій особі в установленому законом порядку повноваження на підписання спірного договору оренди у судовому засідання також не знайдено, як і доказів, що інша особа підписала договір оренди в умовах, коли власнику землі загрожувала небезпека настання невигідних для нього майнових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати понесені у зв'язку з оплатою судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2774 грн. 52 коп., всього судових витрат - 3325 грн. 72 коп.

Outcome: approved