Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що він являється постачальником електричної енергії за регульованим тарифом на території Київської області. Вказував, що 31.07.2007 року між ним та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією в будинку [ADDRESS] Посилаючись на порушення відповідачем умов договору, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за використану електроенергію в сумі 3 136,22 грн., а також стягнути 1 378 грн. судових витрат. Представник позивача не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 31.07.2007 року між сторонами по справі укладено договір № 200121447 про користування електричною енергією (а.с.5-7). Згідно до п.1 договору, за цим договором електропостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 1,5 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Станом на 05.09.2016 року перед відповідачем виникла заборгованість по договору в сумі 3 136,22 грн., що вбачається з копії особової картки споживача (а.с.14). Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`занням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно ст.26 цього Закону споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. За ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 3 Правил користування електричною енергією затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. (п.20 вказаних Правил). За п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 (зі змінами) споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на спростування викладених в позовній заяві обставин, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надала. Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплачено судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved