Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 березня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON], був укладений кредитний договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування, відповідно до умов якого було відкрито картковий рахунок на ім'я відповідача [NUMBER], а відповідач отримав кредит в сумі 3034 гривні 53 копійки та зобов'язався повернути його, сплатити проценти на користування в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 3034 гривні 53 копійки, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26 жовтня 2016 року має заборгованість у розмірі 17535 гривень 56 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7657 гривень 82 копійки, прос рочки по тілу кредиту в розмірі 7801 гривня 81 копійка, відсотків за кредитом в розмірі 70 гривень 72 копійки, а також нарахована неустойка в сумі 2005 гривень 21 копійка, які в добровільному порядку він не погашає, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.26), у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.28-29) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання - [ADDRESS] Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.24), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання», в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який за змістом та формою відповідає вимогам ст. 1054-1055 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 12 березня 2014 року був укладений кредитний договір № 26252002141544 (а.с.5-10), шляхом підписання акцепту, відповідно до умов якого відповідач отримав в сумі 3034 гривні 53 копійки строком на два роки та зобов'язався погашати заборгованість відповідно до умов договору шляхом щомісячного платежу згідно Графіку платежів (додаток № 1 до угоди про надання кредиту). Кредитний договір був укладений з дотриманням умов ст. ст. 641, 642 ЦК України. Пунктом 10 акцепту угоди передбачено, що всі відносини між позивачем та відповідачем врегульовуються Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.5). В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 26 жовтня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 17535 гривень 56 копійок, яка згідно розрахунку позивача (а.с.10) складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7657 гривень 82 копійки, прос рочки по тілу кредиту в розмірі 7801 гривня 81 копійка, відсотків за кредитом в розмірі 70 гривень 72 копійки, а також нарахована неустойка в сумі 2005 гривень 21 копійка, відповідно до умов кредитного договору, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. На підставі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Позивач повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором шляхом направлення на її адресу вимоги про дострокове повернення кредиту від 28 жовтня 2016 року (а.с.11-14), яка відповідачем залишилася без задоволення. Оскільки в порушення умов кредитного договору, позичальник не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором та графіком строки суму кредиту та відсотки, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, то суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом в загальному розмірі 17535 гривень 56 копійок. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved