overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування зазначеного позову вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач за позовом є колишнім власником цієї квартири, однак з моменту продажу квартири за даною адресою не проживає, хоча є зареєстрованим. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, будь - яких заяв суду не надавав. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування квартирою, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі відомостей договору про купівлю - продаж від 03 січня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування належною йому квартирою порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування зазначеного позову вказала, що вона є власником квартири в будинку [ADDRESS]. Відповідач за позовом є її сином, однак з 2004 року за даною адресою не проживає, хоча є зареєстрованим. Просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, будь - яких заяв суду не надавав. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування квартирою, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі є власником будинку [ADDRESS] на підставі відомостей домової книги, відповідно до записів якої відповідача [PERSON] там було зареєстровано 16.11.2004 року. Актом від 30 липня 2014 року, складеним сусідами, підтверджується, що відповідач за вказаною адресою не мешкає з 2004 року та до теперішнього часу його з реєстраційного обліку не знято. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування належною йому квартирою порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалось, сторони припинили спільне проживання, оскільки постійно виникали сварки, фактично сім'я розпалась, що унеможливлює збереження шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.09.2012 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 350, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав заперечень проти позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час реєстрації шлюбу не змінювала прізвище, тому після розлучення позивачу слід залишити прізвище - "[PERSON]". На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 06.12.2014 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різницею у характерах, втратою взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачне з`явилась. До суду від позивача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, задовольнити позовні вимоги, після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". В судове засідання відповідач не з`явився. До суду від відповідача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 06.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 653.. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 11.08.2018 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різницею у характерах, втратою взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачне з`явилась. До суду від позивача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, задовольнити позовні вимоги, після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". В судове засідання відповідач не з`явився. До суду від відповідача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 11.08.2018 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 266. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 20.04.2007 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різницею у характерах, втратою взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачне з`явилась. До суду від позивача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, задовольнити позовні вимоги. Згідно телефонограми просить після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". В судове засідання відповідач не з`явився. До суду від відповідача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 20.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 103. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 09.08.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 812. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Стосунки між подружжям погіршились в зв'язку з постійними сварками та відсутності порозуміння. Відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями, з дитиною не спілкується та не надає їй матеріального утримання, гроші витрачає на гральні автомати. Відповідач морально ображав дружину, застосовував до неї фізичну силу. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.08.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 812. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - "[PERSON]". Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Перевіривши і з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами був зареєстрований 09.08.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 812, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, між ними втрачено почуття любові та поваги, виникають постійні сварки, подружжя не бажають зберігати сім'ю, а тому суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягаючим повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 19.08.2006 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 433. Дітей від шлюбу подружжя не має. Стосунки між подружжям не склалися та відновленню не підлягають. З квітня 2014 року подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.08.2006 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 433. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - "[PERSON]". Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Перевіривши і з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами був зареєстрований 19.08.2006 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 433, що підтверджується свідоцтвом про одруження (повторне) серії 1-ЖС № 140489. Дітей від шлюбу подружжя не має. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, між ними втрачено почуття любові та поваги, виникають постійні сварки, подружжя не бажають зберігати сім'ю, а тому суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягаючим повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 28.04.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 207. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Стосунки між подружжям погіршились в зв'язку з тяжким матеріальним становищем сім'ї, наявності боргів та відсутності порозуміння. Відповідач пішов з родини в березні 2014 року та не підтримує з дружиною та донькою відносин. Сумісного господарства подружжя не ведуть. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.04.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 207. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - "[PERSON]". Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Перевіривши і з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами був зареєстрований 28.04.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 207, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та не бажають зберігати сім'ю, а тому суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягаючим повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved