Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 27 901 (двадцять сім тисяч дев'ятсот одна) грн. 04 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з утримання відповідача на час навчання, а також судові витрати у розмірі 1600 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 09.08.2015 року по 31.01.2017 року [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил на посаді курсанта. 09.08 2015 року з відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання). 30 січня 2017 року з відповідачем достроково було розірвано контракт та [PERSON] було виключено із списків особового складу. Позивачем були розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] на факультеті з дня його зарахування по день виключення із списків особового складу, сума яких склала 27901 гривень. Відповідач добровільно не здійснив відшкодування витрат пов'язаних з його утриманням. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу [PERSON], 09 серпня 2015 року уклав контракт про проходження військової служби (навчання) у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (а.с.6) Витягом із наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба №25 від 30 січня 2017 року підтверджується, що солдата [PERSON], курсанта 2-го курсу інженерно-авіаційного факультету університету відраховано з числа курсантів через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та в результаті чого достроково було розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. (а.с.7) Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 09.08.2015 року, [PERSON] взяв на себе зобовязання "відшкодувати Міністерсту оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу(навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення закладу". Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» визначено механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з їх грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] №113 від 01.02.2014 року, загальна сума до відшкодування становить 27901,04, яка складається з: розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта по грошовому забезпеченню - 2343 грн. 74 коп.; розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням по продовольчому забезпеченню -15908 грн. 70 коп.; розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням по речовому забезпеченню - 5580 грн. 72 коп.; розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням по медичній службі - 22 грн. 58 коп.; розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням по перевезення до місця проведення канікулярної відпустки та зворотно - 184 грн. 26 коп.; розрахунку коштів на відшкодування витрат комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, пов'язаних з утриманням курсанта - 3861 грн. 04 коп. (а.с.8-14). [PERSON] зобов'язався добровільно відшкодувати витрати на утримання в коледжі під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта №113 від 01.02.2017 року. Однак, у судовому засіданні встановлено, що відшкодування заборгованості на користь університету не відбувається. Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач, незважаючи на взятий на себе обов'язок з відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) у Військовому коледжі сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум витрат, не здійснив відшкодування витрат добровільно, а тому таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 27901,04 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved