Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є власником квартири [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 року. Згідно із довідкою № 1598 від 01.07.2015року, виданої МКП «ЖЕК № 7» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Відповідач протягом року у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується актами про тимчасову відсутність особи зареєстрованої в житловому приміщенні. В зв'язку з тим, що реєстрація відповідача порушує права позивача, вона звернувся з позовом до суду та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі не зареречував проти заочногорозгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 року виданого Виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів( сідоцтво на а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 року, Виконком Вінницької міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.01.1998 року, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], в тому числі на 1/2 частини квартири (а.с. 8). Відповідно до довідки МКП «ЖЕК № 7» № 1598 від 01.07.2015 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON], (а.с. 11). Згідно із актами МКП ЖЕК №7 від 05.09.2012 року, 07.05.2013 року, 17.12.2014 року, 01.04.2015 року, 01.06.2015 року, засвідчених начальником МКП «ЖЕК № 7», відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає з 2000 року (а.с. 12 - 15, 18). Відповідно до актів МКП «ЖЕК № 7» про обстеження квартири [NUMBER] в якій проживає [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не проживає. Відповідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Так, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ч.2 ЦК України передбачено, що член сім"ї власника житла втрачає правона користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад рік, якщо інше не передьачено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наданих до позовної заяви документів суд встановив відсутність відповідача в квартиріґ. що на лежить позивачу без поважних причин з 2000 року. Документів, що свідчать про будь-яку домовленість позивача та відповідача що до продовження терміну збереження права на житло більше строку передбаченого ч.2 ст. 405 ЦК України немає. Законом таке право не передбачене. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачами у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved