Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є членами сім`ї наймача, відповідача по справі, житлового приміщення, яке розташоване в [ADDRESS] . Відповідач у спірній квартирі не проживає з 2007 року. Крім того він не проводить оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Вони самі оплачують їх в повному обсязі. Вони не в змозі надалі оплачувати дані витрати за відповідача, оскільки не мають на це матеріальних можливостей. Вважають, що оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає, не проводить оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат з утримання будинку і не приймає участі в загальному побуті, він вважається таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідно для зняття його з реєстрації. У судове засідання представник позивачів не з`явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Бахмутської міської ради у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останніх надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно Витягу з рішення №288 Артемівської міської ради від 21.02.2001 року, дозволено зміну договору найма на житлову площу [PERSON] - на квартиру [ADDRESS] . Актом від 17.11.2020 року, складеним ОСМД «Зеленая, 31 2020», встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак не проживає за вказаною адресою [PERSON] з 2007 року. При вирішенні даного спору суд керується нормами ст.41 Конституції України, як нормою прямої дії, яка передбачає, що право приватної власності є непорушним, та нормами книги третьої ЦК України, зокрема ст.319 ЦК України, якою передбачено, що здійснення права власності особою передбачає можливість володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Статті 321, 391 ЦК України передбачають, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні і що власник майна має право на усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження та користування своїм майном. Статтею 71 Житлового кодексу УРСР передбачена можливість збереження житлового приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу за наявності визначених випадків, зокрема призовна та строкова військова служба, тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням, поміщенням дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника, виїздом у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна (піклувальника), влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей - інвалідів, у будинку - інтернаті та іншій установі соціальної допомоги, виїзду на лікування і лікувально - профілактичний заклад, взяття під варту або засудження). Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Таким чином, у разі встановлення судом факту лише тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців, підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням немає. При цьому, під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Пунктом 26 вказаних Правил визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає, що оскільки відповідач з 2007 року не проживає у спірній квартирі, відсутній за місцем реєстрації понад 6 місяців без поважної причини, не користуються вказаним житловим приміщенням та не сплачує за нього відповідні комунальні платежі, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved