Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач заступник керівника Чортківської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Фінансового управління Борщівської районної державної адміністрації, звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на користь держави, в особі фінансового управління Борщівської районної державної адміністрації, витрат, пов`язаних з стаціонарним лікуванням потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в лікувальному закладі КНП «Борщівська районна лікарня» в сумі 5553, 80 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019210050000026 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, за ознаками ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України, вчинене [PERSON] . За результатми досудового розслідування було встановлено, що 08 січня 2019 р. близько 00.30 год., у житловому будинку, який розташований у [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , виникла словесна суперечка.Під час суперечки, у період з 00.30 год. по 05.00 год. 08.01.2019 року, [PERSON] діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови, грудної клітки, спини, рук та ніг [PERSON] , а також за допомогою нагрітого металевого гачка припікав праву та ліву ноги та статеві органи [PERSON] . У результаті умисних дій [PERSON] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: термічних опіків шкіри лівої підколінної ділянки, верхньої третини лівої гомілки, верхньої третини правої гомілки, зовнішніх статевихорганів ІІ-ІІІА ступені та синці спини, правого та лівого плечей, передпліч, стегон та гомілок.Термічні опіки нижніх кінцівок та зовнішніх статевих органів відповідно до висновку експерта № 5 від 15.02.2019 за ступенем тяжкості, належать до категорії тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, як такі, що потягнули довготривалий розлад здоров`я - більше 21 дня. А за ступенем тяжкості синці спини, правого та лівого плечей, передпліч, стегон та гомілок відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, 16 січня 2019 року близько 23.30 год. у житловому будинку, який розташований у [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , виникла словесна суперечка. Під час суперечки, близько 23:30 год., [PERSON] діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови, обличчя, грудної клітки, живота та спини [PERSON] .В результаті умисних дій [PERSON] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синці на повіках обох очей з субкон`юктивальним крововиливом правого ока, синці обох скронево-виличних ділянок, які відповідно до висновку експерта №5 від 15.02.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що супроводжувалися короткочасним розладом здоров`я. Такі умисні дії [PERSON] були кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України та за ч.2 ст.125 КК України Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року кримінальне провадження, передбачене ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України, відносно [PERSON] , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12019210050000026 17 січня 2019 року, було закрито у зв`язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення за ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України. При цьому, цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Фінансового управління Борщівської районної державної адміністрації про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, залишено без розгляду. Оскільки, потерпіла [PERSON] з 17 січня 2019 року по 31 січня 2019 року проходила стаціонарне лікування у травматологічному відділенні КНП «Борщівська районна лікарня», загальна вартість витрат на лікування та перебування [PERSON] у КНП «Борщівська районна лікарня» склала 5553, 8 грн., просив суд стягнути понесені у зв`язку з лікуванням потерпілої витрати з відповідача, відповідно до ст. 1206 ЦК України, яка передбачає, що такі кошти повинні бути відшкодовані відповідачем як особою, яка вчинила злочин. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. При цьому, вищезазначені документи підлягали врученню відповідачу через адміністрацію місця утримання, а саме - адміністрацією Державної установи «Чортківська установа виконання покарань». З поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, слідує, що адміністрація установи 10.06.2020р. отримала документи для вручення відповідачу. Як вбачається із розписки [PERSON] , направленої до суду адміністрацією Державної установи «Чортківська установа виконання покарань», останній отримав копію ухвали, позовну заяву з додатками 16 червня 2020 року. Станом на день розгляду справи, відзив на позов до суду відповідач не надіслав. При цьому, судом враховано, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX, і протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), не подали будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX) За таких обставин, дослідивши наведені сторонами обставини, оцінивши докази, які такі обгрунтовують, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як встановлено судом, ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року кримінальне провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України, відносно [PERSON] , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12019210050000026 від 17 січня 2019 року було закрито у зв`язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення за ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення. Потерпіла в кримінальному провадженні [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у Борщівській центральній районній комунальній лікарні. Так, згідно довідок Борщівської центральної районної комунальної лікарні №№01.24/82, 01-22/139 від 20 лютого 2019 року, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 17.01.2019 по 31.01.2019. Загальна кількість ліжко днів проведених [PERSON] в січні 2019 року становить 14 днів. Вартість одного ліжко дня за січень 2019 року складає 396, 70 грн., вартість перебування на лікуванні 14 ліжкоднів, становить 5553, 80 грн. У вартість ліжкодня входить: заробітна плата - 313, 68 грн, нарахування на заробітну плату - 68, 53 грн, використання товарів і послуг - 14, 49 грн. Довідкою КНП «Борщівська районна лікарня» №01-22/427 від 31 грудня 2019 року, яка є правонаступником Борщівської центральної районної комунальної лікарні, також підтверджується, що [PERSON] проходила лікування у травматологічному відділенні у вказаний період, а інформацію про відшкодування витрат на її лікування надати не можуть, так як кошти поступають в районний бюджет. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відтак, [PERSON] як особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] в дохід держави, в особі фінансового управління Борщівської районної державної адміністрації, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в Комунальному некомерційному підприємстві «Борщівська районна лікарня» в сумі 5553, 80 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь прокуратури Тернопільської області. На підставі ст.ст. 22, 23, 1206 ЦК України та

Outcome: approved