Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності будинку померлій та визнання права власності на будинок у порядку успадкування за заповітом. На обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 24 грудня 1998 року, яким заповідала все своє майно своїй доньці - [PERSON] . Після смерті матері позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до Шосткинської районної державної нотаріальної контори. При зверненні позивачки до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке успадкувала після матері, їй було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Тому [PERSON] змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Представник Шосткинської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.6) З копії заповіту від 24 грудня 1998 року вбачається, що [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] . З довідки, виданої старостою Собицького старостинського округу Шосткинської міської ради від 31.03.2021 року за № 196 на підставі записів в погосподарських книгах, вбачається, що житловий будинок за [ADDRESS] значиться за померлою [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала у вказаному будинку по день смерті. (а.с.8) Згідно довідки, виданої старостою Собицького старостинського округу Шосткинської міської ради від 05.04.2021 року за № 204, [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки для обслуговування будівлі та господарських споруд - 0,05 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,35 га. (а.с.9) З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що по [ADDRESS] розташований будинок садибного типу, позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» загальною площею 63,9 кв.м, з прибудовами «а2», «а3», верандою «а4», надвірними господарськими будівлями: літня кухня «Б», тамбур до літньої кухні «б», сараї «В», «Г», погріб «П», вбиральня «У», колодязь «І», огородження «№2,3» ворота «№1». (а.с.13-14) З наведеного вбачається, що підтвердженням належності будинку [PERSON] є лише записи в погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності [PERSON] на вказаний будинок за її життя. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України) До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України) та спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. (ч. 5 ст. 1268) Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори № 313/01-16 від 13.07.2021 року після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за № 191/2007, спадкоємицею за заповітом є донька померлої - [PERSON] , яка прийняла спадщину, інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. Отже, з викладеного вбачається, що позивач правомірно претендує на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої. Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на таке майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавиці та її право на спадщину гарантовано державою, однак можливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку відсутня, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved