Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що 07.12.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: 28.02.2007 року дочка [PERSON], 19.04.2012 року дочка [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, відповідач добровільно надає кошти на утримання дітей, однак не регулярно , а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила задоволити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання також не зявився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі та не заперечив проти його задоволення. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від 07.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-СГ №092651. З оглянутих свідоцтв про народження дітей вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 667, виданої виконавчим комітетом Модрицької сільської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] разом із своїми дітьми. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дитину, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою відсутність у такого на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб),визнання відповідачем позову в повному обсязі, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 21.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією їх прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved