Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.3-5), посилаючись на наступні обставини. З 2004 року вона почала мешкати однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вищевказану квартиру та право на заселення і проживання у ній отримав батько [PERSON] - [PERSON] . Після вселення у житлову квартиру ордер був ними зданий до житлово-експлуатаційної організації. 26.11.2006 року у неї з [PERSON] народилася донька [PERSON] , яку вона записала у Відділу РАЦС по м. Нікополю на своє прізвище, вказавши справжнє ім`я та по батькові батька дитини, враховуючи те, що шлюб між ними не був зареєстрований. [INFO] помер її цивільний чоловік [PERSON] . Після його смерті вона разом з дитиною ( [PERSON] ) продовжувала мешкати у вищевказаній квартирі, сплачувала усі комунальні та інші витрати. Згідно п. 1.1. Рішення № 588 Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 22.09.2010 «Про надання дозволу КП «ЖЕК-№», ОСББ «Господарочка» на переоформлення договорів найму та особових рахунків на квартири, їй було надано дозвіл на переоформлення договору найму та особового рахунку з [PERSON] (у зв`язку зі смертю) на [PERSON] . На підставі вказаного рішення вона переоформила на себе Картку квартиронаймача № [NUMBER] в Житлово-експлуатаційній конторі (організації) за місцем проживання та виготовила Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] станом на 23.02.2011, в якому вона зазначена користувачем. 18.04.2014 вона переуклала Договір найму житла за вищевказаною адресою з КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] на житлове приміщення. 11.07.2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та від цього шлюбу народила молодшу доньку - [PERSON] , яка також весь час мешкає разом з матір`ю та сестрою у вищевказаному приміщені. Вона, реалізуючи своє право на приватизацію житла, разом з членами своєї родини звернулася до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з відповідною заявою та пакетом документів для оформлення, але отримала письмову відмову лист № 1077/18 від 04.10.2018 року з посиланням на положення п.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Також вказала, що раніше мешкала разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] та у 1994 році частково скористалась своїм правом на безоплатну приватизацію частки даної житлової квартири та житловим чеком у «Ощадбанку» України. За таких обставин просить визнати за нею та за дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , право на приватизацію квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою судді від 07.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження (суддя - Тихомиров І.В.), відкрито провадження по справі, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.36). 28.05.2019 року від Управління комунального майна Нікопольської міської ради надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.40-43,44-47). У відзиві зазначено, що у 2018 році [PERSON] зверталась до управління комунального майна з заявою щодо приватизації квартири за вказаною адресою. Своїм листом вих. № 1077/18 від 04.10.2018 року управління комунального майна повідомило, що 10.03.1994 року [PERSON] вже приймала участь в приватизації квартири [ADDRESS] , чим використала своє право на приватизацію державного житлового фонду. Приватизація квартир здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. Згідно даних програми «Приватизація» [PERSON] [INFO] приймала участь в приватизації житла за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] загальна площа квартири 59,30 кв.м. Просили прийняти рішення з урахуванням обставин справи та наданих доказів. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у провадження судді Рибакової В.В. на підставі звільнення з посади судді [PERSON] рішенням Вищої ради правосуддя №1817/0/15-19 від 09.07.2019 року (а.с.49). Ухвалою суду від 18.11.2019 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.56). Ухвалою суду від 03.02.2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.80-81). Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без участі сторін, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с.94). Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила прийняти рішення згідно діючого законодавства з урахуванням наявних доказів у матеріалах справи(а.с.95). Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.93). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. З позовної заяви вбачається, що з 2004 року [PERSON] почала мешкати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у неї з [PERSON] народилася донька [PERSON] , яку вона записала у Відділі РАЦС по м. Нікополю на своє прізвище. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 15.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.20 - копія свідоцтва про народження), [PERSON] народилася [INFO] у м. Нікополі Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації народжень 15.12.2006 року зроблено відповідний актовий запис №1217, у графі «Мати» записана [PERSON] , у графі « [PERSON] » - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (а.с.21 - копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] позивач разом з дитиною [PERSON] продовжувала мешкати у спірній квартирі. Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 588 від 22.09.2010 року (а.с.12) надано дозвіл на переоформлення договору найму та особового рахунку Комунальному підприємству «ЖЕК-3» на квартиру [ADDRESS] з [PERSON] , у зв`язку зі смертю, на [PERSON] . Згідно матеріалів справи, [PERSON] переуклала Договір найму житла з КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради щодо квартири загальною площею 43,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.10 - копія договору найму житла від 18.04.2014 року). Згідно картки квартиронаймача (а.с.17), первісним квартиронаймачем вказаний батько [PERSON] - [PERSON] (а.с.22) на підставі ордеру, потім - [PERSON] , після смерті якого квартиронаймачем зазначено [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] . На ім`я позивача було виготовлено технічний паспорт на кварту [ADDRESS] станом на 23.02.2011 року (а.с.13-16). 11.07.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.19) та від цього шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Згідно довідки ОСББ «БРАТІВ-ШИЯНІВ 6» №3084 від 08.11.2018 року (а.с.11), за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - з 11.06.2010 року, [PERSON] (донька) - з [INFO] , [PERSON] (донька) - з 09.10.2017 року; [PERSON] має самостійний особовий рахунок № [NUMBER] . Викладене підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.16,30,31). [PERSON] з доньками проживає у квартирі, проводить оплату за комунальні послуги (а.с.73-77). Згідно відповіді Управління комунального майна Нікопольської міської ради від 04.10.2018 року № 1077/18 на заяву [PERSON] щодо приватизації квартири (а.с.23,44), під час перевірки наданих позивачем документів, встановлено, що 10.03.1994 року [PERSON] приймала участь у приватизації квартири [ADDRESS] , чим використала своє право на приватизацію державного житлового фонду. Враховуючи наведене, у управління комунального майна відсутні правові підстави для надання згоди на приватизацію позивачем квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 215304019 від 07.07.2020 року відомості щодо квартири [ADDRESS] - відсутні (а.с.97). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] приймала участь у приватизації квартири [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , загальна площа 59.3 кв.м. за нормою площі 94.00 кв.м.; сума житлових чеків - 0.17; сума чеків до сплати - 0.08 (а.с.6-9,44-46,47,61-62). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] - відомості відсутні (а.с.96). Згідно Довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія - Дніпропетровське регіональне управління Вих.: 4-2 від 13.02.2020 (а.с.85), ТВБВ 1-А типу 10003/0461 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомляє, що [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , своє право на використання житлових чеків на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] - використала в розмірі 14,83 м.кв. при нормі 31 м.кв., та залишок складає 16,77 м.кв. Додатково зазначили, що в приватизації за адресою: [ADDRESS] також приймали участь три особи. Згідно Довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія - Дніпропетровське регіональне управління Вих.: 4-3 від 13.02.2020 (а.с.86), ТВБВ 1-А типу 10003/0461 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомляє, що [PERSON] , [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] - своє право на використання житлових чеків на приватизацію житла в м. Нікополь - не використали. Згідно п.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно п.10 ч.1 ст. 15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: видають ордери на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів (ст.69). Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера (ст.70). При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання (ст.72). Відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використовувати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду. Таким же чином можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх в порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок). Відповідно до п.п.1,2,3,4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Відповідно до п.5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Офіційне тлумачення положення пункту 5 статті 5 надано в Рішенні Конституційного суду України №15-рп/2010 від 10.06.2010 року. Згідно Рішення Конституційного суду України №15-рп/2010 від 10.06.2010 року у справі №1-38/2010, в аспекті конституційного звернення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII ( 2482-12 ), згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; - у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; - у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; - весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Враховуючи викладене, беручі до уваги обставини справи, те, що спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, що позивачем [PERSON] право на використання житлових чеків використано в розмірі 14,83 кв.м, залишок складає - 16,77 кв.м. (після здійснення приватизації житла за адресою: [ADDRESS] ), тобто повністю не використано житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, що [PERSON] , [PERSON] своє право на використання житлових чеків на приватизацію житла в м. Нікополь не використали, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] - задовольнити та визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право на приватизацію квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений останньою при подачі позову (а.с.1,35). На підставі викладеного та

Outcome: approved