Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 09 вересня 2005 р. шлюбу, від якого дітей вони не мають, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, оскільки позивачка та відповідач займаються різною професійною діяльністю. Під час окремого проживання у подружжя сформувалися протилежні погляди на шлюб, сім*ю та різні життєві інтереси. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з листопада 2008 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. ., Спору про майно подружжя не має, проти надання судом строку для примирення позивач категорично заперечує. Зазначила, що проти розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухиляється. В судове засідання позивачка не з*явилася, до початку розгляду справи представник позивача [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за їх відсутності та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] На позовних вимогах позивач та представник позивача наполягли. Відповідач у судове засідання не з'явився, поштою надіслав до суду заяву, в якій просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі, зазначив, що шлюбні відносини припинилися з листопада 2008 року у зв*язку з різними робочими графіками та різними поглядами на майбутнє. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1349, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 09.09.2005 р. Від подружніх відносин сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2008 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного та різними поглядами на майбутнє. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, сторони проживають окремо один від одного, не виявили бажання на примирення. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст.24 ч.1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу ДРАЦС Подільського РУЮ в м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб від 09.09.2005 р. № 1349, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved