Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з лютого по липень 2016 року в розмірі 11643,90 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що e період з 27 липня 2005 року по 05 червня 2018 року він знаходився у трудових відносинах з Акціонерним товариством "Українська залізниця". Зазначене підтверджується наказом про прийом на роботу та записами у трудовій книжці. Під час його знаходження у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період лютого по липень 2016 року у розмірі 11643,90 грн., без утримання податку й інших обов`язкових платежів. Однак, в день звiльнення позивача 05 червня 2018 року відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. В судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотання про відкладення судового засідання не надав. Суд прийняв рішення про розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця», а саме працював у Інформаційно-обчислювальному центрі ДП «Донецька залізниця», який в подальшому було реорганізовано шляхом перетворення у виробничий підрозділ «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». З індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) видно, що в лютому 2016 року позивачу нарахована заробітна плата 4182,26 грн, в березні 2016 року\~4044,55 грн, в квітні 2016 року\~3923,92 грн, в травні 2016 року\~4224,01 грн., в червні та липні 2016 року 0,00 грн. Відповідно до листа від ПАТ «Укрзалізниця» датованого 10 січня 2017 року на ім`я [PERSON] , згідно з Алгоритмом ДП «Донецька залізниця» передано до регіональної філії «Донецька залізниця» Довідку про заборгованість із заробітної плати на суму 15023,90 грн., з якої 16 вересня 2016 року позивачу перераховано на картковий рахунок 3380,00 грн. Вищезазначене свідчить про те, що відповідач визнає наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем та частково виконав своє зобов`язання з виплати заробітної плати [PERSON] 16 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду\~ухвалила постанову у справі 910/5953/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Державне\~підприємство «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 16 травня 2017 року, в якій дійшла висновку, що АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця» з дати державної реєстрації АТ\~21 жовтня 2015 року. Отже, АТ «Українська залізниця» є неналежним відповідачем у справі. Частиною четвертою\~статті 43 Конституції України\~передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою\~статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 47 КЗпП України\~передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 110 КЗпП України\~встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. Отже, виходячи з положень\~КЗпП України,\~Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами третьою, четвертою статті\~12, частинами першою, шостою статті\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Згідно положень статей\~115,\~116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті\~77, частина друга статті\~78 ЦПК України). Позивач надав певні докази на підтвердження заборгованості по заробітної платі з боку відповідача, відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості по заробітній платі, за період з лютого 2016 року по липень 2016 року включно, що містяться в\~індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5), у строки, встановлені частиною 1\~ст. 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства як при звільненні, так і на час розгляду справи судом. Суд вважає правильним розрахунок заборгованості по заробітній платі проведений позивачем. З огляду на наведене, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, розмір якої містіться в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) та у листі від ПАТ «Укрзалізниця» датованим 10 січня 2017 року на ім`я [PERSON] а саме:\~за період з лютого 2016 року по липень 2016 року в розмірі 11643,90 грн. Зазначена сума підлягає виплаті позивачу за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідно до статей 14.1.180,\~18, 162.1.3,\~168 Податкового кодексу України\~є обов`язком податкового агента, яким є відповідач. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України\~«Про\~судовий\~збір» з АТ «Українська залізниця» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved