Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити факт володіння та користування [PERSON], який [INFO] помер, житловим будинком з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS], та визнати за нею, як за спадкоємицею по заповіту право власності на вказане вище спадкове майно, посилаючись на те, що померлий була її батьком та до дня смерті мешкав у зазначеному будинку. На випадок смерті він залишив заповіт на користь позивачки, яка спадщину прийняла. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив своє право власності на це майно та рекомендовано звернутись до суду. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності за участю представника, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Від відповідача до суду також надійшла заява, згідно якої виконком Петрівської сільради Куп'янського району Харківської області просив суд розглянути справу без участі їх представника, заперечень і доповнень не мають та у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, з'ясувавши позиції сторін і дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню по наступним підставам. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] та [INFO] - [PERSON], які були батьками позивачки, прізвище якої до реєстрації шлюбу є "[PERSON]", що підтверджується копіями свідоцтв ( а.с.6-11). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1236, 1251 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. З 1946 року і по день смерті спадкодавець проживав та був зареєстрований разом з дружиною за адресою: [ADDRESS], що належав йому на праві власності згідно запису в по господарських книгах Петрівської сільради за № 197-3. Будинок знаходиться на присадибній земельній ділянці, що є комунальною власністю цієї ж сільради ( а.с. 16-25). Спадкоємицею всього майна за заповітом, який був складений [PERSON] за життя та посвідчений секретарем виконкому Петрівської сільради Семеновою Р.Б. 22.12.2003 р. зареєстрований в реєстрі під №77, була визначена позивачка. Цей заповіт не змінювався і є діючим, що підтверджується його копією та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13-15). Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку, з [INFO]. Як свідчить копія відповідної заяви спадщину позивачка прийняла та заведена спадкова справа № 83/2007р.( а.с. 12). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.А. від 28.07.2014 року (а.с.26-27) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], оскільки спадкодавець у відповідності до с. 182 ЦК України за життя не зареєстрував своє право власності на це нерухоме майно. Будинок значиться зареєстрованим на спадкодавця тільки в погосподарській книзі сільради, отже відсутні правові підстави для видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду. Крім того, нотаріус вказала, що на день смерті заповідача була живою його дружина [PERSON], яка померла [INFO] та яка від свого права на обов'язкову частку у спадщині чоловіка відмовилась, нею подана заява до нотаріальної контори, що зареєстрована належним чином. Згідно зі п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України за рішенням суду можуть встановлюватись і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Спадкодавець [PERSON] довгий час і до дня смерті був зареєстрований і фактично проживав за адресою: [ADDRESS], користувався будинком і надвірних будівлями, доглядав за ними, тобто визнавав це нерухоме майно своєю власністю. З огляду на ці обставини, позовні вимоги про встановлення факту володіння та користування за життя [PERSON], який [INFO] помер, житловим будинком [NUMBER] з надвірними побудовами за вищевказаною адресою є такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджуються наданими суду доказами. Позивачка як спадкоємиця по заповіту спадщину прийняла, відомостей про інших спадкоємців, які могли б мати право на обов'язкову частку та прийняти спадщину фактично, як вбачається з постанови нотаріуса від 28.07.2014 року, немає. А тому, виходячи з наведеного вище, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадковий житловий будинок з надвірними побудовами, як за спадкоємицею по заповіту після смерті батька [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved