Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою , вказуючи , що він з 06.04.1994 року по 18.11.2003 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання вони мають двох дочок одна з яких є повнолітньою - 1995 року народження та неповнолітню [PERSON] , [INFO]. Неповнолітня донька , яка має вік 12 років проживає разом з ним та він наполягає щоб вона і в подальшому проживала разом з ним, вказуючи що відповідач не має можливості забезпечити дитині належні умови проживання, виховання та матеріальне забезпечення, оскільки, вона проживає в іншому місті на орендованій квартирі та працює на роботі з ненормованим робочим днем. Позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO], з ним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженцем села Тарган Володарського району Київської області , за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві . Відповідач проти вимог позивача не заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог : орган опіки та піклування виконавчого комітету Тарганської сільської ради Володарського району Київської області вказала на доцільність задоволення позовних вимог. Суд , розглянувши матеріали справи , заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши позицію представника третьої особи , заслухавши думку дитини та дослідивши письмові докази , вважає , що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] ( а.с.6) є донькою [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано 18.11.2003 року ( а.с.5). На даний час [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою : [ADDRESS]( а.с.9). Матеріали справи та покази учасників процесу вказують, що позивач працює трактористом в ТОВ « ФК ЛТД» в с.Тарган Володарського району Київської області ( а.с.12,7). Згідно довідки ТОВ « ФК ЛТД» та довідки з Володарського центру зайнятості відповідач має постійний дохід ( а.с.12-13). Відповідач працює продавцем консультантом Товариство з обмеженою відповідальністю « Край» м.Біла Церква, має невеликий доход та працює по графіку з ненормованим робочим днем , позмінно ( доба через двоє) ( а.с.25-27 ) . Відповідач фактично проживає в м.Біла Церква Київської області на орендованій квартирі і не має можливості забезпечити дитині належні умови для проживання , навчання та виховання своєї неповнолітньої доньки . Дитина навчається в Тарганській НВК ЗОШ 1-11 ступеня в 7 класі ( а.с.11) , де позитивно характеризується ( а.с.10). Суд встановив , що позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Стаття 3 Конвенції про права дитини, схвалена Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікована Постановою Верховної Ради України за № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані поважати дитину. За ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 5 та 6 ч. 1 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 01.04.2015 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Тарганської сільської ради Володарського району Київської області здійснено виїзд на місце проживання позивача та дитини та складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини . Комісією встановлено, що житло являє собою одноповерховий будинок. Наявні всі комунікації. Сім'я дотримується санітарно-гігієнічних норм проживання. Побут організований. В будинку в наявності всі необхідні меблі, сучасна побутова техніка. Дитина, постійно проживає з батьком . Батько, створив для дитини всі необхідні умови для проживання: є окреме місце для сну, дозвілля та відпочинку. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 01.04.2015 року судом встановлено , що батько належним чином дбає та піклується про доньку, та доцільно визначити місце проживання [PERSON] з батьком - [PERSON]. Письмові докази , які містить справа вказують, що матір дитини, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] за вказаною адресою не проживає, а фактично проживає в м.Біла Церква , де і працює . З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батько дівчинки , працює , забезпечує її всім необхідним. Дитина навчається в школі . Згідно характеристики з ЗОШ дівчинка регулярно відвідує школу , гарно навчається , доглянута та охайна . Згідно вище зазначеного 6-го принципу Декларації малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р. , держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. В судовому засіданні [PERSON] вказала суду , що вона проживає разом з батьком, та бажає і в подальшому проживати разом з ним. Батько про неї піклується та належним чином дбає. Вона розуміє , що мама не має можливості в даний час про неї піклуватися та доглядати , тому просила суд визначити їй місце проживання разом з батьком. Зважаючи на те, що мати, проживає окремо в іншому населеному пункті , працює по 14 годин позмінно, та не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з батьком враховуючи інтереси дитини, слід зробити висновок , що дитині буде краще проживати із батьком. Таким чином проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що між дитиною та батьком існує тісний зв'язок, розірвання якого може потягти за собою негативні наслідки у фізичному та емоційному розвитку дитини, суд прийшов до переконання про необхідність задовольнити позовні вимоги про визначення місця проживання дитини разом із батьком . Разом з тим, мати дитини не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування, або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача .

Outcome: approved