Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з 17.04.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] року від шлюбу у них народилася донька [PERSON] 05.10.2011 року рішенням суду їх шлюбу було розірвано. З 2012 року за рішенням суду з [PERSON] стягуються аліменти, однак останній ігнорує дане рішення та не сплачує аліменти на утримання доньки. Зазначила, що з моменту народження дитини і по теперішній час відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, одягом, лікуванням, свідомо та навмисно не виконує жодних дій, спрямованих на виконання батьківських обов'язків. Крім того зазначила, що на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], якого донька в вважає батьком. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить відповідача позбавити батьківських прав. Позивач у судовому засіданні присутня не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов про позбавлення його батьківських прав задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради в судове засідання також не прибула, надала суду письмові пояснення в яких, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши надані до суду документи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що з 17.04.2010 по 05.10.2011 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], (а.с.7-8). Рішенням Вишгородського районного суду від 06.04.2012 року, з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] від виплати яких відповідач злісно ухиляється, що підтверджується довідками виданими Вишгородським районним відділом ДВС від 13.01.2017 року № 109 та № 110 (а.с. 9-10). З характеристики виданої Вишгородською спеціалізованою школою «Сузір'я» в якій навчається [PERSON] вбачається, що батько дитини жодного разу не з'являвся до навчального закладу (а.с. 14). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 20.10.2016 року № 265, було вирішено клопотати перед Вишгородським районним судом в доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини (а.с. 15). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] вступила до шлюбу з [PERSON] та взяла прізвище [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання доньки, данні факти, згідно зі п.2 ч.1 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved