Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що зареєстрована та проживає в [INFO]. У квартирі без реєстрації проживає також колишній чоловік [PERSON]. Відповідач участі в утриманні квартири не приймає, комунальні послуги не сплачує. За словами [PERSON], відповідач її ображає, займається рукоприкладством та з приводу його протиправної діяльності позивач зверталась до правоохоронних органів. Позивач вважає, що проживання в одному помешканні є неможливим, а тому просить виселити [PERSON] з вищезазначеної квартири. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач мешкав у квартирі на момент подачі позову, однак з кінця грудня постійно там не проживає. Позивач також зазначила, що не являється власником кімнати, вона не приватизована, одержала її від заводу. Окрім цього пояснила, що двічі викликала працівників міліції, які один раз провели із відповідачем профілактичну бесіду, а в інший раз забрали відповідача із квартири. Також, за словами [PERSON], в квартирі залишились деякі речі відповідача, зокрема одяг, тумбочка, ковер. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що в квартирі [ADDRESS] давно не проживає, проти виселення не заперечує та нічого із речей з вказаної вище квартири забирати не збирається. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та прописана в [INFO], к. 23, що підтверджується копією довідки ПАТ «Житомирський консервний завод» №148 від 16.12.2015 року. Як слідує із листа Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області від 15.12.2015 №234, звернення позивача стосовно неправомірних дій з боку колишнього чоловіка, громадянина [PERSON], розглянуто та відповідачу винесено офіційне попередження про недопущення вчинення антигромадської поведінки в подальшому. Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. У п. 48, 74 [PERSON] Верховного Суду України "Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)" від 26.05.2001 судам розяснено, що виходячи з офіційного характеру заходів запобігання й громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім'ї на підставі ст. 116 ЖК без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правил ст. 29 ЦПК про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, виконавчими комітетами, іншими уповноваженими органами, а заходів громадського впливу - органами самоорганізації населення (будинкові, вуличні, квартальні комітети, товариські суди тощо), повинен підтверджуватися письмовими доказами. Норми гл. 2 цього розділу ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли в гл. 6 ЖК України є посилання на них (наприклад, ст. 116 ЖК України застосовується щодо виселення членів сім'ї власника, які не є учасниками спільної власності на дане житло). Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження, тому задовольняє їх в повному обсязі. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 116, 157 ЖК України,

Outcome: approved