Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Західінкомбанк» про визнання кредитного зобовязання за споживчим кредитом припиненим. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 01.02.2008 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200-ФО, на виконання якого останній на споживчі цілі одержав кредит в сумі 500000 грн. з оплатою 23 % річних за користування кредитними коштами. В цей же день між вказаним банком та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки відповідно № 200-ПФО/1 і № 200-ПФО/2, за умовами яких останні взяли на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком за повернення [PERSON] кредиту, нарахованих процентів та неустойки. Позивачі своєчасно не виконали кредитні зобовязання. 23.12.2011 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було ухвалене рішення, яким на користь ПАТ «Західінкомбанк» було стягнуто солідарно з боржників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 687 072,81 грн. боргу, в тому числі 465570,08 грн. кредитна заборгованість, 204452,42 грн. несплачені проценти по кредиту, 8697,61 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу, 8379,61 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Рішення по справі ступило в законну силу. 03.04.2012 року Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження № 32074706 на виконання виконавчого листа № 2-194 від 23.03.2012 року про стягнення з [PERSON] 687072,81 грн. 03.04.2012 року Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції постановою було відкрите виконавче провадження № 32075549 на виконання виконавчого листа № 2-194 від 23.03.2012 року про стягнення солідарно з [PERSON] 687072,81 грн. 29.08.2012 року Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції постановою було відкрите виконавче провадження № 34061274 на виконання виконавчого листа № 2-194 від 23.03.2012 року про стягнення солідарно з [PERSON] 687072,81 грн. 01.03.2013 року [PERSON] набув у власність за договором про уступку права вимоги, боргове зобовязання стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на загальну суму 357000 грн. Вказаний договір уступки права вимоги був укладений з первісним кредитором ТОВ «Адвокатсько-консалтингова компанія «Лекс», яке передало [PERSON] усі права вимоги по стягненню з ПАТ «Західінкомбанк» 357000 грн. Вищевказане грошове зобовязання підтверджено рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.10.2012 року по справі № 17/5026/1380/2012, яке було залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2012 року та постановою Вищого господарського суду від 27.02.2013 року, а на викання рішення виданий судовий наказ від 08.01.2013 року на стягнення з банку 357000 грн. 05.03.2013 року у відповідності до вимог ст.. 601 ЦК України [PERSON]Ю вчинив односторонній правочин - направив стягувачу ПАТ «Західінкомбанк» заяву про залік з припинення взаємних грошових вимог на загальну суму 357000 грн. 14.03.2013 року банк одержав вказану заяву та екземпляр договору, що підтверджується поштовою квитанцією. Таким чином з 14.03.2013 року зобовязання [PERSON], що були підтвердженні судовим рішенням про стягнення коштів на виконання договору поруки, зменшилися на 357000 грн., тобто з 687072,81 грн. до 330 072,81 грн., у звязку з чим останній звернувся до суду з заявою при визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 357000 грн. 21.05.2014 року ухвалою господарського суду Черкаської області, залишеною в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2014 року було змінено стягувача за судовим наказом по справі № 17/5026/1380/2012 від 08.01.2013 року з ТОВ «Адвокатсько-консалтингова компанія «Лекс» на [PERSON] 29.10.2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси виконавчі листи № 2-194 від 23.03.2012 року стосовно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано такими, що не підлягають виконанню в частині суми припиненого зобовязання на 357\~000 грн. Після чого судове рішення залишилося не виконаним на суму 330\~072,81 грн. 01.11.2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатсько-консалтингова компанія «Лекс» відступило, а [PERSON] набув у власність за договором про уступку права вимоги № 2 право вимоги з ПАТ «Західінкомбанк» 357\~536,50 грн. Право вимоги вказаних грошових коштів підтверджено рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.03.2013 року, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2013 року та постановою Вищого господарського суду України по справі № 5026/1927/2012, на виконання яких 05.04.2013 року Господарським судом Черкаської області було видано судовий наказ №\~5026/1927/2012. 14.11.2013 року [PERSON] письмово повідомив банк про відступлення на його користь боргу, направив на адресу ПАТ «Західінкомбанк» екземпляр договору про уступку права вимоги № 2 від 01.11.2013 року та заяву про залік однорідних зустрічних вимог. 19.11.2013 року ПАТ «Західінкомбанк» було отримано вказану заяву та екземпляр договору, що підтверджується поштовою квитанцією. У відповідності до змісту направленої на адресу банку заяви [PERSON] визначив факт існування взаємних зустрічних вимог сторін на суму 330\~072,81 грн. та у відповідності до вимог ст.. 601 ЦК України заявив про припинення взаємних зустрічних грошових вимог на вказану суму. 22.04.2014 року ухвалою Господарського суду Черкаської області було замінено стягувача за виданим судовим наказом № 5026/1927/2012 від 05.04.2013 року на стягнення 357\~536,50грн. з ТОВ «Адвокатсько-консалтингова компанія «Лекс» на громадянина [PERSON] Зустрічні вимоги сторін підтверджені судовими рішеннями, які вступили в законну силу, тому у відповідності до положень ст..61 ЦПК України не підлягають доведенню та є безспірними. 22.06.2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, залишеної в сили ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 01.09.2015 року, виконавчі листи, що видані Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з боржників, а саме: з [PERSON] виконавчий лист від 23.03.2012 року № 2-194, з [PERSON] виконавчий лист від 23.03.2012 року № 2-194, з [PERSON] виконавчий лист від 23.03.2012 року № 2-194, визнані такими що не підлягають виконанню в частині стягнення 330 072,81 грн. Таким чином, за двома вищевказаними судовими рішеннями визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист на загальну суму 687072,81 грн. (357000 грн.+330071,81 грн.), тобто повністю. В цей час відповідач не визнає факту припинення зобовязальних правовідносин за договором споживчого кредиту, забезпечувальними договорами поруки та відмовляється видати документі про розрахунок по боргу, що підтверджений судовим рішенням. Зокрема у поданій апеляційній скарзі № 969-19 від 17.07.2015 року на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2015 року він заперечує проти припинення правовідносин у звязку із заліком з тих підстав, що договірне зобовязання боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] та [PERSON] підтверджено судовим рішенням, на виконання якого виданий виконавчий лист, який у свою чергу, має бути виконаний у спосіб визначений законом України «Про виконавче провадження». Така позиція перешкоджає вирішенню питання звільнення майна поручителів з під заборони та арешту. Тому позивачі змушені звернутися із заявою про визнання договірного зобовязання припиненим в наслідок належного виконання заліком. У відповідності до вимог ст.. 32 ЦПК України, позивачі подають спільну заяву так як їх вимоги випливають з одного кредитного право відношення, а предметом спору є спільні права по виконанню одного і того ж грошового зобовязання. Згідно ст.. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. У відносинах банку та [PERSON] грошові вимоги відповідають критеріям, що визначені вищевказаною нормою закону: вимоги є грошовими, однорідними, зустрічними, строк виконання їх настав, перешкод для заліку, що визначні ст.. 602 ЦК України, немає. Залік є формою виконання грошового зобовязання. Це випливає з положень [PERSON] 50 ЦК України «Припинення зобовязань». Ці засоби припинення зобовязання є рівноправними та можуть виникнути при виконання будь-якого зобовязання. Тому сплата грошового зобовязання та залік взаємних грошових вимог є засобами виконання боргового грошового зобовязання у різних формах з правовим наслідком у вигляді його припинення. На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.14 № 316 «Про віднесення ПАТ «Західінкомбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2014 прийнято рішення № 38 від 28.05.2014 про запровадження з 29.05.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно підпункту 4 пункту 5 ст. 36 Закону України від 23.02.2012, № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб": «5. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;» Стосовно застосування цієї норми закону слід зауважити, що залік був здійснений [PERSON] в порядку, визначеному законом, 14.03.2013 року на 357000 грн. та 09.11.2013 року на 330072,81 грн. до введення тимчасової адміністрації 29.05.2014 року. Тому рішення виконавчої дирекції Фонду від 29.05.2014 року не має зворотної сили в часі та не розповсюджується на правовідносини, що відбувалися у період часу, коли банк був платоспроможним. Відповідач не оскаржував у судовому порядку факт та підстави здійснення заліку, не звертався з позовом про визнання заяви про залік недійсною. Після ухвалення судового рішення, яке є формою примусового виконання зобовязання сторони-боржника, останній має право добровільно виконати судове рішення у спосіб, визначений цивільним законом. Згідно ст.. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.. 599, 601 ЦК України, договірне зобовязання [PERSON] є припиненим у звязку з належним виконанням у формі заліку. Договірні зобовязання [PERSON] і [PERSON] є припиненими у звязку із належним виконанням грошового зобовязання поручителем по кредиту [PERSON] на підставі вимог ст.. 553, 554, 556 ЦК України. На підставі вищевикладеного просить суд визнати припиненим солідарне грошове зобовязання [PERSON], ІПН [NUMBER], на користь ПАТ «Західінкомбанк», код ЄДРПОУ 19233095, за договором поруки № 200-ПФО/2 від 01.02.2008 року в частині сплати боргу у сумі 357000 грн. з 14.03.2013 року, в частині сплати боргу у сумі 300072,81 грн. з 09.11.2013 року у звязку із заліком. Визнати припиненим грошове зобовязання [PERSON], ІПН [NUMBER], на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», код ЄДРПОУ 19233095,за кредитним договором № 200-ФО від 01.02.2008 року в частині сплати боргу у сумі 357\~000,00грн. з 14.03.2013 року, в частині сплати боргу на 300072,81 грн. з 09.11.2013 року у звязку з виконанням кредитного зобовязання поручителем [PERSON]. Визнати припиненим солідарне грошове зобовязання [PERSON], ІПН [NUMBER],на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», код ЄДРПОУ 19233095, за договором поруки № 200-ПФО/1 від 01.02.2008 року в частині сплати боргу у сумі 357000 грн. з 14.03.2013 року, в частині сплати боргу у сумі 300072,81 грн. з 09.11.2013 року у звязку виконанням договірного зобовязання поручителем [PERSON]. 18.12.2015 року представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати припиненим солідарне грошове зобовязання [PERSON], ІПН [NUMBER], на користь ПАТ «Західінкомбанк», код ЄДРПОУ 19233095, за договором поруки № 200-ПФО/2 від 01.02.2008 року в частині сплати боргу у сумі 357000 грн. з 14.03.2013 року, в частині сплати боргу у сумі 330072,81 грн. з 09.11.2013 року у звязку із заліком. Визнати припиненим грошове зобовязання [PERSON], ІПН [NUMBER], на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», код ЄДРПОУ 19233095,за кредитним договором № 200-ФО від 01.02.2008 року в частині сплати боргу у сумі 357\~000,00грн. з 14.03.2013 року, в частині сплати боргу на 330072,81 грн. з 09.11.2013 року у звязку з виконанням кредитного зобовязання поручителем [PERSON]. Визнати припиненим солідарне грошове зобовязання [PERSON], ІПН [NUMBER],на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», код ЄДРПОУ 19233095, за договором поруки № 200-ПФО/1 від 01.02.2008 року в частині сплати боргу у сумі 357000 грн. з 14.03.2013 року, в частині сплати боргу у сумі 330072,81 грн. з 09.11.2013 року у звязку виконанням договірного зобовязання поручителем [PERSON]. Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ПАТ «Західінкомбанк» в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, про що в матеріалах справи знаходяться розписки про отримання поштового відправлення. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2008 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200-ФО, на виконання якого останній на споживчі цілі одержав кредит в сумі 500000 грн. з оплатою 23 % річних за користування кредитними коштами. В цей же день між вказаним банком та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки відповідно № 200-ПФО/1 і № 200-ПФО/2, за умовами яких останні взяли на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком за повернення [PERSON] кредиту, нарахованих процентів та неустойки. 23.12.2011 року Придніпровським районним судом м.Черкаси було винесено рішення, яким на користь ПАТ «Західінкомбанк» було стягнуто солідарно з боржників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 687 072,81 грн. боргу, в тому числі 465570,08 грн. кредитна заборгованість, 204452,42 грн. несплачені проценти по кредиту, 8697,61 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу, 8379,61 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Рішення по справі ступило в законну силу. 01.03.2013 року [PERSON] набув у власність за договором про уступку права вимоги, боргове зобовязання ПАТ «Західінкомбанк» на загальну суму 357000 грн. 05.03.2013 року у відповідності до вимог ст.. 601 ЦК України [PERSON]Ю вчинив односторонній правочин - направив стягувачу ПАТ «Західінкомбанк» заяву про залік з припинення взаємних грошових вимог на загальну суму 357000 грн. 29.10.2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси виконавчі листи № 2-194 від 23.03.2012 року стосовно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано такими, що не підлягають виконанню в частині суми припиненого зобовязання на 357\~000 грн. 01.11.2013 року [PERSON] набув у власність за договором про уступку права вимоги № 2 право вимоги з ПАТ «Західінкомбанк» 357\~536,50 грн. 14.11.2013 року [PERSON] письмово повідомив банк про відступлення на його користь боргу, направив на адресу ПАТ «Західінкомбанк» екземпляр договору про уступку права вимоги № 2 від 01.11.2013 року та заяву про залік однорідних зустрічних вимог. 22.06.2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, залишеної в сили ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 01.09.2015 року, виконавчі листи, що видані Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з боржників, а саме: з [PERSON] виконавчий лист від 23.03.2012 року № 2-194, з [PERSON] виконавчий лист від 23.03.2012 року № 2-194, з [PERSON] виконавчий лист від 23.03.2012 року № 2-194, визнані такими що не підлягають виконанню в частині стягнення 330 072,81 грн. Таким чином, за двома вищевказаними судовими рішеннями визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист на загальну суму 687072,81 грн. (357000 грн.+330071,81 грн.), тобто повністю. Відповідач не визнає факту припинення зобовязальних правовідносин за договором споживчого кредиту, забезпечувальними договорами поруки та відмовляється видати документі про розрахунок по боргу, що підтверджений судовим рішенням. Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. У відносинах банку та [PERSON] грошові вимоги відповідають критеріям, що визначені вищевказаною нормою закону: вимоги є грошовими, однорідними, зустрічними, строк виконання їх настав, перешкод для заліку, що визначні ст.. 602 ЦК України, немає. Згідно ст.. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.. 599, 601 ЦК України, договірне зобовязання [PERSON] є припиненим у звязку з належним виконанням у формі заліку. Договірні зобовязання [PERSON] і [PERSON] є припиненими у звязку із належним виконанням грошового зобовязання поручителем по кредиту [PERSON] на підставі вимог ст.. 553, 554, 556 ЦК України. На підставі вищевикладеного, оскільки позивач [PERSON] належним чином виконав грошове забовязання, як поручитель по кредиту у формі заліку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог . Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В звязку з цим з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в мінімальному розмірі 487 грн.20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved