Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 03.04.2015 та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Позов обґрунтований тим, що в 06.09.2005 позивачем була підписана заява позичальника № DNH4KS20880348, за умовами позивач надав їй кредит у розмірі 9581,48 грн строком на 42 місяців, до 06.09.2009. 12 березня 2021 року позивач випадково через мобільний додаток «Дія» дізналась про наявність відносно неї виконавчого провадження та 16 березня 2021 року у державного виконавця дізналася про наявність оскаржуваного виконавчого напису. Позивач вважає, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не мала права видавати виконавчій напис, оскільки на той час вже минули строку позовної давності, що передбачено ст.. 88 Закону України «Про нотаріат». Вважаючи виконавчий напис таким, що виданий з порушенням вимог закону, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Люботинського міського суду Харківської області від 31.05.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1666 від 03.04.2015, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини на користь стягувача АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з боржника [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором від 06.09.2005 № DNH4KS20880348 в розмірі 184 064, 72 грн. до набрання законної сили рішення. Представник відповідача, не погодившись із позовними вимогами, подав пояснення на позовну заяву, в яких зазначив про те, що позивачем не заперечуються обставини підписання договору № DNH4KS20880348 від 06.09.2005, отримання кредитних коштів та наявність невиконаного грошового зобов`язання перед банком. Зазначив, що безспірність заборгованості підтверджуються документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Виконавчий напис № 1666 містить необхідну інформацію відповідно до діючого законодавства. Договір № DNH4KS20880348 від 06.09.2005 досі чинний, а отже в кредитора виникає право вимагати виконання обов`язків боржника, передбачених договором, в тому числі й право на примусове стягнення боргу у будь-який час. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, а порушення договору по поверненню кредитних коштів, мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Також, зазначив, що вказаний договір не визнаний недійсним і його правомірність презюмується. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 06 вересня 2005 року між АТ КБ «Приватбанк» та позивачем [PERSON] було підписано заяву № DNH4KS20880348, згідно якої відповідач отримала кредит у сумі 9 581,48 грн на строк 42 місяців, до 06.09.2012. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис № 1666 від 03.04.2015 про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] на користь відповідача за кредитним договором заяву № DNH4KS20880348 від 06.09.2005 за період з 06.09.2005 року по 27.02.2015 року в розмірі 182 364,72 грн, з них: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 9 151,06 грн, сума заборгованості по відсоткам в розмірі 52 068,28 грн, пеня в розмірі 112 461,35 грн, штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн, штраф (відсоток від суми заборгованості) в розмірі 8 184,03 грн та витрати, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1 700,00 грн. На підставі вказаного Виконавчого напису, відповідач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Сегеди М.О. із заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 1666, виданого 03.04.2015. 12 березня 2021 року на підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Сегедою М.О. відкрито виконавче провадження № 6788521 від 12.03.2021 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми. Вирішуючи питання щодо правомірності видання нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» в редакції від 25.03.2015 № 247-VIII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 в редакції від 07.04.2015 №z0349-15, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Позивач отримала кредитні кошти на підставі договору № DNH4KS20880348 від 06.09.2005, в якому зазначено, що банк надає позичальнику кредит строком на 42 місяців до 06 вересня 2009 року включно, отже право вимоги у відповідача виникло не пізніше 07.09.2009. Отже, виконавчий напис № 1666 вчинений 03.04.2015 приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. більше ніж через 3 роки після виникнення права вимоги, що свідчить про порушення нотаріусом вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Даний факт не свідчить про те, що кредитор втратив право вимоги до боржника, однак свідчить про те, що такі вимоги вже не є безспірними, що виключає можливість видання нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved