Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей -сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі 200 грн. щомісячно, на кожного із дітей з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач повідомила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.03.2014 року. Від спільного проживання у них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Позивач вказує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх дітей. та участі у їх вихованні неприймає. З цих підстав просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі , з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття Позивач ропри судовому розгляді уточнила вимоги щодо розміру аліментів та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 386 грн. щомісячно на кожного із дітей та в цій частині підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, при цьому вказала, що розмір аліментів нею визначено в твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину через те, що відповідач не працює та немає стабільного заробітку. Разом з тим, при судовому розгляді позивач зазначила, що відповідач краще матеріально забезпечений ніж вона з дітьми, має можливість отримувати заробіток, та як наслідок має можливість сплачувати аліменти, хоча в добровільному порядку жодної допомоги на дітей не надає. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надходило заяви про відкладення судового розгляду, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач проти такого порядку не заперечувала. Заслухавши позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, які випливають з обов'язків батьків утримувати дітей Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської облсті від 03 березня 2014 року шлюб сторін розірвано. Дане рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені сторони проживаєть окремо один від одного та у кожного з них свій бюджет, спільного господарства неведуть . Діти проживають разом з матірю та знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто. Згідно з ч.1,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач проживає в сільській місцевості, будучи працездатним, ніде не працює, не має постійного місця роботи .. За таких обставин, кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду у твердій грошовій сумі Відповідно до ч.2 ст..182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з даної норми Закону, суд не приймає до уваги вимоги позивачки стосовно розміру аліментів. який нею визначений у позовних вимогах, а вважає необхідним задоволити вимоги про стягнення аліментів виходячи із зазначеної норми, зокрема вважає необхідним визначити розмір аліментів, який не повинен суперечити Закону відповідно якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд вважає запропонований розмір аліментів на утримання дітей в первинній позовній заяві у сумі 200 грн. щомісячного кожному неприйнятним, і таким, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. З урахуванням особи позивача, обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів на утримання кожної дитини слід визначити у твердій грошовій сумі розмірі 385,80 грн. щомісячно. При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач по справі не має стабільного доходу, його матеріальне становище, яке знчно краще від позивачки з дітьми, що в нього на утриманні немає інших неповнолітніх дітей та утриманців, фізично здоровий, а тому суд приходить до переконання , що з врахуванням майнового та матеріального стану відповідача, аліменти які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача і вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, який повинен становити на сина та дочку, кожного з них у розмірі 385,80 гривень щомісячно до їх повноліття Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дітей суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 18 березня 2014 року Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню.

Outcome: approved