Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачі просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (батька [PERSON] та дідуся [PERSON]М.) вказуючи, що у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не змогли звернутись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки через свою правову необізнаність з порядком прийняттям спадщини та оформленням права на спадкове майно вважалив, що оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітом, то й вважаються такими, що прийняли спадщину та жодних дій від них не вимагається. В судове засідання сторони не зявились. Позивачі через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідачі через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004\~ поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. З наданих позивачами доказів дійсно вбачається, що [PERSON] помер 12 березня 2015 року, тобто, з його смертю відкрилась спадщина. З копії заповіту [PERSON] вбачається, що ним було призначено спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] Суд вважає, що визначення позивачам (спадкоємцям за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а тому визнання відповідачами даного позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved