Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини - жодного разу її не відвідував, не цікавиться як проживає, чим займається дитина. При цьому зазначила, що відповідач проблемами доньки не цікавиться та не приймає будь-якої участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, а також її підготовленістю до дорослого життя. Вважала, що поважних причин, з яких відповідач не виконував би своїх батьківських обов'язків у нього не було. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судові засідання неодноразово не з'являвся, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Натомість надіслав заяву про розгляд справи без його присутності. Враховуючи те, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення в позові. Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] року в м. Києві, в свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] / а.с.2/. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.04.2013 року шлюб між сторонами розірваний./а.с.5/. Із змісту нотаріально завіреної заяви відповідача, вбачається, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки, оскільки тривалий час не приймає участі у її вихованні та утриманні./а.с.7/. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов'язків та вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав" /із змінами та доповненнями/ в п. 16 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Доводи позивача підтверджуються наданими письмовим доказами. Враховуючи байдуже ставлення відповідача до дитини, суд приходить до висновку про доцільність обрання такого способу захисту прав дитини, як позбавлення батьківських прав відносно батька. За таких обставин, доводи позивача вбачаються переконливими, а позовні вимоги обґрунтованими, які підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved