Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи це тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок розташований по вулиці Пушкіна,13 в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області, в якому вона проживає. З 1999 року вони стали сумісно проживати з відповідачем і вона надала згоду на реєстрацію відповідача в належному їй домоволодінні. В січні 2013 року вони припинили спільне проживання, і відповідач переїхав жити до іншого помешкання Вона не одноразово зверталася до відповідача з вимогою про зняття з реєстрації у належному їй домоволодінні, але отримала відмову. Так як відповідач не проживає в її будинку, не несе витрат по утриманні житла та сплаті комунальних послуг, то втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №13 по вулиці Пушкіна в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області, та зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач по справі [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], мотивуючи це тим, що з 1999 року він почав мешкати однією сімєю з позивачем по справі [PERSON], вони вели спільне господарство, будували будинок з надвірними спорудами. Проживали [INFO] в літній кухні, оскільки на той час будинок не було побудовано, були побудовані лише чотири зовнішні стіни, які були накриті шифером. 21 травня 1999 року він зі згоди позивача зареєструвався за вищевказаною адресою. У 2003 році вони разом за спільні кошти та спільними зусиллями добудували будинок з надвірними будівлями, в який потім всилилися. 03 листопада 2004 року позивач отримала свідотство про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, та зареєструвала в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 реєстр №783. Позивач перешкоджає йому у користуванні житловим приміщенням за адресою: вулиця Пушкіна, 13 в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області, поміняла замки на вхідних дверях до веранди, через що він не має можливості зайти до будинку та мешкати за адресою реєстрації. Він неодноразово намагався вирішити питання щодо надання йому доступу до будинку та можливості мешкати в ньому, але позивачка мотивуючи тим, що вона є власницею будинку, не дозволяє йому мешкати за адресою реєстрації де також знаходяться його речі, дані обставини підтверджуються актами з місця реєстрації позивача за підписами депутата Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області [PERSON] та сусіда [PERSON] Оскільки позивач у незаконний спосіб висилила його із займаного приміщення, позбавила його права проживання, а тому просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням з надвірними будівлями за адресою: Пушкіна,13 в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області шляхом вселяння його в будинок №13 по вулиці Пушкіна в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області та зобовязати [PERSON] надати йому ключі від вхідних дверей від будинку та надвірних побудов, а також стягнути з [PERSON] на його користь понесенні ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2987,20 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, зустрічний позов [PERSON] не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримав посилаючись на обставини викладенні в зустрічній позовній заяві. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок №13 по вулиці Пушкіна в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області, є власністю позивача на підставі свідотства про право власності на житловий будинок від 03 листопада 2013 року (а.с.10). З 1999 року вони стали сумісно проживати з відповідачем, і позивач надала згоду на реєстрацію відповідача як члена її сімї в належному їй житловому будинку. Під час сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. У 2013 році вони припинили сумісне проживання, так як не склалися взаємовідносини і відповідач мотивуючи це тим, що позивач подала на нього позов про стягнення аліментів переїхав жити до іншого помешкання. Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні відповідач, а також вони підтверджуються довідками Ганнівської сільської ради, Петрівського району, Кіровоградської області (а.с.11,43). Таким чином всі обов'язки по утриманню та обслуговуванню будинку виконує лише позивач, яка позбавлена права в повній мірі розпоряджатися належним їй нерухомим майном, в звязку з тим, що в її будинку зареєстрований відповідач, який там не проживає понад рік. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачкою, і на протязі останніх двох років не бачили в с. Ганнівка [PERSON], він не проживає в будинку [PERSON] Свідок [PERSON]- пояснив, що він проживає по сусідству з позивачкою, сторони проживали на протязі дванадцяти, тринадцяти років однією сімєю і вели спільне господарство. Приблизно два роки тому він чув крики на подвірї сусідів. В жовтні 2015 року до нього звернувся [PERSON] з депутатом Ганнівської сільської ради [PERSON], що [PERSON] не пускає його до будинку. В його присутності було складено акти, які він підписав. Раніше [PERSON] не звертався до нього з подібними проханнями. Суд критично відноситься до складених актів (а.с.45-46), та до показань свідка [PERSON] в частині перешкоджання відповідачу в користуванні вищевказаним будинком, так як відповідач намагався зайти до будинку після майже двохрічної відсутності та проживання в іншому житловому приміщенні, а також після подачі позивачем позовної заяви про визнання його таким, що втратив право на житло. Оскільки будинок №13 по вулиці Пушкіна в с. Ганнівка, Петрівського району, Кіровоградської області, є власністю позивача, а відповідач з 2013 року самостійно вибув на інше місце проживання та без поважних причин понад один рік відсутній за місце реєстрації, а тому позов [PERSON] необхідно задовольнити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України відповідач в зустрічному позову повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Виходячи з наведеного суд вважає, що зустрічні позовні вимоги відповідачем та його представником не доведені в повному обсязі, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 243,60 грн.. сплаченого судового збору, що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved