Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені і компенсації, в якому вказує, що з 18.11.2010 року по 01.10.2013р. позивач знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді пожежного (респіраторник) пожежної команди управління комбінату. Відповідач надав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 7168,06грн. та обіцяв провести розрахунок. На день звільнення адміністрація з ним не розрахувалась. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.08.2015р. стягнуто на його користь 39367грн. заборгованість середнього заробітна за час затримки розрахунку при звільнені, заробітна плата на сьогоднішній день не виплачена. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, яка виникла при першому звільнені за період з 18.11.2010р. по 20.05.2013р. у сумі 8577,17грн., та також при подальшому звільнені за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. в сумі 7168,06грн., всього 15745,23грн.; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 10520,02грн.; моральну шкоду у розмірі 8000грн.; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за 1 місяць в частині стягнення заробітної плати; судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, однак в частині моральної шкоди покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що з 18.11.2010 року по 01.10.2013р. позивач знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді пожежного (респіраторник) пожежної команди управління комбінату, що підтверджується Трудовою книгою від 17.03.2008 року. Відповідно Довідки № 4/34/25-14-804 від 20.05.2013 року виданої ВАТ «ХБК» заборгованість по заробітній платі між ВАТ «ХБК» та [PERSON] на день звільнення 20.05.2013 року, складає по оплаті праці 8577,17грн. Відповідно Довідки № 4/34/267 від 01.10.2013 року виданої ВАТ «ХБК» заборгованість по заробітній платі між ВАТ «ХБК» та [PERSON] за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. складає по оплаті праці 7168,06грн. Відповідно до довідки №4/34/25-14-210 від 04.06.2015 року виданої ВАТ «ХБК» середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 89,54грн. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.08.2015р. стягнуто на його користь 39367,29грн. заборгованість середнього заробітна за час затримки розрахунку при звільнені. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці " за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100(далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або повноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, врахувавши суть позовних вимог, характер та суть моральних страждань позивача, істотність вимушених змін в житті позивача, ступінь вини відповідача, позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 8000,00грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved