Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Виноградівського району та просили визнати за ними право власності на земельну ділянку розміром 3,73 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, яка належала їхній матері та бабусі [PERSON], померлій 20.08.2009 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 12.07.2000 року № 369, в розмірах вказаних в заповіті : [PERSON] - 1,28 га, [PERSON] 1,28 га, [PERSON] 1,16 га. 18.11.2015 року померла позивач [PERSON] і ухвалою Виноградівського районного суду від 07.12.2015 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі по справі правонаступника. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Ухвалою Виноградівського районного суду від 18.01.2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 07.02.2018 року до участі у справі залучено синів позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON], як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,44 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], померлій 20.08.2009 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 022181 від 05.09.2000 року, виданого на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 12.07.2000 року № 369. Позивачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, згідно поданих до суду заяв просять справу розглянути у їхню відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Виноградівського району належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог. Треті особи [PERSON], [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність та підтримання позовних вимог. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилаються позивачі в своїй позовній заяві, представник відповідача повністю визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 22.08.2009 року померла мати позивача [PERSON] та бабуся позивача [PERSON] - [PERSON], останнє місце проживання якої було с. Гудя Виноградівського району. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,73 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 022181 від 05.09.2000 року, виданого на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 12.07.2000 року № 369. За життя спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] мільської ради 06.03.2006 року, яким належну їй земельну ділянку заповіла своїм дочкам та внучці, а саме: [PERSON] 1,28 га, [PERSON] 1,28 га та [PERSON] - 1,16 га. Суд констатує, що позивачі після смерті спадкодавця прийняли спадщину, оскільки в передбаченому ст.1269 ЦК України порядку в установлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулися до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв'язку з необхідністю оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], позивачі звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, де отримали листи- відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за № № 215/01-16 від 04.09.2015 року, у зв'язку з неналежним оформленням правовстановлюючого документа на спадкове майно та роз'яснення про необхідність звернутися до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. 18.11.2015 року позивач [PERSON] померла. Спадкоємцями після її смерті є позивач [PERSON] - дочка померлої та треті особи по справі сини померлої [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від отримання належної їм за законом частки спадкового майна, а саме: від частини земельної ділянки площею 1,16 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, яка належала [PERSON], померлій 20.08.2009 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 022181 та була успадкована [PERSON] згідно заповіту від 06.03.2006 року, - на користь позивача [PERSON], що стверджується письмовими заявами третіх осіб, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved