Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати у сумі 1933,32 грн., втрати від інфляції- 527,50 грн., індексації - 1515,19 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку з 27.02.15 року по 17.09.15 року - 14090,10 грн., а також просить стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з 15.11.2013 року працювала бухгалтером у ТОВ "Кондитер - К". 27 лютого 2015 року Наказом № 25/К за згодою сторін (п. 1 ст.36 Кодексу законів про працю України) була звільнена з посади. Згідно довідки про доходи, виданої за місцем роботи, за лютий 2015 року нарахована заробітна плата в сумі 1933 гривні 32 копійки. Однак відповідач не здійснив її виплату. З посиланням на ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» просить стягнути втрати від інфляції та середній заробіток за час затримки розрахунку . Стверджує, що в зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати їй спричинена моральна шкода в розмірі 3000 грн., оскільки через невиплату заробітної плати їй доводилось докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змушена була пояснювати родичам чому не отримує заробітної плати та не може утримувати свою сім'ю, позичати кошти у друзів та знайомих. До судового засідання позивачем надано клопотання про розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог (а. с. 49). Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено шляхом направлення рекомендованого листа за місцем реєстрації юридичної особи (а. с. 48). Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] з 15.11.2013 року працювала на посаді бухгалтера ТОВ « Кондитер-К», що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 8). 27 лютого 2015 року Наказом № 25/К за згодою сторін відповідно до п. 1 ст.36 Кодексу законів про працю України, була звільнена з займаної посади (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до вимог ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати-компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходам відповідно до зазначеного закону слід розуміти, в том числі, заробітну плату (грошове забезпечення), Згідно із вимогами ч. 5 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку. Так як заробітну плату позивач повинна була отримати у день звільнення 27.02.2015 року і не отримала її до дня винесення рішення, відповідно в межах позову , вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення невиплаченої заборгованості - 1933,32 грн., втрати від інфляції - 527,50грн., індексації -1515,19грн., що відповідає зробленому розрахунку ( а.с. 35) Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N« 100», середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з вишко за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Отже, відповідно до довідки про доходи, наданої відповідачем ( а.с. 7) сукупний дохід за вересень 2014 - лютий 2015 року складає -8198,32 грн. Таким чином, середня заробітна плата на момент її звільнення складала 1366,40 грн. Середньоденна - (2732,8 грн.:(19+20) днів) = 70,1 грн. Фактична затримка розрахунку згідно позову з 27.02.2015 року по 17.09.2015 року складає 201 день, тобто середній заробіток за час затримки розрахунку -14090,10грн. Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зазначена позиція висловлена і в Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03. 1995 року за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умові, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно віл форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати позивачу спричинена моральна шкода в розмірі 3000 грн. Через невиплату заробітної плати позивачу доводилось докладати додаткових зусиль для організації свого життя . Таким чином, позов є обгрунтованим та доведеним і підлягапє задоволенню повністю. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору .

Outcome: approved