Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер їхній (позивачів) батько [PERSON] , який за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. Покликаються на те, що після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказали, що спірне будинковолодіння відносилось до суспільної групи «робітничий двір», головою якого був [PERSON] . Стверджують, що з метою оформлення своїх спадкових прав звернулись до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не мають можливості, оскільки їхній батько [PERSON] за свого життя не оформив право власності на даний будинок. Зазначили, що інший спадкоємець першої черги спадкування за законом (їх, позивачів, матір) [PERSON] , відмовилась від належної їй частки у спадщині в їхню (позивачів) користь. Вказують, що беручи до уваги те, що вони (позивачі) є єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька - [PERSON] , спадщину прийняли у встановленому законом порядку, інших спадкоємців, яким би належало право на частку у спадщині не має та враховуючи те, що відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок створює складнощі в належному оформленні права власності, спірний будинок вважається таким, що прийнятий в експлуатацію, просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними (позивачами) право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить розглядати справу у їх відсутності. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у їх відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, проте скерував на адресу суду копію спадкової справи за №17/2019, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] та просив справу слухати у його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивачів). До складу даної спадщини входило наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Будинковолодіння по [ADDRESS] , 1983року будівництва, відносилося до суспільної групи "робітничий двір", головою якого був [PERSON] , що підтверджується виписками з погосподарської книги №5 по с.Крив?яки Мостиського району Львівської області від 27.09.2021р. №1285. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном не розпорядився. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із довідки виданої виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області за №22 від 15.01.2019 року, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті проживав був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , разом із ним за вказаною адресою проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи №17/2019, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , позивачі, як спадкоємці першої черги спадкування за законом у встановлений законом строк звернулись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] на підставі ст.1261 ЦК України та Договору про розподіл спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом Яксманицьким Р.С. 07.06.2019р. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом, а саме дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом строк відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь дітей померлого (спадкодавця [PERSON] ), - позивачів, а також подала заяву про те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] є особистою власністю спадкодавця [PERSON] та на виділення частки у спільному майні подружжя не претендує, що підтверджується її письмовими заявами, наявними у матеріалах спадкової справи №17/2019. Тобто, в силу ст.1261, ст.1269 ЦК України, позивачі [PERSON] , [PERSON] , є спадкоємцями першої черги спадкування за законом та вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їхнього батька - спадкодавця [PERSON] , котрий помер [INFO] . При цьому, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С. позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майна - спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця [PERSON] . Нотаріус роз`яснив позивачам можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Так, до 01.01.2013р. державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ, відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. З 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав майно та їх обтяжень». Згідно з вимогами, які визначені ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об`єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копіями сторінок спадкової справи №17/2019, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; довідкою, виданою виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області за №22 від 15.01.2019. про склад сім`ї на час смерті [PERSON] ; листами-повідомленнями приватного нотаріуса Мостиського (Яворівського) нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С про відмову позивачам у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння; копією технічного паспорту та іншими матеріалами справи. Оскільки у даному випадку питання про право позивачів на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за законом до позивачів [PERSON] та [PERSON] , які у встановленому порядку прийняли дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останніми права власності на спірне спадкове майно (по 1/2 частці)- будинковолодіння (будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] .

Outcome: approved