Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2007 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на дитину. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2019 року справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, також, до канцелярії суду подав письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 грудня 2007 року, Виконкомом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що свідчить належна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданої Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, дата видачі 24 грудня 2007 року (а.с.6). Згідно Довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №382 від 24.10.2019, [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] по [ADDRESS] з 04.10.2018 по даний час без реєстрації, разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.9). При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на доньку, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення донькою повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно квитанції №395780 від 18.11.2019 витрати позивача на правничу допомогу складають 300 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved