Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка до смерті постійно проживала в с.Мостове, Андрушівського району, Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , та площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , які були передані померлій [PERSON] згідно рішення Мостівської сільської ради від 18.10.1993 №16. Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,1203 га та 0,1114 га. За життя, а саме 05 березня 2014 року [PERSON] був складений заповіт згідно положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу [PERSON] . Інших спадкоємців немає. При цьому, позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та частково реалізував свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Однак, позивач не в змозі в позасудовому порядку в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за ним, [PERSON] , як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на: земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1203 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,1114 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Гарастівська О.С. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Представник відповідача Мостівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Мостівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 29 вересня 2020 року №240 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господпарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконкому Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 18 жовтня 1993 року №16 "Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам" (а.с.12). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх загальна фактична площа становить 0,4817 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то вона складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,1203 га та 0,1114 га, що підтверджується планом меж земельних ділянок (а.с.13). За життя, а саме 05 березня 2014 року, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Яковчук В.І., зареєстрований в реєстрі за №13, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] (а.с.10). Відповідно до повідомлення наданого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистяковим А.О. та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] та на ім`я останнього нотаріусом 27 жовтня 2020 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за [ADDRESS] , а також видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,3677 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостівської сільської ради (а.с.8,26). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] оформив право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). В позасудовому порядку позивач не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистякова А.О. (а.с.15). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 125 ЗК України. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] має право на спадкування майна спадкодавиці [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved