Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті батьків спадщину прийняла позивач. До спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після померлого [INFO] батька - [PERSON] та померлої [INFO] матері - [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 06 липня 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 07 липня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 05 серпня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначено на 29 вересня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Від в. о. завідуючої Куликівською районною державною нотаріальною конторою Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 171/2019, яка надана приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренком Є. П., щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою старости Виблівського старостинського округу Шульги Л. М. № 178 від 25 червня 2021 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною - [PERSON] (а.с.14). [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-10). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1971 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.13). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна. З наявних у справі доказів, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] було побудовано в 1976 році, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України, у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За життя [PERSON] залишив заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповів своїй дочці - [PERSON] . Заповіт складений 02 серпня 2005 року, посвідчений секретарем Виблівської сільської ради Шульгою Л. М., зареєстрований в реєстрі за № 61 (а.с.26). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області 21 серпня 2006 року Куликівською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 16 березня 2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), яка належала померлому [PERSON] (а.с.27). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка - [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не виявлено. [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Згідно з довідкою старости Виблівського старостинського округу Шульги Л. М. № 177 від 25 червня 2021 року, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З матеріалів спадкової справи № 171/2019 вбачається, що 21 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON] (а.с.55). [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] (а.с.61-62). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не виявлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. від 05.07.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.22). Згідно з довідкою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 139 від 22.06.2021 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 23). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, А2-1, ганок а-1, а1-1, погріб а2-1,, в1-1, гараж Б-1, літня кухня Б1-1, сараї В-1, в-1, рік побудови - 1976 (а.с. 28-30). У витягах з погосподарських книг Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 1996-2005 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.16-17). У витягах з погосподарських книг Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2006-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.18-20). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності фактично належав спірний будинок, спадщину після їхньої смерті прийняла [PERSON] , однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на вказане майно. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved