Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що після смерті 11 травня 1998 року його дядька [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,67 га, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, належної йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КР №036166, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 15 березня 2001 року за №1-335, однак позивач не може оформити спадщину, так як відсутній оригінал державного акту на право власності на землю оскільки за життя дядько не встиг його отримати. Крім того у звязку з втратою свідоцтва про народження батька позивача [PERSON], в даний час відсутні документи, які б підтверджували родинні звязки його батька з його померлим дядьком [PERSON], як братів, а також його родинні відносини з дядьком. Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, так як про наявність у дядька даного спадкового майна дізнався лише у грудні 2016 року, а тому просить суд поновити йому строк звернення до суду, визнавши причину пропуску поважною, встановити факт його родинних відносин з батьком і дядьком та визнати за ним право власності на спадкове майно дядька земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 1994 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №250629, виданого Петрівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області 27 квітня 1994 року (а.с. 9), а 11 травня 1998 року помер дядько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №061320, виданого Петрівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області 11 травня 1998 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,67 га, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, належної йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КР №036166, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 15 березня 2001 року за №1-335 (а.с.12). Однак даний державний акт, який був складений та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю членам колишнього КСП "Дружба" за № 1-335 15 березня 2001 року, [PERSON] отримати не встиг, так як 11 травня 1998 року помер, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Петрівському районі №31-28-99.3-196/15-17 від 23 лютого 2017 року (а.с.13). Крім того, про наявність у [PERSON] даного спадкового майна позивач дізнався лише у грудні 2016 року, в звязку з чим пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, а тому листом - розясненням приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №101/02-31 від 17 лютого 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] (а.с.15). Факт родинних відносин позивача з батьком підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ЯЭ №874174, виданого Петрівським ЗАГС с. Петрове Петрівського району Кіровоградської області 17 листопада 1956 року (а.с.8) Однак у звязку з втратою свідоцтва про народження батька позивача [PERSON], в даний час відсутні документи, які б підтвердили родинні звязки його батька з його померлим дядьком [PERSON], як братів, а також його родинні відносини з дядьком, внаслідок чого позивач позбавлений можливості оформити спадщину дядька на своє імя. Факт родинних відносин батька позивача [PERSON] з дядьком позивача [PERSON] та родинних відносин позивача з його дядьком підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №248/01-16 від 13 квітня 2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа приватним нотаріусом не заводилась (а.с.28). Як вбачається з копії спадкової справи №61, заведеної Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області стосовно майна померлого 11 травня 1998 року [PERSON], ним 24 квітня 1998 року було складено заповіт на імя [PERSON] стосовно житлового будинку №139 по вулиці Кірова в смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, на підставі чого 29 березня 1999 року вона подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок (а.с.41-50). Однак, 03 листопада 2013 року [PERSON] померла, актовий запис №1815, що підтверджується довідкою Петрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Кіровоградській області №826-14.23-04-08 від 15 червня 2017 року (а.с.56). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає \~справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин тягне для позивача юридичні наслідки, а саме, дає змогу отримати спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що судом встановлено родинні відносини між позивачем і спадкодавцем, та на момент смерті дядько позивача був власником земельної ділянки, однак оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку відсутній, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, а позивачем, встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 16,328,1218, 1223,1961, 1268 ЦК України та п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved