Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 130 по вул. 1 Травня в с. Аджамка Кіровоградського району та області, в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON], який помер 08 серпня 1995 року. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову (а.с.49). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] сільська рада Кіровоградського району та області свого представника у судове засідання не направила, надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, а також просила розглядати справу без участі представника сільської ради. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~Згідно\~ ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що колгоспному двору, головою якого був [PERSON], на підставі свідоцтва на право власності на будівлю, виданого 25.03.1989 року, належав на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями під № 130 по вулиці 1 Травня в селі Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Кіровоградському обласному об»єднаному бюро технічної інвентаризації 25.03.1989 року, реєстрова книга № 2, запис № 50 (а.с.9). 08.08.1995 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ОЛ № 023711 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 130 по вул. 1 Травня в с. Аджамка, Кіровоградського району та області, який належить майну колгоспного двору, головою якого являється [PERSON] \~ \~ \~ \~Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] позивач по справі, та його брат [PERSON]- відповідач по справі. Позивач [PERSON]І прийняв спадщину відповідно до п.1 ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управіління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Кіровоградського району та області № 428 від 18.04.2018 року (а.с.11). Згідно довідки № 428 від 18.04.2018 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Кіровоградського району та області, померлий [PERSON] з 1958 року та до дня смерті 08 серпня 1995 року проживав та був зареєстрований в [INFO]. На день його смерті разом з ним за вищевказаною адресою проживали та були зареєстровані: його син [PERSON], невістка [PERSON], яка померла 29.01.2010 року, онука [PERSON], та онука [PERSON]. На протязі 6 місяців після смерті [PERSON], ніхто, крім вищезазначених осіб, у вказаному будинку не був зареєстрований і не проживав. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом [PERSON] сільської ради не посвідчувався (а.с.11). Відповідач по справі - [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом як син померлого, спадщину не прийняв і на спадщину не претендує, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 428 від 18.04.2018 року\~(а.с.11),\~наданою до\~суду заявою\~[PERSON]\~про визнання\~позову (а.с.49),\~а також,інформацією № 1105/01-09 від 02.11.2018 року, наданої завідувачем Кіровоградської районної державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якої після смерті [PERSON], померлого 08.08.1995 року, та [PERSON], померлої 12.10.1994 року, до державної нотаріальної контори, заяви про прийняття спадщини не подавались, спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.44-46). Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вищевказаний спадковий будинок, але нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Кіровоградської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 410/02-31 від 11.05.2018 року а.с.8), у зв»язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, а саме: нотаріус не може оформити спадкові права, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок не оформлене відповідно до чинного законодавства України, у звязку з припиненням існування колгоспного двору. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім того, ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 8, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Кіровоградського району та області 24.04.2018 року за № 433, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 8 вказаної сільської ради за 1991-1995 роки, в домоволодінні по вул. 1 Травня, буд. 130, в с. Аджамка Кіровоградського району та області, яке належало померлому 08.08.1995 року [PERSON], проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], яка померла 12.10.1994 року; син [PERSON]; невістка [PERSON]; онука [PERSON]; онука [PERSON] (а.с.10). Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. На підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого є [PERSON], належить будинок, розташований по вулиці 1 Травня, 130, в селі Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області, не відповідає чинному законодавству. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що колишні члени колгоспного двору не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах, тобто будинок має успадкувати позивач, як спадкоємець за законом, що прийняв спадщину належним чином. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вартість спадкового житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями складає 102480,00 грн. (а.с.12-14). \~ \~ \~ \~Отже, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі вважати фактично понесеними. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України та,

Outcome: approved