Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 39792,81 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.09.2016 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода складається між ним та позивачем. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 17.05.2017 року становить 39792,81 грн., і яка складається з заборгованості за кредитом 27476,58 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом\~ 4238,75 грн., 5495,30 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2582,18 грн. штраф. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадженні, та у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження та про строк подання відзиву на позов, однак такий суду не подано. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Матеріалами справи встановлено, що 20.09.2016 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариством «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір угоду № б/н про реструктуризацію заборгованості, згідно якої останній отримав кредит в сумі 28903,16 грн. і яка складається з заборгованості за кредитом 27476,58 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом\~ 4238,75 грн., 5495,30 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2582,18 грн. штраф. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.05.2017 року становить 39792,81 грн., і яка складається з заборгованості за кредитом 27476,58 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом\~ 4238,75 грн., 5495,30 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2582,18 грн. штраф. Заборгованість нарахована з урахуванням положень\~ст. 534 ЦК України\~щодо черговості погашення вимог за грошовим зобовязанням. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обовязку відповідач не виконував. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 1762 грн. судового збору.

Outcome: approved