Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що їй на праві приватної сумісної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право приватної власності та свідоцтвом про одруження. Даний житловий будинок позивач отримала у власність під час подружнього життя з чоловіком [PERSON], який помер [INFO]. разом з чоловіком позивач надала згоду на реєстрацію відповідача у житловому будинку, оскільки відповідач є її сином. Відповідач [PERSON] перестав жити в будинку з серпня 2012року, з того часу відповідач фактично не проживає в будинку майже два роки. На теперішній час позивач не бажає щоб у її житловому будинку був прописаний відповідач, який в добровільному порядку не бажає виписатись з житлового будинку. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача, за договором, [PERSON], надав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої в якості відповідача також вказується [PERSON], яка є дружиною [PERSON] та також прописана у вищевказаному житловому будинку, на позовних вимогах наполягав, суду надав пояснення відповідно до обставин викладених в позові. Відповідачі у судове засідання не з'явились, але, відповідно до оголошення в ЗМІ «Запорізька правда» №67 від 14 червня 2014 року, суд вважає їх повідомленими в установленому законом порядку, причина неявки суду не відома, заяв, клопотань до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. За адресою по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Проте, згідно довідки Чернігівської селищної ради від 10.04.2014 року, [PERSON] та [PERSON] з серпня 2012 року не проживають за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача за вищезазначеною адресою підтверджується довідкою депутата Сьомик С.М., за підписом сусідів: [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України член родини наймача може бути визнаний втратившим право користування житловим приміщенням у випадку його відсутності на спірній житловій площі більше шести місяців. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, які виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 р. зі змінами й доповненнями по справах про визнання наймача або члена його родини втратившим право користування житловим приміщенням (ст.71 ЖК України) суд повинен з'ясувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. У випадку їхньої поважності внаслідок неправомірного поводження інших членів родини), суд може продовжити пропущений строк. Оскільки докази щодо поважності причини відсутності відповідачем не надано, суд вважає за необхідне ухвалити рішення за наявними в справі матеріалами. Враховуючи, що житловий будинок по [ADDRESS]. належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], у будинку відповідачі по справі не проживають більше шести місяців, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved