Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагала визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Михайло-Лукашівської сільської ради, житловий будинок в с.Михайло-Лукашеве Вільнянського району Запорізької області, та земельну ділянку біля цього будинку. Як зазначив позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] померла її матір [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: земельна ділянка кадастровий номер 2321584500:01:001:0062 площею 1,00 га, розташована на території [PERSON] -Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1500 га, розташована по [ADDRESS] , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно її заповіту, за змістом якого позивачці заповідана земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства, 1/2 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки під ним. Позивачка своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити у нотаріальному порядку право власності виявилося неможливим через перешкоджання з боку відповідача. У зв`язку з цим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. позов підтримав частково в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства; в іншій частині вимог щодо визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки під ним, представник позивача просить залишити позов без розгляду, пояснивши, що розділ цього майна буде зроблений у нотаріальному порядку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявив про визнання позову в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до заяви представника позивача, позов [PERSON] в частині вимог про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки під цим будинком площею 0,1500 га, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд залишається без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Суд вважає, що в іншій частині вимог визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved