Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції; визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з матірю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]; стягувати з відповідача аліменти на\~ утримання дітей\~ у розмір 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з наступною індексацією зазначеного розміру, починаючи від дня пред"явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування вимог позивач вказала, що за останні роки спільного проживання між сторонами погіршились відносини та фактично шлюбні відносини припинені. Відповідач протягом року не надає коштів на потреби сім"ї та дітей. Крім того, позивач вважає, що неповнолітні доньки повинні проживати разом з нею, за адресою: [ADDRESS]. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с 43). Відповідач в судові засідання не завилявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на поштову адресу та розміщення оголошення на сайті Богунського районного суду м.Житомира (http://bg.zt.court.gov.ua) Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 47). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 46 (а.с. 39). Як передбачають статті 51 Конституції України\~ та\~24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з вказаним позовом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], 23.10.209 року народження, [PERSON], [INFO] (а.с. 13, 14). Відповідно до довідки Комунального підприємства «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради від 06.02.2018 року за №323 неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачем за адресою: м. Житомир, вул. Володимирська (Маяковського), 26, кв. 18 (а.с. 38). Зі змісту довідки громадської організації «Всеукраїнський рух «Сила права» від 05.12.2017 року за №15 вбачається, що доходи позивача за період з квітня 2017 року по листопад 2017 року становили 25531,58 грн. (а.с. 18). Статті 180, 181 СК України визначають обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Беручи до уваги, що неповнолітні діти проживають з позивачем; розмір доходів позивача; встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також враховуючи, що між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку сплати аліментів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved