Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] . Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.10.2013 року шлюб між ними розірвано. З цього часу відповідач із дітьми не бачиться та не піклується про них, не цікавиться життям дітей, фізичним і духовним розвитком, не спілкується із дітьми взгалі, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Рішенням Ізяславського районного суду від 31.10.2013 року із [PERSON] стягнуто на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 04.08.2014 року ВДВС Волноваського РУЮ відкрите виконавче провадження, однак аліменти боржником фактично не сплачуються. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за фактами вчинення домашнього насильства, вироком Волноваського районного суду Донецької області був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Згідно висновку органу опіки та піклування Острозької райдержадміністрації Рівненської області від 17.05.2019 року № 1575/01-31 враховуючи ті обставини, що відповідач декілька років ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків відносно дітей, комісія з питань захисту прав дитини Острозької райдержадміністрації вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, просила суд позбавити його батьківських прав. У судове засідання позивач не з`явилася, в заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач позов не визнав, та пояснив, що дійсно він дітей не бачив після розірвання шлюбу, з 2013 року, позивач йому перешкоджає у зустрічі з ними, у подальшому хоче спілкуватися з дітьми, приймати участь у їх вихованні, надавати матеріальну допомогу. Третя особа орган опіки та піклування Острозької райдержадміністрації Рівненської області направили заяву про розгляд справи без участі представника, висновок про доцільність позбавлення батьківських правпідтримуютьповністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 151 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За положеннями ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьком записано відповідача [PERSON] (а.с.12-13) Згідно висновку органу опіки та піклування Острозької райдержадміністрації Рівненської області від 17.05.2019 року № 1575/01-31 враховуючи ті обставини, що відповідач декілька років ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків відносно дітей, комісія з питань захисту прав дитини Острозької райдержадміністрації вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей. (а.с.18) Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Аналізуючи зібрані у справі докази встановлено, що відповідач, як мати дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно дітей, за увесь час з 2013 року дітьми не цікавився, тому слід позбавити його батьківських прав. Згідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved