Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» з позовом про стягнення страхового відшкодування в розмірі 41168,01 гривень, витрат на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку в сумі 800 гривень, пені в сумі 4712,49 гривень, судового збору в розмірі 466,81 гривень. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 26.06.2014 р. о 03 год. 40 хв. в м.Києві по вул..Бориспільській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітцубісі» д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва 22.07.2013 р. [PERSON] було визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія » Інкомстрах», куди позивач 30.08.2013 р. звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи. Для визначення вартості матеріального збитку позивач самостійно звернувся до експерта-оцінювача [PERSON] для визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням його транспортного засобу, оскільки Страхова компанія, де була застрахова цивільно-правова відповідальність відповідача, на його заяви не відреагувала, і відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мітцубісі» № 2502 від 07.07.2014 р., вартість матеріального шкоди становить 41168, 01 гривні. Позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимого чинного законодавства не вчинив дій щодо виплати страхового відшкодування протягом визначеного строку, хоча ним неодноразово надсилались письмові претензії щодо виплати страхового відшкодування, в зв»язку з чим на підставі ст..36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він просить стягнути з Страхової компанії пеню за період з 29.11.2013 р. по момент звернення до суду в розмірі 4712,49 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та надав свою згоду на постановлення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи, судові повістки повернулись до суду без вручення в зв»язку з тим що адресат вибув. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за відомою адресою. На підставі ст..ст.74, 76 ЦПК України відповідач належним чином вважається повідомленим про місце і час судового розгляду, в зв»язку з чим за згодою представника позивача, на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що 26.06.2014 р. о 03 год. 40 хв. в м.Києві по вул..Бориспільській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітцубісі» д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва від 22.07.2013 р. з урахуванням виправленої судом описки постановою від 27.08.2013 р., винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Згідно з ст.985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов»язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] [PERSON] була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» на підставі Полісу №АС/2086070.. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 30.08.2013 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши відповідні документи для здійснення страхової виплати. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до Звіту № 2502 від 07.07.2014 р., складеного експертом-оцінювачем [PERSON] з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Мутцубісі» д.н. [NUMBER] становить 41168,01 гривні. Відомості про розмір франшизи за страховим полісом на момент розгляду справи відсутні. Сума страхового відшкодування на день розгляду справи не була сплачена позивачу, оскільки з боку відповідача суду не надано доказів на спростування зазначених обставин. Отже, в силу Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик, а саме ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах», повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 41168,01 гривні. Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як зазначалось вище, позивач звернувся до Страхової компанії з заявою про страхове відшкодування 30.08.2013 р., тобто рішення про виплату страхового відшкодування повинно було бути прийнято і воно сплачено до 28.11.2013 р. Оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк своїх зобов»язань щодо виплати страхового відшкодування та не повідомила позивача про прийняте рішення, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Позивач просить стягнути пеню за період з 29.11.2013 р. по 22.08.2014 р. Розрахунок, наведений позивачем, відповідає вимогам чинного законодавста щодо нарахування пені, а тому може бути взятий судом до уваги. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів, сплачених про проведення оцінки з визначення вартості завданого матеріального збитку в розмірі 800 гривень, оскільки вони відповідають положенням ст.34.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі на користь позивача.

Outcome: approved