Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 липня 2013 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №3, від якого у них є син [PERSON] [INFO]. Крім того, просить суд залишити малолітню дитину [PERSON] [INFO] проживати разом із нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона мала в шлюбі "Удодік", а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати з оплати судового збору в розмірі 487,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відносини між нею та відповідачем почали поступово погіршуватись. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, розчарування. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. На даний час вони проживають окремо один від одного, а малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом із матір'ю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний на розірвання шлюбу, однак просив суд залишити малолітню дитину [PERSON] [INFO] проживати разом із ним, оскільки позивачка за дитиною погано доглядає, а також просив суд не стягувати з нього судові витрати з оплати судового збору, оскільки в нього немає грошових коштів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ухвалою суду від 06 листопада 2015 року провадження по вищевказаній справі було зупинено, надано сторонам один місяць строк для примирення до 07 грудня 2015 року, однак примирення між сторонами не відбулося. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають протягом тривалого часу, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів того, що позивачка неналежним чином доглядає за дитиною, суд залишає малолітню дитину [PERSON] [INFO] проживати разом із матір'ю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати з оплати судового збору в розмірі 487, 20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Outcome: approved