Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 28929.94 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 31.10.2008 року, а також понесених судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Проте, свої зобов»язання [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.09.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 28929.94 грн., яка складається із 3764.64 грн. заборгованості за кредитом; 23549.59 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 250.00 грн. - штрафу (фіксованої частини); 1365.71 грн. - штрафу (процентної складової), яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явилися; представник позивача в позовній заяві та в клопотанні, доданому до позову, просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового розгляду та заперечень на позов не надав; про виклик до суду сповіщався за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 31.10.2008 року позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 4000.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана відповідачем заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між [PERSON] та банком договір і згода на це засвідчена підписом відповідача в анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» (а.с.5). Відповідно до п.6.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та комісії (а.с.10). У відповідності до положень п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань передбачених договором більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту (а.с.10 зворотній бік). Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови вищевказаного кредитного договору щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 30.09.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 28929.94 грн., яка складається із 3764.64 грн. заборгованості за кредитом; 23549.59 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 250.00 грн. - штрафу (фіксованої частини); 1365.71 грн. - штрафу (процентної складової). Оскільки, згідно з умовами договору, укладеного між сторонами, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань більше, ніж на 120 днів, відповідач зобов»язався сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. + 5% від суми позову, а позивач звернувся до суду про стягнення фіксованої частини штрафу в розмірі лише 250.00 грн., то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача штрафу в розмірі вказаному у позові, оскільки не може вийти за межі позовних вимог. Останній платіж в рахунок кредитної заборгованості здійснено відповідачем у 2015 року (а.с.4 зворотній бік). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а тому, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про стягнення з нього 28929.94 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 31.10.2008 року обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору, який відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1046, 1048-1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved