Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернулась до суду з позовною заявою, яку було уточнено, та остаточно просить суд визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0124, що розташована за адресою [ADDRESS], становила 1/2; визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0140 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0125, що розташована за адресою [ADDRESS], становила 1/2; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0124, що розташована за адресою [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0140 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0125, що розташована за адресою [ADDRESS]; визнати за [PERSON], право власності на 0,1875 (75/400 = 1875/10000) частин в праві власності на будинок [ADDRESS], передати [PERSON], в порядку спадкування за законом на 0,1875 (= 75/400 = 1875/10000) частин в праві власності на будинок [ADDRESS], всі права та обов'язки забудовника, в тому числі: право здачі та введення об'єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності,право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок, з відповідною часткою надвірних будівель. Свої позовні вимоги позивач аргументує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON]. Спадкоємцями [PERSON] є його дочка [PERSON] та його дружина, [PERSON]. В період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було придбано нерухоме майно, а саме 29/100 частин спірного житлового будинку та 17/100 частин спірного будинку. Однак, згідно договору міни, [PERSON] обміняв належну йому на праві приватної власності однокімнатну приватизовану квартиру на 29/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Однокімнатна квартира в [ADDRESS], яка була предметом обміну на 29/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], належала [PERSON] на праві приватної власності у зв'язку зі здійсненою ним приватизацією на підставі свідоцтва про право власності на житло. З урахуванням викладених обставин, як вважає позивач за первісним позовом, 29/100 частин житлового будинку мають бути виведені зі спільного сумісного майна подружжя, а тому після смерті [PERSON] розподіляються між його донькою та дружиною по 1/2 частині. 17/100 частин житлового будинку ж належали подружжю на праві спільної сумісної власності, у зв'язку з придбанням під час шлюбу за спільні кошти. Тому після смерті [PERSON] мали б розподілитися наступним чином: 3/4 від 17/100 належать на праві власності його дружині (а після її смерті - її донці - [PERSON]), 1/4 - донці [PERSON] ([PERSON]). Оскільки дружина спадкодавця, що є спадкоємицею першої черги, померла, відповідачем по справі є спадкоємиця [PERSON] - [PERSON], яка після відкриття спадщини зберігає у себе правовстановлюючі документи на будинок [ADDRESS]. Так, у власність [PERSON] спільно з [PERSON] було отримано земельну ділянку площею 0,1500 га та земельну ділянку площею 0,0140 га, що розташовані за адресою [ADDRESS]. Тобто, [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка вказаних земельних ділянок. Після його смерті спадкоємці - дружина та донька - мали б отримати у власність по 1/4 частці спірних земельних ділянок. 17 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, яку в послідуючому уточнила, в якій просить суд визначити, що [PERSON] за життя належало право власності на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності подружжя від 17/100 частин жилого будинку [ADDRESS]; визнати за [PERSON], право власності на 27,25/100 частин жилого будинку [ADDRESS]; передати [PERSON], в порядку спадкування за законом, всі права та обов'язки забудовника на 27,25/100 частин жилого будинку [ADDRESS], в тому числі: право здачі та введення відповідної частини об'єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності, право на державну реєстрацію права власності на відповідну частину житлового будинку, з відповідною часткою надвірних будівель; визначити, що частка померлого [INFO]. [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.1500 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0124, що розташована за адресою: [ADDRESS], становила 1/2; визначити, що частка померлого [INFO]. [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0140 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0125, що розташована за адресою: [ADDRESS], становила1/2; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0.1500 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0124, що розташована за адресою: [ADDRESS]; Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0.0140 га, кадастровий номер 6325156700:00:008:0125, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначає, що 05 лютого 1972 року, її мати - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В період цього шлюбу ними було придбано нерухоме майно, а саме: 12 жовтня 1994 року за договором міни, [PERSON] поміняв належну йому однокімнатну приватизовану квартиру на 29/100 частин жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS]; 08 серпня 2000 року за договором купівлі-продажу придбав 17/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, у спільній сумісній власності подружжя перебувало 46/100 частин жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] спільно з [PERSON] була оформлена земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок [ADDRESS] Також за життя [PERSON], з дозволу Височанської селищної ради Харківського району Харківської області та згідно розробленого проекту забудови земельної ділянки, перебудував частину будинку, а саме 17/100 частин жилого будинку, яку він придбав по договору купівлі-продажу від 08.08.2000р., однак він не встиг оформити документи щодо здачі домоволодіння в експлуатацію та не оформив правовстановлюючі документи на нього. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги є його дочка - [PERSON] та його дружина - [PERSON]. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з 1/2 частки від 46/100 частин жилого будинку [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,1500га., та площею 0,0140га. У встановлений шестимісячний строк [PERSON] звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Отже фактично вона прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON], але не встигла її оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину. [INFO] [PERSON] померла, у зв'язку з чим відкрилася спадщина за законом, яка складається з 3/4 частки від 46/100 частин жилого будинку [ADDRESS] та земельних ділянок площами 0,1500га. та 0,0140га., при цьому частки співвласників в яких не визначені. Єдиною спадкоємицею спадкового майна після померлої [PERSON] є [PERSON], донька спадкодавця. У встановлений законом строк вона звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак видати їй Свідоцтво про право власності на спадщину за законом виявилося неможливим, у зв'язку з чим рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх прав. Крім того, у зв'язку з тим, що до складу спадкового майна входять дві вказані земельні ділянки, частки права власності в яких не визначені, це перешкоджає отриманню Свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса та потребує судового визначення часток. Сторони у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, визнання позовних та зустрічних позовних вимог (а.с.92-94). Височанська селищна рада Харківського району Харківської області надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати цивільну справу у відсутність їх представника та постановити рішення згідно чинного законодавства України (а.с.81). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 06.04.2010 р. [PERSON] помер [INFO]. (а.с.6). Спадкоємцями першої черги після його смерті є його дочка - [PERSON], та його дружина - [PERSON]. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з 1/2 частки від 46/100 частин жилого будинку [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,1500га. та площею 0,0140га. В період шлюбу між ними було придбано нерухоме майно, а саме 29/100 частин спірного житлового будинку на підставі договору міни від 12.10.1994 р. (48), та 17/100 частин спірного будинку на підставі договору купівлі-продажу № 884544 від 08.08.2000 р. (а.с.50). Однак, згідно договору міни, який посвідчений державним нотаріусом Третьої Харківської держаної нотаріальної контори Уманець О.В. 12.10.1994р., громадянин [PERSON] обміняв належну йому на праві приватної власності однокімнатну приватизовану квартиру,що знаходилась в [ADDRESS] на 29/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно доЗакону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Однокімнатна квартира в [ADDRESS], яка була предметом обміну на 29/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], належала [PERSON] на праві приватної власності у зв'язку зі здійсненою ним приватизацією, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 26.07.1993р., згідно Розпорядження № 11710 від 26.07.1993р., зареєстрованого у реєстрову книгу цього ж центру, а також зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1993р. за реєстровим № 17-5-2190. Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка також земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Так, у власність [PERSON] спільно з [PERSON] було отримано земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер 6325156700:00:008:0124 та земельну ділянку площею 0,0140 га., кадастровий номер 6325156700:00:008:0125, що розташовані за адресою: [ADDRESS], відповідно до Державних актів про право власності на землю ЯД № 029457 та ЯД № 029458.(а.с.59-60). Згідно зі ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власностіє спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, частки співвласників [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки є рівними, по 1/2 кожному. Таким чином, після смерті [PERSON], його донька - [PERSON] та його дружина - [PERSON], успадковують 1/2 частину земельних ділянок в рівних частках кожна, тобто по 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1500га. Та 1/4 частки земельної ділянки площею 0,0140 га. кожна. Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 63 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 1226 ЦК України передбачає, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до роз'яснень, які наведені в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки входять до складу спадщини. До спадкоємця переходять лише визначені майнові прав, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Листом ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. роз'яснено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Стаття 369 ЦК України закріплює, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно пункту 5 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю чоловіка, дружини є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 21.07.2014р. №1682/01.16 після померлого [INFO] [PERSON], який проживав в [ADDRESS] із заявами про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку звернулася дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON]. Заяви від інших спадкоємців до держконтори не поступали. 24 вересня 2010 року за реєстром № 2-2018 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку поточного рахунку з відсотками [NUMBER], карткового рахунку [NUMBER], що знадиться у відділенні Харківського РУ АТ «Родовід банк» та на 1/2 частку грошових вкладів з відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0113 Карків та в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0165 м. Харків на ім'я дружини померлого [PERSON]. 15 листопада 2010 року за реєстром № 2-2416 було видано свідоцтво про право на спадщину законом на 1/2 частку поточного рахунку з відсотками [NUMBER], карткового рахунку [NUMBER], що знаходяться у відділенні Харківського РУ АТ «Родовід банк» та на 1/2 частку грошових вкладів з відсотками та компенсаціями, щознаходиться в ТВБВ Ощадбанку№ 10020/0113 м. Харків та в ТВБВ «Ощадбанку» № 10020/0165 м. Харків на ім'я дочки померлого [PERSON]. (а.с.61). Згідно відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори на заяву [PERSON] від 04.08.2014 р. за № 3327/02-14, [PERSON], 1939 року народження, яка померла [INFO] постійно проживала та мешкала за адресою: [ADDRESS]. За матеріалами спадкової справи за № 883/2013, що зберігається у Восьмій Харківській державній нотаріальній конторі встановлено, що єдиною спадкоємицею спадкового майна є [PERSON] - донька спадкодавця. Чоловік спадкодавці - [PERSON], помер [INFO] і в іншому зареєстрованому шлюбі на день смерті спадкодавця не перебувала. Спадщину [PERSON] прийняла, так як була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем у квартирі та подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк. 04 серпня 2014 року за р. № 7-575, Восьма харківська державна нотаріальна видала [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно спадкодавця. Частка спадщини, яка залишилася неоформленою, складається із: земельної ділянки площею переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS], ? частки якої вона прийняла по спадщині після свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], але не встигла її оформити. Другу земельну ділянкуплощею 0,0140 га., передана для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] в ? частині вона прийняла по спадщині після свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], але не встигла її також оформити. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON], серії ЯД № 029457, виданого 22.04.2008р. Височанською селищною радою Харківського району Харківської області на підставі рішення 5 сесії 5 скликання Височанської селищної ради від 21.12.2006 р., площею 0,1500га., переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер якої 6325156700:00:008:0124. Співвласник вищевказаної земельної ділянки - [PERSON] та частки у спільній власності не визначені. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на [PERSON], серії ЯД № 029458, виданого 22.04.2008р. Височанською селищною радою Харківського району Харківської області на підставі рішення 5 сесії 5 скликання Височанської селищної ради від 21.12.2006 р., площею 0,0140 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 6325156700:00:008:0125. Співвласник земельної ділянки - [PERSON] та частки у спільній власності не визначені. Також, спадщина складається з 46/100 (сорока шести сотих) часток на житловий будинок № 39 (тридцять дев'ять) з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], 1/2 частку якого вона прийняла по спадщині після свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], але не встигла її оформити. Однак, померла зі своїм чоловіком [PERSON] під час шлюбу придбали 17/100 частин житлового будинку, але за життя згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, дружина не оформила право власності на свою частку як подружжя. Отже, враховуючи вищевикладене, Свідоцтво про право власності на 1/2 частку від 17/100 часток житлового будинку №39 (тридцять дев'ять) з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] не може бути видане на ім'я померлої [PERSON], оскільки це суперечить законодавству України. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved