Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №144. Через негативну поведінку відповідача, постійні сварки та бійки сторони проживають окремо. У шлюбі у них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач участі у житті неповнолітніх дітей не приймає, матеріально їх не підтримує, вихованням не цікавиться. Враховуючи те, що він працює за кордоном, має стабільний заробіток, фізично здоровий, немає іншої родини, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей,зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 5 листопада 2011 р.н . в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 5 січня 2018 року, до початку судового засідання подала до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме просила суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. Інших заяв та клопотань від сторін до суду не поступало, процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO] /а.с.6/, син [PERSON], 21 вересня 2009 р.н./а.с.7/ та син [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Діти перебувають на повному утриманні та вихованні позивачки, проживають разом з нею, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хустської міської ради від 23.03.2018 року. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Батько дітей працює за кордоном і має стабільний, але мінливий дохід, про що не заперечив в судовому засіданні його представник. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своїх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 /тисяча пятсот/ гривень до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Outcome: approved