Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить у стягнути з відповідача суму за договором банківського вкладу в розмірі 10 000 доларів США. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.11.2013 року його дружина [PERSON] уклала з відповідачем договір строкового банківського вкладу № 2630/45/143734 «Ваш святковий» строком на 92 дні, із щомісячною виплатою 10 % річних. На підставі даного договору нею було передано відповідачу 21 000 доларів США. Після закінчення строку дії договору на вимогу його дружини кошти повернуті не були. 27.02.2014 року між дружиною та відповідачем було укладено новий договір строкового банківського вкладу № 2630/45/162251 «Ваш Стабільний», на підставі даного договору дружиною було передано відповідачу 21 000 доларів США. Після закінчення строку дії договору, дружина письмово звернулась до банку з проханням повернути вклад, однак їй було відмовлено, натомість запропоновано повторно укласти договір. Оскільки грошова сума у розмірі 21 000 доларів США є спільною сумісною власністю ним та дружиною було вирішено укласти два договори банківських вкладів. На підставі договору банківського вкладу «Ваш динамічний» № 2630/45/186172 від 29.05.2014 року ним було укладено договір про передачу відповідачу 10 000 доларів США строком на 10 днів, із сплатою 6% річних. 10.06.2014 року він звернувся до банку із заявою з проханням повернути вклад. Однак, відповідач не видав належні йому кошти. В зв'язку із чим просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу. Позивач подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи , а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що між сторонами 29 травня 2014 року було укладено договір банківського вкладу «Ваш динамічний» № 2630/45/186172, відповідно до якого позивач передав відповідачу суму 10 000 доларів США терміном на 10 днів із сплатою 6 % річних, що стверджується копією договору. За умовами договору відповідач брав на себе зобов'язання на вимогу вкладника повернути позивачу вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти. 10.06.2014 року позивач звернувся із заявою на ім'я голови правління Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про повернення йому коштів у зв'язку із закінченням строку дії договору № 2630/45/186172. Однак, незважаючи на закінчення строку дії договору та вимогу позивача відповідач зобов'язання не виконав та не виплатив позивачу суму вкладу в розмірі 10 000 доларів США. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, відповідач не виплативши позивачу належну йому суму, не виконав взятих за договором зобов'язань, відтак, з нього слід стягнути суму внесеного вкладу в розмірі 10 000 доларів США, а тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, абз.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в сумі 1167 грн. На підставі ст. 526, 610, 625 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved