Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. В судовому засіданні позивач позов підтримав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що позивач є батьком двох дочок [PERSON] 2008 року народження та [PERSON] 2013 року народження. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачем , яка не дозволяє позивачу спілкуватися з ними, говорити по телефону та бачитися. Просить суд зобов?язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми, визначити графік спілкування по телефону щоденно з 18 00 год до 20 00 години та раз в місяць відвідувати та спілкуватися з дочками за місцем їх проживання. Відповідач проти задоволення позову не заперечила, зазначила, що позивач може спілкуватися з дітьми за телефонними номерами [NUMBER], [NUMBER] і раз в місяць бачитися з дітьми за місцем їх проживання в с.Котюрженці, однак позивач має її повідомити про приїзд завчасно. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечила. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснила, що службою у справах дітей встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] разом з матір?ю, бабусею та чоловіком матері. Умови проживання добрі, при спілкуванні з [PERSON] встановлено, що вона часто розмовляє з батьком по телефонну, однак часом вона не має бажання розмовляти, а її заставляють, бо батько наполягає. Орган опіки та піклування не заперечує проти задоволення позовних вимог, однак необхідно, щоб батько не наполягав на розмові, коли дитина не бажає. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та свідоцтвом про шлюбу відповідача). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання позивача в м.Чернігів , однак не проживають за місцем реєстрації з червня 2015 року. В судовому засіданні сторони визнали, що діти проживають разом з відповідачем в [ADDRESS] ( вказане підтверджується також висновком органу опіки та піклування від 14.03.2018 р). Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно довідки диспансерного відділення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні від 06.02.2018 року [PERSON] на обліку у лікаря- психіатра не перебуває, згідно характеристик за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався ( довідка МВС ). Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає необхідним позов задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved