overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення із відповідача суми заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справі. В своїх позовних вимогах позивач пояснив, що 11.05.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено кредитний договір № 006-19005-110511, відповідно до якого Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER], встановивши ліміт кредитної лінії на загальну суму у розмірі 100 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 7000 грн.. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином умов кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 9369 гривень 11 копійок, яка складається із: 9369 гривень 11 копійок - тіло кредиту, 00 гривень 00 копійок - прострочене тіло кредиту, 00 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками, 00 гривень 00 копійок - заборгованість за комісіями. Тому позивач просить суд стягнути із відповідача зазначену вище суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідач подала до суду заяву, у якій просить слухати справу у її відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № 006-19005-110511 від 11.05.2011 року, ПАТ "Дельта Банк" відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER], встановивши ліміт кредитної лінії на загальну суму у розмірі 100 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 7000 грн. строком на 364 календарні дні. Згідно розрахунку заборгованості, виданого ПАТ «Дельта Банк» станом на 09.10.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 006-19005-110511 становить 9369 гривень 11 копійок - тіло кредиту, 00 гривень 00 копійок - прострочене тіло кредиту, 00 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками, 00 гривень 00 копійок - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору та допустив заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем укладений 04.08.1990 року у відділі ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому УРСР, запис за № 788. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя не склалось, сторони припинили шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер. Сторони до суду не з"явились, позивач в письмовій заяві від 18.08.16р. просить розглядати справу без своєї участі, позов підтримує. Представник відповідача в письмовій заяві від 19.09.16р. просить розглянути справу без своєї участі та участі відповідача, не заперечує проти позовної заяви. Дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 4 серпня 1990 року сторони уклали шлюб у відділі ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому, запис за № 788. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] дружини [PERSON]. [INFO] року народилась донька [PERSON] , батьком якої є [PERSON], мати [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, шлюб носить формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі. В теперішній час сторони мешкають окремо в різних населенних пунктах Кіровоградської області. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 10 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 33. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб фактично розпався, спільне господарство не ведеться. Сторони до суду не з"явились, позивач в тексті позову просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в переданій телефонограмі від 19.09.16р. просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року народилась дитина [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний [PERSON], мати [PERSON] (а. с. 4) 10 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис № 33. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що шлюб фактично розпався через різні погляди сторін на подружнє життя, спільне господарство вони не ведуть, примирення між ними неможливе. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 25 лютого 2006 року у Куцівській сільській раді Новгородківського району Кіровоградської області, актовий запис №06. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, сімейні відносини та несумісність характерів. В судове засідання сторони не зявились, в телефонограмі від 18.05.18р. позивачка просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача наполягає на винесенні заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд зясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 лютого 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Куцівській сільській раді Новгородківського району Кіровоградської області за актовим записом №06. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 6). Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO] (а. с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Чернова". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 27 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області, запис за № 10. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя та шлюбні відносини на ґрунті чого в них постійно виникають сварки, шлюб фактично розпався. В судове засідання сторони не з"явились. Позивач в письмовій заяві від 11.05.17р. просить розглядати справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідач в письмовій заяві від 05.05.17р. позов визнає, просить розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Новгородківського районного управління юстиції, запис за № 10. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Сторони мають чотирьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. В теперішній час сторони мешкають за різними адресами, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачкою, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1036. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Дитина проживає з відповідачкою. Сторони до суду не з"явились, представник позивача в письмовій заяві від 07.11.16р. просить розглядати справу без участі позивача. Відповідач в письмовій заяві від 07.11.16р. просить провести судове засідання без її участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1036. Прізвища після одруження чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Під час шлюбу народилась дитина - [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що в теперішній час шлюб фактично розпався, сторони проживають окремо. Відповідач в письмовій заяві від 07.11.16р. позов визнала. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеною заявою, якою просив стягувати з відповідача аліменти на його користь на утримання малолітніх дітей. Сторони в судове засідання не з'явилися, проте від позивача та третьої особи по справі надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Третя особа просила позов задовольнити. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча остання була належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду та беручи до уваги той факт, що інші сторони не заперечують проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. За рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2014 року (а.с.9) відповідач позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.13), [PERSON], [INFO] (а.с.11), [PERSON], [INFO] (а.с.12), [PERSON], [INFO] (а.с.14). Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області №241 від 12 червня 2014 року, серед іншого, створено прийомну сім'ю на базі родини [PERSON] та [PERSON], відповідача та третьої особи по справі. На підставі вказаного розпорядження між головою Житомирської РДА з одної сторони та [PERSON], [PERSON] з другої сторони укладено договір про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї (а.с.3-4) Вищеописаним правовідносинам відповідають норми сімейного права. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Проаналізував вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки утримання дітей особою, що позбавлена батьківських прав є її приям та регламентованим законом обов'язком. Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеною заявою, якою просив суд стягувати з відповідача на аліменти на утримання малолітньої дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. Позов підтримує. Третя особа в даній справі також спрямувала до суду заяву, якою, серед іншого, просила проводити слухання справи у свою відсутність. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча остання була завчасно та належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2014 року (а.с.4) відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина, [PERSON], [INFO] (а.с.3). Батько малолітнього [PERSON] записаний відповідно до ст. 135 СК України. Розпорядженням голови Житомирської РДА від 12 червня 2014 року опікуном над малолітнім [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.6). Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, заява підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 157 в будинку № 253 по пр. Миру в м. Чернігові у звязку з відсутністю останнього в ній більше шести місяців без поважних причин. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] колишній чоловік позивача відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає з січня 2017 року, що підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.06.07.2017 року (а.с. 4). Згідно із довідкою КП "Чернігівське МБТІ" від 24.10.2017 року № 643 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2017 року № 101715084, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. Свідок [PERSON] повідомила суду про те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає в кварирі давно, бачила його останній раз на Новий рік, а з перших чисел січня 2017 року. він пішов та не повертався. Свідок [PERSON] повідомиал суду, що відповідач не проживає в спірній квартирі вже 10 років, декілька разів бачила його восени 2016 року, після того не бачила його у спірній квартирі та біля будинку. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не проживає в [INFO] понад шість місяців, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Також на користь позивача з вілповідача належить стягнути судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

позивач звернувся із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 40 в будинку № 52 по вул. Генерала Фікселя в м. Чернігові у звязку з відсутністю останнього в ній більше ніж рік без поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, \~про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS], окрім позивача зареєстрований також її син відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2602 від 03.07.2017 року (а.с. 4). В акті про фактично проживаючих осіб від 27.06.2017 року зазначено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та мешкає [PERSON], [INFO], разом з нею зареєстрований, але не мешкає з жовтня 2000 року її син [PERSON], [INFO] (а.с. 3.) Право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване, що підтверджуєтьмся довідкою КП "Чернігівське МБТІ" від 24.10.2017 року № 641 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 102188059 від 01.11.2017 року. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, пояснили, що відповідач не проживає в [INFO] з 2000 року, його не бачили ні в квартирі ні біля будинку, в квартирі відсутні його речі. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні на підставі акту від 27.06.2017 року та на підставі показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], встановлено, що [PERSON] не проживає в [INFO] понад шість місяців, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved