Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на навчання за період з 2009 року по 2015 рік у розмірі 65 164,00 грн.; суму виплаченої стипендії за період з 2009 року по 2015 рік у розмірі 53 583,95 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідач 17 липня 2009 року була зарахована до Одеського Національного медичного університету на спеціальність «педіатрія», уклала угоду № 600 про навчання за кошти державного бюджету з зобов`язанням після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менше ніж три роки (замість чого абітурієнт отримує вищу освіту безкоштовно). У 2015 році [PERSON] закінчила Університет та отримала розподіл для проходження інтернатури до Комунальної установи «Тарутинський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Березине Управління охорони здоров`я на посаду лікаря-загальної практики - сімейного лікаря. [PERSON] було звільнено з посади лікаря-інтерна Амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Тарутине за прогули без поважних причин згідно з п.4 ст.4 КЗпП України. Наказом Одеського націонельного медичного університету № 130-о від 11.04.2017 року, лікаря-інтерна [PERSON] було відраховано з ІІ року очної частини у зв`язкі із пропуском більше 30% занячть без поважних причин. Відповідно до розрахунків економічного відділу Університету, за весь період з 2009 по 2015 рік сума витрат на навчання у розмірі 65 164,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченої стипендії за період з 2009 року по 2015 рік у розмірі 53 583,95 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 липня 2009 року [PERSON] була зарахована до Одеського Національного медичного університету на спеціальність «педіатрія», уклала угоду № 600 про навчання за кошти державного бюджету з зобов`язанням після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менше ніж три роки (замість чого абітурієнт отримує вищу освіту безкоштовно). У 2015 році [PERSON] , закінчила Університет та отримав розподіл для проходження інтернатури до Університет та отримала розподіл для проходження інтернатури до Комунальної установи «Тарутинський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Березине Управління охорони здоров`я на посаду лікаря-загальної практики - сімейного лікаря. Відповідно до Наказу КУ "Тарутинський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги" № 39-к від 31.03.2016 року, [PERSON] було звільнено з посади лікаря-інтерна Амбулаторії загалної практики сімейної медицини смт. Тарутине за прогули без поважних причин згідно з п.4 ст. 4 КЗпП України. Наказом Одеського національного медичного університету № 130-о від 11 квітня 2017 року, лікарня-інтерна [PERSON] було відраховано з ІІ року очної частини з 01.03.2017 року у зв`язку з пропуском бульше 30% занять без поважних причин. Відповідно до розрахунків економічного відділу Університету, за весь період з 2009 року по 2015 рік сума витрат на навчання [PERSON] (без урахування стипендіального фонду) складає 65 164 грн. Згідно з розрахунками Університету за період навчання з 2009 року по 2015 рік відповідачу була виплачена стипендія у розмірі 53 583,95 грн. Укладаючи угоду з вищим навчальним закладом про надання освітніх послуг за державним замовленням, особа (абітурієнт) бере на себе відповідні зобов`язання, які випливають із вимог нормативно-правових актів в даній сфері і передбачені самими угодами про надання освітніх послуг, а саме зобов`язання після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менш ніж три роки (замість чого отримують вищу освіту безкоштовно). Вступаючи, на навчання за державним замовленням та укладаючи відповідну угоду, особа-абітурієнт є обізнаною із фактом необхідності проходження інтернатури та відпрацювання певного строку після закінчення навчання. Відповідно до п. 1.1 Положення Міністерства охорони здоров`я України про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників всіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів незалежно від підпорядкування та форми власності, після закінчення якої їм присвоюєтеся кваліфікація лікаря (провізора) спеціаліста певного фаху. Інтернатура проводитися в очно-заочній формі навчання на кафедрах медичних (фармацевтичних) вищих закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів і закладів медичної (фармацевтичної) післядипломної освіти (надалі вищих закладів освіти) та стажування в базових установах і закладах охорони здоров`я (п. 1.4 Положення). Відповідно до п. 2.2.3, Угоди № 410, студент зобов`язуєтеся прибути після закінчення університету на місце працевлаштування за направленням МОЗ України і відпрацювати не менше 3 років після закінчення інтернатури. В разі відмови їхати на працевлаштування за рішенням МОЗ України або відмови відпрацьовувати не менше 3 років відшкодовувати до державного бюджету повну вартість навчання, у встановленому порядку. Відповідно до п. 2.2.5. Угоди № 157 студент, що вступив до Університету за цільовим направленням УОЗ, незалежно від умов, після закінчення університету зобов`язуєтеся відпрацьовувати за місцем призначення згідно з направленням не менше трьох років. Відповідно до п. 5.1 Угоди № 157, за невиконання або неналежне виконання умов даної Угоди сторони несуть майнову громадянську відповідальність у відповідності з діючим законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних вищих навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. Відповідно до ч. 2 ст. Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», одним з основних важелів здійснення державної політики у сфері науково-технічної діяльності є бюджетне фінансування. На виконання Указу Президента від 23 січня 1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», в редакції Указу Президента від 16 травня 1996 року №342, відповідно до ст. 65 Закону України «Про вищу освіту» та ст. 197 Кодексу законів про працю України було розроблено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 22 серпня 1996 року № 992. Пунктом 4 вищенаведеного Порядку визначено, що керівники навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Відповідно до п. 8 Порядку, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом, після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (п. 14 Порядку). Відповідно до розрахунків економічного відділу університету, за весь період з 01.09.2009 року по 30.06.2015 рік сума витрат на навчання [PERSON] , (без урахування стипендіального фонду) складає 65 164,00 грн. Згідно з розрахунками Університету за період навчання з 2009 року по 2015 рік відповідачу була виплачена стипендія у розмірі 53 583,95 грн. Зазначені положення нормативно-правових актів, щодо відшкодування випускниками вартості навчання в разі неприбуття (не відпрацювання впродовж трьох років за місцем розподілу) закріплені також Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року №367 «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved