Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернулася з позовом та просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який зареєстрований 20 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №20. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутністю взаєморозуміння і взаємоповаги, виникненням частих сварок, які відбувалися у присутності дитини, із застосуванням нецензурної лексики з боку відповідача. Тривалий час сторони живуть кожен своїм окремим життям та інтересами. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, в письмовій заяві від 01.02.2019 року позивачка просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в заяві від 01.02.2019 року, також просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень немає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як визначено в ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №20. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 10). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін подружнє життя не склалося, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду, у разі задоволення позову, підлягають стягненню на його користь із відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 352, 40 грн. (704,80 грн. х 50 %). Згідно п.9.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 07.01.2018 року позивач звільнений від сплати судового збору. Тому, на підставі ч. 6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України судовий збір в сумі 352,40 грн. стягується з відповідача на користь держави, а інша частина компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved