Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що з 04.08.2006 перебувала у шлюбу з відповідачем, від якого у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2010 шлюб між сторона розірвано. Відповідач добровільно ні матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ні не допомагає фізичною працею. Позивачка є інвалідом ІІІ групи, на сьогодні є безробітною, а тому звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 10.04.2019 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Такою ухвалою запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. У поданому відзиві на позовну заяву зазначає, що позовні вимоги визнає частково в сумі 400 гривень, так як є інвалідом ІІІ групи, єдиним його стабільним доходом є пенсія в розмірі 1500 гривень, про що додав довідку (а/с 24). Стверджує, що доводи позивачки про його бездіяльність, як батька, є не правдивими, оскільки проводив дозвілля з дочкою, купував речі. Те, що його спілкування з дитиною припинилось, ініціатива позивачки. Щодо тверджень позивачки про його нерегулярний, мінливий дохід, то це є творча праця, яка залежить від його стану здоров`я та можливих замовлень, а тому таке не можна віднести до мінливого доходу. Крім цього, його стан здоров`я є незадовільний, страждає сердечним захворюванням та йому протипоказана важка фізична праця, нервово - психічне навантаження, тощо, що тягне за собою значні витрати на лікування. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а/с 3). Згідно рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2010 шлюб між сторона розірвано (а/с 4). Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно копії пенсійного посвідчення [NUMBER], [PERSON] є інвалідом ІІІ групи (а/с 8). Зі змісту позовної заяви та не заперечується відповідачем у відзиві на позов вбачається, що дочка сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зазначене свідчить про те, що матеріальне становище позивачки, яка є безробітною, отримує лише пенсію по інвалідності, та має на утриманні неповнолітню дитину, не може забезпечити належний рівень життя дитини. Відповідач зазначає, що його єдиним джерелом доходів на даний час є лише пенсія по інвалідності. Даний факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи по суті (а/с 243-26), як і те, що у зв`язку з загальним захворюванням йому протипоказана важка фізична праця та нервово-психічні навантаження, нічні зміни,відрядження (а/с22). Поряд з тим відповідач у відзиві підтвердив те, що інколи має додатковий заробіток, хоч і не на постійній основі. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить діти сторін у справі, становить: з 1 січня 2019 року - 2027 грн.,з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частинах, тому суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі повинен становити половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, яка утримує дитину, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, враховуючи пріоритетність прав дітей на достатнє забезпечення їх потреб, той факт, що відповідач є інваліда ІІІ групи, проте є працездатною особою, має можливість працювати, отримувати дохід, має обов`язок щодо належного утримання своєї неповнолітньої дитини, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі по 2000 грн. на утримання дитини щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити їй прожитковий мінімум, визначений державою. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved