Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №4. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог вказав, що одруження виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами не ведуть спільного життя та не підтримують шлюбних відносин. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки шкодить інтересам позивача, який на примирення не згідний. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, оскільки на даний час проживає та працює за кордоном просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2009 року у виконкомі Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис за №4. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню, так як сторони однією сім`єю не проживають тривалий час, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved