Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнати право власності визнати договір купівлі-продажу приміщення квартири спільного заселення, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 22.4 кв.м., житловою площею 16.4 кв. м., кухні площею 1.8. кв.м.; ванної кімнати площею 0.7. кв.м.; вбиральні (поєднаної) площею 0.4 кв.м.; коридору 1.8 кв.м.; вбудованої шафи 0.4.кв.м.; балкону (тераси) 0.9 кв.м., укладеного на Товарній біржі «Ізумруд» за № 2103 від 08 серпня 1997 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , дійсним; визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на приміщення квартири спільного заселення, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 22.4 кв.м., житловою площею 16.4 кв. м., що складається з: 1 кімнати житловою площею 16.4 кв.м.; кухні площею 1.8. кв.м.; ванної кімнати площею 0.7. кв.м.; вбиральні (поєднаної) площею 0.4 кв.м.; коридору 1.8 кв.м.; вбудованої шафи 0.4.кв.м.; балкону (тераси) 0.9 кв.м.; стягнути з Херсонської міської ради Херсонської області на користь [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1690 грн. 80 коп. В обґрунтування позову зазначила, що вона 08.08.1997р. придбала квартиру спільного заселення [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого товарною біржею «Ізумруд» та 08.08.1997р. здійснена реєстрація в Херсонському бюро технічної інвентаризації в книзі №99 за реєстровим №39121. Згодом вона звернулася до державного реєстратора для державної реєстрації права саме на це приміщення квартири спільного заселення, то їй було відмовлено у державній реєстрації. У рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень вказано, що за документом, який підтверджує право власності на квартиру не можливо встановити, на яку саме частку квартири виникає право власності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивача та її представник не з`явилися, представник позивача надала заяву про уточнення позовних вимог, просила визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на приміщення квартири спільного заселення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 22,4кв.м., житловою площею 16,4кв.м., кількістю кімнат одна, які підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи товарна біржа «Ізумруд» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Херсонська міська рада Херсонської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно 08.08.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №2103, за умовами якого [PERSON] передає частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 22,4кв.м., житловою площею 16,4кв.м., кількістю кімнат одна у власність [PERSON] . Вказаний договір купівлі-продажу укладено на Товарній біржі "Ізумруд", зареєстрований на товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний №2103; 08.08.1997р. зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації в книзі №59 за реєстровим №39121. 15.05.2018 року державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки документ, що підтверджує право власності на квартиру не можливо встановити, на яку саме частку виникає право власності у заявника. Отже державним реєстратором не встановлено відповідність заявлених прав поданих документам. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України\~від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі - продажу будинку було укладено 19 травня 1994 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм\~Цивільного кодексу\~Української PCP в редакції 1963 року. Відповідно до\~ст. 153 ЦК\~Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до\~ст. 224 ЦК\~Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1\~ст. 227 ЦК\~Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч. 2\~ст. 47 ЦК\~Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3\~ст.9 ЖК України\~громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12\~Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами\~ЦК України\~(в редакції від 1963 року) та\~Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі - продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами\~Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. В той же час, при укладанні договору купівлі-продажу будинку сторони керувались\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно\~ст. 41 Конституції України\~гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Таким чином, оцінивши в сукупності дослідженні в судовому засіданні докази в межах заявленого позову, враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.08.1997р., укладеним на товарній біржі «Ізумруд», крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання за [PERSON] права власності.

Outcome: approved