Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 26.05.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №490940670. Відповідно до умов даного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 16809,30 грн., строком до 26.05.2015 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 16809,30 грн. У свою чергу відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 23.02.2016 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом - 16809,30 грн., за відсотками - 2295,17 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків по поверненню кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору відповідачу нараховано неустойку - штраф, який станом на 23.02.2016 року складає 1600 грн. На виконання умов договору відповідачу позивачем була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але відповідачем вона не виконана, таким чином позивач вважає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 26.05.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №500473982. Відповідно до умов укладеного договору відповідачем отримано кредит у розмірі 16809,30 грн. За умовами договору відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 39,9% річних, повернути кредит в строк до 27.05.2020 року та у відповідності до п. 2.6 договору здійснювати щомісячно платежі з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, річними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до договору , та є його невід'ємною частиною. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за договором щодо повернення їх банку належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 23.02.2016 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом - 16809,30 грн., за відсотками - 2295,17 грн. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту. Відповідач [PERSON] як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобов'язання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624 ЦК України спричиняє наслідки: -наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості за кредитом; -наявність у банківської установи права вимагати сплати процентів, належних банку; -наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплати суму боргу. Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 20704,47 грн.. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved