Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником житлового будинку з господарськими спорудами за адресою смт. Рокитне вул.. Жовтнева, 264 а Київської області, де зареєстрований він та його сім» я. Окрім зазначених осіб в належному позивачеві будинку зареєстрований [PERSON], [INFO]. [PERSON] не проживав у зазначеному будинку, однак продовжує бути зареєстрованим за вказаною адресою, що порушує права позивача, оскільки він сам здійснює комунальні платежі із врахуванням відповідача та несе значні фінансові витрати за відповідача. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул.. Жовтнева, 264 а, смт. Рокитне Київської області, та зобовязати Рокитнянську селищну раду Київської області зняти з реєстраційного обліку - [PERSON]. На виконання ухвали суду представником позивача було усунено недоліки позовної заяви та до відкриття провадження у справі подано позовну заяву в якій позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул.. Жовтнева, 264 а, смт. Рокитне Київської області. Позивач в судове засідання не з"явився, був повідомленим належним чином. Представник позивача в судове засідання з"явилася, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та докази надані під час судового розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Рокитнянської\~селищної ради\~Київської області\~в судове\~засідання не\~зявилася,\~ на адресу суду надіслано листа з проханням розглядати справу без представника селищної ради та зазначено, що при вирішенні спору по суті селищна рада покладається на розсуд суду за наявними у справі матерілами та доказами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши отримані у справі письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що жилий будинок за адресою: вул.. Жовтнева, 264 а, смт. Рокитне Київської області в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами належить [PERSON] на праві особистої власності, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 13.11.1997 року, за реєстром №4754 (а.с.6). Згідно запису в будинковій книзі, відповідач [PERSON] , [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] а, смт. Рокитне Київської області, що також підтверджується довідкою (виписка з домової книги про склад та прописку) за №110 від 10.01.2018 року (а.с.10) , де вказана дата прописки - 18.12.2009 року, родинні звязки не вказані. 12 грудня 2017 року був складений акт обстеження матеріально-побутових умов, комісією в складі депутата Рокитнянської селищної ради Київськї області [PERSON] та сусідів [PERSON] і [PERSON], згідно якого комісія підтвердила, що [PERSON] за адресою: вул.. Жовтнева, 264 а, смт. Рокитне Київської області не проживає, зі слів власника, протягом 7 років він з [PERSON] звязків немає і встановити його знаходження не має можливостіь (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії Б № 019810 від 03.05.2017 року. Під час допиту свідки [PERSON] та [PERSON]\~показали те,\~що у\~вказаному будинку\~відповідач [PERSON]\~не проживав,\~вони ні\~його,\~ні його\~речей ніколи\~там не\~бачили. \~\~\~\~Крім того, будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач несе витрати на оплату комунальних послуг, витрати по утримання будинку та прибудинкових територій тощо, матеріали справи не містять. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст.\~316\~Цивільного кодексу\~України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Оскільки, як встановлено, відповідач не був та не є членом сім'ї позивача, положення Житлового кодексу\~Української РСР до спірних правовідносин не можуть застосовуватися, при вирішенні спору, тому слід керуватися нормами Цивільного кодексу України. Згідно положень ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України та ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16). Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником, як передбачено приписами частини 1 статті 405 ЦК України. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз'яснення, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховного Суду України 05.11.2014 під час розгляду справи № 6-158цс14, аналіз правових норм статей 383, 391, 405\~ЦК України та 156 ЖК УРСР дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. З огляду\~на встановлені\~судом обставини,\~суд дійшов\~до висновку,\~щодо наявності перешкод у користуванні власником [PERSON] своєю власністю, а саме: будинком, що знаходиться за адресою: 09601, вул.. Жовтнева, 264 а, смт. Рокитне Київської області, зі сторони [PERSON]. З огляду на викладене та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки одноосібним власником будинку по вул.. Жовтнева, 264 а, смт. Рокитне Київської області є позивач, членом сім'ї якого відповідач не є, а його реєстрація за цією адресою становить перешкоди у реалізації позивачем його права власності на об'єкт нерухомого майна. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704- 80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок)грн.

Outcome: approved