Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Бахмацької міської ради про визнання за кожним права власності за набувальною давністю по 1/36 частині житлового будинку та господарських будівель, розташованих в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Жовтневій,80. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько [PERSON] та дідусь [PERSON] та [PERSON] [PERSON] залишив у спадок 1/4 частину вищевказаного домоволодіння, яку прийняли позивач по справі - [PERSON], мати [PERSON] та [PERSON]О [PERSON] та мати померлого [PERSON], отримавши по 1/12 частині вказаної нерухомості. Після смерті 11.03.1989 року [PERSON], спадщину фактично прийняли позивач по справі [PERSON] і мати позивачів [PERSON] та [PERSON]О [PERSON], оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, проте син [PERSON] [PERSON] у встановлені строки подав нотаріусу відповідну заяву і йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, про що позивачам стало відомо в ході судового розгляду заяви [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. Окрім того, позивач по справі [PERSON] і мати позивачів [PERSON] та [PERSON]О [PERSON], успадкували по 3/8 частині житлового будинку та господарських будівель, розташованих в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Жовтневій,80 після смерті їх матері [PERSON] [PERSON] померла 04.04.1991 року, її діти [PERSON] та [PERSON]О позивачі по справі прийняли спадщину після її смерті, отримавши 04.04.2014 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/24 частин вищевказаного домоволодіння, тобто на 11/48 частин кожен.З огляду на те, що [PERSON], також помер, спадщину після його смерті у виді 1/12 частини спірної нерухомості ніхто не прийняв, позивачі добросовісно набули її і більше 10 років відкрито володіють нею, тому просять суд визнати за ними право власності за набувальною давністю за кожним по 1/36 частині житлового будинку та господарських будівель, розташованих в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Жовтневій,80. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з вищевикладених підстав. Позивачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як було встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12.01.1972 року було визначено ідеальні частки у праві власності на будинок, розташований в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Жовтневій, 92 за [PERSON] - 3/4 частини і [PERSON] - 1/4 частина (а.с.4). Згідно матеріалів інвентарної справи на спірну нерухомість, зокрема з довідки характеристики станом на серпень 1994 року, вбачається, що домоволодінню № 92 по вул. Жовтневій в м.Бахмачі Чернігівської області, присвоєно №80. [PERSON] померла 25.04.1987 року (а.с.11), спадщину після її смерті у виді 3/4 частин вищевказаного будинковолодіння прийняли позивач по справі [PERSON] та мати позивачів [PERSON] та [PERSON]О [PERSON], успадкувавши по 3/8 частині спірної нерухомості (а.с 6). [PERSON] помер 18.07.1988 року (а.с.12), спадщину після його смерті у виді 1/3 частини будинку та господарських будівель прийняли позивач по справі [PERSON], мати позивачів [PERSON] та [PERSON]О [PERSON], та мати померлого [PERSON], успадкувавши по 1/12 частині спірної нерухомості (а.с.5,7). Згідно копії актового запису про смерть № 15 від 05.04.1991 року вбачається, що [PERSON] померла 04.04.1991 року; її діти [PERSON] та [PERSON]О позивачі по справі після її смерті успадкували та зареєстрували право власності кожен на 11/48 частин вищевказаного житлового будинку (а.с.9,27,28). 11.03.1989 року померла [PERSON], яка є матір»ю [PERSON]М (а.с.5,13); спадщину після її смерті прийняв [PERSON], котрий 21.10.1999 року отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.10). [PERSON] помер 28.02.1998 року, що підтверджується копією запису акта про смерть № 54 від 02.03.1998 року. Згідно повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 1167/01-16 від 08.06.2015 року вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті (а.с.52). Згідно рішення про державну реєстрацію прав вбачається, що 24.12.2010 року за [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину від 13.08.2010 року та від 13.12.2010 року було зареєстровано право власності на 11/24 частин житлового будинку та господарських будівель в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Жовтнева,80 (а.с.26). Згідно копії технічного паспорта на спірну нерухомість, вбачається, що його замовником є [PERSON] (а.с.21). З матеріалів справи вбачається, що незареєстрованою є 1/12 частина житлового будинку та господарських будівель в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Жовтнева,80. Згідно ст. 319 ЦК України - власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Отже, позивачі є добросовісними набувачами житлового будинку і господарських будівель, розташованих в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул.Жовтневій, 80, на даний час відкрито безперервно з дня смерті спадкодавців, більше 10 років, тобто протягом тривалого часу, володіють вказаною нерухомістю, ставляться до неї як для власної, зареєстрували за собою право власності на успадковані її частини, виготовили технічний паспорт на будинковолодіння, їх доводи підтверджені письмовими доказами, які є достовірними, і сумніву у суду не викликають, у зв'язку з чим, їх позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 319,322, 344 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved