Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01.02.2011року по 01.02.2014 року в сумі 369 грн.13к., інфляційні втрати в сумі 00 грн.28к., та три відсотка річних від простроченої суми в сумі 15 грн.12 к., посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг по газопостачанню згідно з договором та повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані йому та членам його сім*ї послуги, але протягом тривалого часу сплачує надані послуги в не повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що ПАТ «Харківміськгаз» наразі не є поставщиком послуг з газопостачання та на його погляд , не має права стягувати плату за наданий газ. Крім того, посилається на те, що його син [PERSON], який проживає разом з ним та є членом його родини є працівником Державної пенітенціарної служби України Харківської виправної колонії №43 та користується пільгами відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію» і має 50-відсоткову знижку на оплату комунальних послуг. Треті особи в судове засідання не з*явилися. Повідомлялися належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомили. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази та оцінивши надані докази в сукупності, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити . Як встановлено судом, відповідач та члени його сім*ї треті особи по справі зареєстровані та проживають в [INFO], яка обладнана газовими приладами та пристроями. Відповідно до договору №1007005082 від 15.08.2012 року ПАТ «Харківмісьгаз» надає [PERSON], членам його сім*ї та іншим особам, зареєстрованим в квартирі, а [PERSON] як споживач зобов*язується оплачувати своєчасно та в повному обсязі надані послуги з газопостачання ( а.с.5-8). Позивачем в період з 01.02.2011року по 01.02.2014 року надавалися, а відповідачем та членами його сім*ї споживалися надані послуг из газопостачання. Згідно ст. 20 Закону Украіни Про житлово- комунальні послуги, Правил надання населенню послуг з водо-тепло-постачання і водовідведення, затверджених Постановою КМ Украіни, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін сплачувати надані послуги. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов*язковим до виконання сторонами. Відповідач в порушення вимог договору не в повному обсязі сплачував надані йому та членам його сім*ї послуги з газопостачання в період часу з 01.02.2011року по 01.02.2014 року. Як вбачається з довідки за зазначеною квартирою рахується борг за надані послуги за період з 01.02.2011року по 01.02.2014 року в сумі 369 грн. 13 к. (а.с.64). Відповідно до п.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приведеного розрахунку інфляційні втрати склали в сумі 00 грн.28к., а три відсотка річних від простроченої суми склали 15 грн.12 к. Позивачем не пропущений строк позовної давності, так як позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги газопостачання за період з 01.02.2011року по 01.02.2014 року і 24.02.2014 року такий наказ Орджонікідзевським райсудом м.Харкова був виданий. Однак, в подальшому ухвалою суду від 26.03.2014 року судовий наказ скасований (а.с.10). Пред*явлення заяви про видачу судового наказу відповідно до ст.264ч.2,3 ЦПК України перервав перебіг строку позовної давності. Однак з урахуванням загального строку позовної давності три роки до пред*явлення позивачем вимоги до відповідачів, яка реалізована шляхом видачі судом судового наказу, то позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 01.02.2014 року і 24.02.2014 року. Доводи відповідача про те, що позивач є неналежним судом до уваги не приймаються, оскільки на той період часу, за яким стягується заборгованість, послуги надавалися ПАТ «Харківміськгаз». Доводи відповідача про те, що позивачем неправильно розрахована суму боргу, оскільки слід застосувати 50-процентну знижку на комунальні послуги, яка надається його сину, як працівнику міліції не приймається судом до уваги з наступних підстав. Сторонами не оспорюється той факт, що третя особа по справі [PERSON] є членом сім*ї позивача, проживає в квартирі, за якою надаються послуги з газопостачання і на спірний період є працівником ХВК №43 і відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію» має право на 50-відсоткову знижку по оплаті комунальних послуг (а.с.51). Отже, у даній справі, правовідносини сторін, які виникли з приводу забезпечення державою соціального захисту працівника міліції у вигляді надання йому 50-процентної знижки з оплати за послуги газопостачання у спірний період з 01.02.\~2011 року до 01.02. 2014 року, регулювалися нормою частини четвертої статті 22 Закону України\~\~«Про міліцію» у редакції від 20 грудня 1990 року. 01.04.2014 року вступили в дії зміни до ст.22 Закону України «Про міліцію». Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 року. Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року №426, відповідно до положень якого пільги, компенсації і гарантії, на які згідно із законом мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу (далі - пільговики), щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія тощо), безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту (крім таксі) та автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу пільговика (сімї пільговика в розрахунку на одну особу) за попередні шість місяців (далі - середньомісячний дохід) не перевищує величини доходу, що дає право на податкову соціальну пільгу, визначеної відповідно до підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України . Пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики (далі - пільги), надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд у розмірі грошового еквівалента пільг, визначеного відповідно до цього Порядку. Відшкодування зазначених витрат провадиться щомісяця або раз на квартал за рішенням керівника установи. 3. Видатки на відшкодування витрат за надані пільговику (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури) послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Зазначені кошти передбачаються в кошторисах установ згідно з кодом економічної класифікації (КЕКВ) 2730 "Інші виплати населенню". 5. Для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи заяву, довідки про розмір грошових доходів членів сімї за попередні шість місяців, копії документів, що підтверджують родинні звязки, копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування (абзац другий пункту 2 цього Порядку), а також довідку про склад сім'ї (раз на рік). Отже, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що 50-відсоткова знижка оплати послуг, гарантована державою, повинна була надаватися саме державою за рахунок бюджетних коштів у спосіб та в порядку, визначеними вище наведеними законами та підзаконними актами, як то Постанова Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року №426за місцем роботи пільговика, а не ПАТ «Харківміськгаз». Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані і тому суд їх задовольняє. В порядку ст. 88 ЦПК Украіни з відповідача стягується судовий збір на користь позивача в сумі 243 грн.60 к.

Outcome: approved