Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що 23 листопада 2017 року між нею та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за яким вона набула у власність зазначену квартиру. За умовами укладеного між ними договору (п. 8), відповідач був зобов'язаний до 26 листопада 2017 року знятись з реєстрації у квартирі. Проте не зважаючи на власні зобов'язання, з реєстрації він знятий не був. Реєстрація відповідача у її квартирі означає наявність у нього права нею користуватись та фактично покладає на неї обов'язки щодо сплати додаткових комунальних витрат, що є неприпустимим, адже з дати укладення між нею та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, останній не має до квартири жодного правового відношення. Крім того, останній є громадянином Російської Федерації та станом на сьогодні зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності та винести рішення на розсуд суду. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 листопада 2017 року (а.с. 8-9) та довідкою № 1/38612 від 27 листопада 2017 року про реєстрацію та склад сім'ї (а.с. 29). Відповідач, який не є членом сім'ї позивача, зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 10-11), копією паспорта громадянина Російської Федерації [PERSON] (а.с. 12-17), довідкою від 30 жовтня 2017 року (а.с. 18). Представник відповідача в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнала, не заперечує проти задоволення позову. З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що з моменту відчуження 23 листопада 2017 року спірної квартири, відповідач втратив право на реєстрацію та користування квартирою, оскільки він не являється близьким родичем позивача, яка не надавала останньому права на проживання у власній квартирі. З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на проживання у квартирі позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок відповідача.

Outcome: approved