Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача 13 191 грн.97 коп. сплаченого страхового відшкодування та судовий збір. Посилається в позові на те, що 13 березня 2012 року в м. Києві на пл.. Севастопольській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: БМВ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Рендж Ровер д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. На момент ДТП між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/6303609 від 13.03.2012 року, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу БМВ д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП, та з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі калькуляції 156 від 13.06.2012 року фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «СК «Лафорт» був складений страховий акт №131235-14 та був виведений Розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи. На підставі Заяви про виплату страхового відшкодування, Страхового акту та Розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт» складено Розпорядження про виплату страхового відшкодування № 131235-14 та було виплачене страхове відшкодування в розмірі 13 191 грн. 97 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3413 від 10.07.2012 року. Всупереч вимогам чинного законодавства відповідач протягом трьох днів не повідомив письмово про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «Лафорт», в зв'язку з чим останній набув права вимоги до відповідача щодо сплати страхового відшкодування. 01 липня 2013 року між позивачем та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким останній відступає право вимоги щодо відповідача. Враховуючи викладене вище, просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою просить розглядати справу в його відсутності. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судові повістки на його адресу повертаються до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням терміну зберігання. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного. Встановлено, що 13 березня 2013 року між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/6303609, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу БМВ д.н.з. [NUMBER]. /а.с. 12/ Згідно Довідки, складеної інспектором СОМДТП Солом'янського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 13 березня 2012 року на Севастопольській площі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БМВ д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Рендж Ровер д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 4 квітня 2012 року вказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля БМВ д.н.з. [NUMBER] [PERSON]. /а.с.11/ [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП, та з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі калькуляції 156 від 13.06.2012 року фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «СК «Лафорт» був складений страховий акт №131235-14 та був виведений Розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи. /а.с.13-21/ 10.07.2012р. на підставі Заяви про виплату страхового відшкодування, Страхового акту та Розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт» складено Розпорядження про виплату страхового відшкодування № 131235-14 та було виплачене страхове відшкодування в розмірі 13 191 грн. 97 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3413 від 10.07.2012 року. /а.с.22/ Всупереч вимогам чинного законодавства відповідач протягом трьох днів не повідомив письмово про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «Лафорт», в зв'язку з чим останній набув права вимоги до відповідача щодо сплати страхового відшкодування. 01 липня 2013 року між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, внаслідок чого право вимоги щодо стягнення страхового відшкодування перейшло до позивача. Стаття 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у разі, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено і це підтверджується платіжним дорученням №3413 від 10 липня 2012 року, що сума страхового відшкодування була виплачена постраждалій особі після настання зазначеної ДТП ПрАТ «СК «Лафорт». Так само договором про надання фінансових послуг факторингу № 01/01-07 2013Р від 01 липня 2013 року підтверджується і право позивача на стягнення виплачених коштів в порядку регресу. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.

Outcome: approved