Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позову зазначає, що вона перебувала в не зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2015 року. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . [PERSON] влітку 2017 року виїхав до м. Черкаси на заробітки та вже не повернувся. Стосунки між ними припинилися, про доньку не піклується, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, її навчанням та підготовкою до самостійного життя, аліменти не сплачує, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, вимоги позову підтримує та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги, підтримує. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON] , та її батьком зазначено [PERSON] (а.с. 5). Згідно Акта обстеження житлових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] проживає разом з донькою та має всі необхідні умови для виховання та розвитку дитини (а.с. 8). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.07.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 12-13), які [PERSON] не сплачує, в результаті чого станом на 31.08.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 29 309,25 грн., про що свідчить Довідка - розрахунок державного виконавця №57675833 від 02.09.2019 року (а.с . 35). Крім того, Постановами старшого державного виконавця Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області від 04.09.2019 року, у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів, встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві користування зброєю (а.с. 31, 32, 33, 34). Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 31.10.2019 р., вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 65 СК України). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. ( пункт 16) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей та ні. Зазначені фактори, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Отже, в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки по утриманню та вихованню доньки, не спілкується з нею, не здійснює належного догляду за нею, не створює належних умов для її проживання, фізичного та розумового розвитку та не сплачує аліменти на її утримання. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved