Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області із позовом до відповідачів, в якому просить захистити права малолітньої особи [PERSON] шляхом позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] і [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON], 2017 року народження, є донькою позивачів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 24.11.2017 [PERSON] перебуває в Луганському обласному будинку №2 за заявою батьків, у зв'язку з складними життєвими обставинами. З часу перебування доньки у вищезазначеному державному дитячому закладі батьки жодного разу не відвідали доньку, ніякої допомоги їй не надали. З травня 2018 року не телефонують, не цікавляться станом здоров'я дитини. Невиконання батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх дитини, що відповідає інтересам доньки і подальшого її життя. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 листопада 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 14 січня 2019 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача надала заяву відповідно до якої на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать поштові відправлення, заяв про розгляд справи без їх участі та відзив на позовну заяви суду не надавали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської областів судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської областів судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 13.11.2017 Виконавчого комітету Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. З 24.11.2017 [PERSON] перебуває в Луганському обласному будинку №2 за заявою батьків, у зв'язку з складними життєвими обставинами, що підтверджується актом прийому дитини від 24.11.2017. Згідно довідки №614 від 03.08.2018, виданої виконкомом Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - донька. Відповідно до довідки №615 від 23.07.2018 виданої виконкомом Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але періодично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.08.2018 складеного сільським головою [PERSON] та заступником сільського голови з питань діяльності виконкому - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], вбачається, що будинок знаходиться в антисанітарних умовах, відсутні продукти харчування, речі особистої гігієни. Подвір'я знаходиться в незадовільному стані. Підсобного господарства сім'я не має. Згідно інформації з Луганського обласного будинку дитини №2 від 23.07.2018 [PERSON] та [PERSON] жодного разу не відвідали дитину, ніякої допомоги не надали, з травня 2018 року не телефонують, не цікавляться станом здоров'я дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово попереджались про адміністративну та кримінальну відповідальність, а також можливість бути позбавленими батьківських прав відносно дітей у разі невиконання батьківських обов'язків, що підтверджується офіційними попередженнями від 02.11.2017, 17.11.2017, 03.05.2018, 17.05.2018. Відповідно до інформації наданої Новопсковським ВП ГУНП в Луганській області від 12.10.2018, [PERSON] неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, а саме: 02.03.2018 за ч.1 ст. 184 КУпАП, 21.06.2018 за ч. 2 ст. 184 КУпАП. [PERSON], 21.06.2018 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], також підтверджено наданими суду поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON], відносно дитини [PERSON]» від 25.10.2018, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON]. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на них ст. 150 Сімейного кодексу України, відносно малолітньої дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved