Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/2132/21 від 16 березня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у Виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок ) гривень. Судом встановлено, що [PERSON] 29 січня 2021 року о 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом марки Iveco Pegaso державний номерний знак [NUMBER] в місті Івано-Франківськ по вулиці Є.Коновальця, 264-А не був достатньо уважним, не вибрав безпечної швидкості та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Opel Astra державний номерний знак [NUMBER] , що рухався попереду, який по інерції допустив зіткнення із транспортним засобом марки Hyundai Tucson державний номерний знак [NUMBER] , який, також, по інерції зіткнувся з транспортним засобом марки Mitsubishi Colt державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився перед світлофором. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.36, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та підтвердив обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім особистого визнання вини [PERSON] , його вина повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: даними, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №049991 від 29.01.2021 року, схемою місця ДТП, письмовими та усними поясненнями учасників ДТП [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили зазначені в протоколі, про адміністративне правопорушення обставини ДТП, а також, долученим відеозаписом. Під час ДТП за кермом автомобіля Hyundai Tucson д. н. з. [NUMBER] був чоловік позивача [PERSON] . [PERSON] є власником автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер [NUMBER] , який був пошкоджений внаслідок ДТП 29.01.2021 року. Під час ДТП її автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику, колісного транспортного засобу №141/03/21, складеного оцінювачем транспортних засобів [PERSON] , вартість матеріального збитку власнику автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер VIN: [NUMBER] в результаті його пошкодження під час ДТП 29 січня 2021 року складає 121 531 гривня 53 копійки. Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №141/03/21 був нею оплачений у розмірі 3 000 грн. Зазначає, що автомобіль необхідний їм для потреб сім`ї та використання в роботі, вона змушена була здійснити відновлювальний ремонт та витрати на нього значні кошти. На даний час її автомобіль Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] відремонтований. Фактично за проведення ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, вона оплатила 132942,00 грн., з яких: вартість робіт становить 21 840,00 грн., вартість розхідного матеріалу -14560,00 грн., вартість запчастин - 96542,00 грн. Дані витрати підтверджуються Актом\~ виконаних робіт №080421 та квитанцією про оплату на суму 132942,00 грн. від 08.04.2021 року. Від страхової компанії страхова група «ТАС», відповідно до договору страхування AZ15 1251018 від 06.11.2020 року, предмет страхування - Hyundai Tucson д.н.з, [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , рік випуску 2016 вона отримала 90006 гривень 96 копійок згідно з актом №03963/09/921 від 09.02.2021 року. Відповідно до договору страхова сума складає 100 000 (сто тисяч) гривень. Враховуючи наведене, оскільки, одержане нею страхове відшкодування у сумі 90 006,96 грн. є недостатнім для повного покриття заподіяної їй шкоди, розмір, якої складає 132942,00 грн, то вважає що з відповідача на її користь слід стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 42935,04 грн., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. [PERSON] є власником транспортного засобу Hyundai Tucson д.н.з, [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , 2016 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 16.03.2021 року (з урахуванням постанови про виправлення описок від 23.03.2021 року), вбачається, що 29 січня 2021 року о 12 год. 15 хв. в місті Івано-Франківськ по вулиці Є.Коновальця, 264-А, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки Iveco Pegaso державний номерний знак [NUMBER] не був достатньо уважним, не вибрав безпечної швидкості та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Opel Astra державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , що рухався попереду, який по інерції допустив зіткнення із транспортним засобом марки Hyundai Tucson державний номерний знак [NUMBER] , який також по інерції зіткнувся із транспортним засобом марки Mitsubishi Colt державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився перед світлофором. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Із зазначеної постанови встановлено, що [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень. Із страхового акту №03963/09/921 від 09.02.2021 року вбачається, що страхове відшкодування згідно договору №AZ15 1251018 від 06.11.2020 року, предмет страхування - Hyundai Tucson д.н.з, [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , року випуску 2016\~ становить 90006 гривень 96 копійок. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику\~ колісного транспортного засобу №141/03/21, складеного оцінювачем транспортних засобів [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 5993 від 12.11.2007 року, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №568/18 від 17.07.2018 року, вартість матеріального збитку власнику автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер VIN: [NUMBER] в результаті його пошкодження під час ДТП 29 січня 2021 року складає 121 531 (сто двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять одна) гривня 53 копійки. Згідно квитанції №0.0.203220036676.1 від 26.02.2021 року [PERSON] сплачено [PERSON] за складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ Hyundai Tucson д.н.з, [NUMBER] в розмірі 3000,00 грн. Позивач [PERSON] здійснила ремонт автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, та оплатила його вартість у розмірі\~ 132942,00 грн., з яких: вартість робіт становить 21 840,00 грн., вартість розхідного матеріалу -14560,00 грн., вартість запчастин - 96542,00 грн. Дані витрати підтверджуються Актом\~ виконаних робіт №080421 та квитанцією про оплату на суму 132942,00 грн. від 08.04.2021 року. Відповідно до частини першої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(далі - Закон N 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. За змістом\~статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі№359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Судом встановлено, що вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 90 006,96 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Предметом спору є відшкодування недостатньої, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, з [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановахвід 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) тавід 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадженняN 61-12032св19). За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди на відновлення транспортного засобу у розмірі та становить 132\~942,00 грн. і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) сума якої становить 90\~006,96 грн. Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] становить 45 935,04 грн. із розрахунку 132\~942,00 грн. - 90\~006,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі\~ 908 гривень 00 копійок. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що документально підтверджено витрати за проведення звіту про оцінку транспортного засобу в сумі 3000,00 гривень., а тому з відповідача також підлягають стягнення витрати на залучення спеціаліста. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 21,27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України,

Outcome: approved