Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом ТОВ ,,Класика Будівництва», третя особа: реєстраційна служба Гловного управління юстиції у м. Києві про визнання майнових прав на об'єкт нерухомості, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та ТОВ «Класика Будівництва» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1/54 від 19.12.2012 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався передати позивачу майнові права на об'єкт нерухомості, а саме однокімнатну квартиру № 53 тип 1 Д загальною проектною площею 44,63 кв.м. на 7 поверсі секції № 1 житлового будинку № 2 розташованого за будівельною адресою [ADDRESS]. Адреса після закінчення будівництва [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вартість майнових прав склала 294558 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, сплативши в повному обсязі та вчасно вказану суму. Відповідно до договору запланований строк закінчення будівництва та ведення в експлуатацію - 3 квартал 2013 року. Відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на травень місяць 2015 року будинок в експлуатацію не ведемо. Позивач в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення сплати судового збору просив відмовити. Представник третьої особи: реєстраційна служба Гловного управління юстиції у м. Києві повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Класика Будівництва», підлягають до задоволення. Судом встановлено, між [PERSON] та ТОВ «Класика Будівництва» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1/54 від 19.12.2012 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався передати позивачу майнові права на об'єкт нерухомості, а саме однокімнатну квартиру № 53 тип 1 Д загальною проектною площею 44,63 кв.м. на 7 поверсі секції № 1 житлового будинку № 2 розташованого за будівельною адресою [ADDRESS]. Адреса після закінчення будівництва [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вартість майнових прав склала 294558 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, сплативши вказану суму, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера № 80 від 24.12.2012 року. Відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на травень місяць 2015 року будинок в експлуатацію не ведемо. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних справ та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір - це домовленість щодо встановлення, зміни або припинення зобовязання як правовідношення. Предметом договору є зобовязання, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 12 ЦК України особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Статтею 177 ЦК України передбачено, що об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Стаття 178 ЦК України встановлює, що обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до ст. 190 ЦК України майнові права є неспоживною річчю, майнові права визнаються речовими правами. Згідно ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", відповідно до якого майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, в тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Отже, право на отримання об'єкту будівництва та оформлення його у власність, є майновим правом позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таким умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), як це передбачено ст. 328 ЦК України. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи конституційні права громадян на житло та їх право на інвестування грошових коштів в будівництво, та той факт , що позивачем було повністю сплачено вартість майнових прав на об'єкт нерухомості та строк здачі будинку в експлуатацію прострочено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved