Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в м. Кіровограді. Зазначив, що є власником квартири . Разом з ним проживала у квартирі дружина - відповідач , з якою у липні 2013 року було розірвано шлюб . При цьому, припинили шлюбні стосунки в травні 2012 року, та забравши свої речі відповідач переїхала проживати на інше місце . Реєстрація відповідача в квартирі ускладнює та не дає йому можливості в повній мірі розпоряджатись належним майном та виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що і змусило його звернутись до суду . В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності , вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явилась , повідомлялась, причини неявки суду не відомо, заперечень на позов не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В суді з»ясовано, що позивач з 18.01.2007 року відповідно свідоцтва про право власності на житло є власником квартири [ADDRESS] в м. Кіровограді (а.с. 7, 12). В квартирі також з 09.10.2007 року є зареєстрованою відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON] ( а.с.8). Згідно акту від 27.08.2014 року , в квартирі [ADDRESS] в м. Кіровограді з травня 2012 року відповідач не проживає. Особистих її речей не виявлено (а.с. 13). Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Тобто, з наведеного формулювання можна виділити принаймі такі умови за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен бути членом сім»ї власника житла та проживати разом з ним. Згідно положень ЖК до членів сім»ї наймача (власника) житлового приміщення віднесено дружину(чоловіка) власника житла, їх дітей та батьків, а також інших осіб , якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство. Ознака постійного проживання є обов»язковою умовою розуміння сім»ї. Відповідно до ст.391 цього ж Кодексу, власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми права, обставини справи, суд вважає, що оскільки відповідач з травня 2012 року не користується житловим приміщенням, не проживає в ньому більше року, доказів того, що позивач чинив їй перешкоди у користуванні спірним житлом не надала в судове засідання, зустрічного позову не пред"явила, а відтак відповідач має бути, як і просить позивач визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] в м. Кіровограді. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved