Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON]. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з чим просить стягнути аліменти з відповідача на на її користь утримання доньки в розмірі ? частини його заробітку. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила слухати в її відсутність, в разі неявки відповідача в судове засідання, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що з 24.06.2001 року сторони зареєстрували шлюб, який 20.11.2002 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.11.2002 року серії [NUMBER]. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави та витрати пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 150 грн. на користь позивача. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved