Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулися до суду із позовом до Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Заставнівської міської ради Чернівецької області, в якому просять: - визнати за [PERSON] , [INFO] , права та обов`язки забудовника по будівництву незавершеного будівництвом житлового будинку, 64% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в м. Заставна Чернівецької області, актовий запис про смерть №84; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,30 кв.м., в тому числі житловою площею 18,30 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] в м. Заставна Чернівецької області, актовий запис про смерть №84. В обгрунтування позову посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок незавершений будівництвом 64% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті не зробив, а тому відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями І черги за законом після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також його мати - [PERSON] , [INFO] , які на момент смерті з покійним постійно не проживали, проте у визначений законом шестимісячний строк, а саме 03.12.2019, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. В подальшому спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від своєї частки у спадковому майні на користь спадкоємиці [PERSON] , а спадкоємець [PERSON] - із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь спадкоємця наступної черги [PERSON] , яка є її донькою і відповідно сестрою спадкодавця та в свою чергу подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті брата. 07.05.2020 позивачками було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовською Т.М., відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями відповідно в 2/3 та в 1/3 частках кожна майна їхнього батька та рідного брата, [PERSON] , який помер [INFO] , зокрема у власність [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,30 кв.м. та житловою площею 18,30 кв.м., а у власність [PERSON] - житловий будинок незавершений будівництвом, 64 % готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, у зв`язку з тим, що ними не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] . Оскільки спадкодавець [PERSON] помер внаслідок пожежі у власному будинку, то всі правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за покійним теж були повністю знищені вогнем. Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] . В підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача подала суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Заставнівської міської ради Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та з проханням розглянути справу у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2019 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок незавершений будівництвом 64% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також його мати - [PERSON] , [INFO] . Вiдповiдно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що з метою дотримання вказаних вимог закону [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в установленому порядку прийняли спадщину, оскільки в передбачений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані заяви містяться в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, 23.01.2020 [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від своєї частки у спадковому майні на користь спадкоємиці [PERSON] . В свою чергу спадкоємець [PERSON] 17.03.2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь спадкоємця наступної черги [PERSON] , яка є її донькою і відповідно сестрою спадкодавця та в свою чергу у встановлений для прийняття спадщини строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті брата. Приписами ч.1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, проте спадкоємці можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, та за письмовою угодою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів. З урахуванням наведеного встановлено, що позивачами 07.05.2020 було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовською Т.М., відповідно до умов якого сторони погодили розподіл спадкового майна, з урахуванням якого [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями відповідно в 2/3 та в 1/3 частках кожна майна їхнього батька та рідного брата, [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, з урахуванням домовленостей сторін про розподіл спадкового майна у власність [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,30 кв.м. та житловою площею 18,30 кв.м., а у власність [PERSON] - житловий будинок незавершений будівництвом, 64 % готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право на укладення такого договору узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що спадкоємці, які прийняли спадщину, можуть укласти договір про поділ спадкового майна, що узгоджується із нормами статей 6, 627 ЦК. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, оскільки ними не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.05.2020. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер внаслідок пожежі у власному будинку і всі правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за покійним теж були повністю знищені вогнем. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , колгоспним двором не являється, правовстановлюючі документи на нього не видавалися, що підтверджується довідками Заставнівського РБТІ від 15.07.2020 №170 та №171. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно характеристики Заставнівського РБТІ №8406 від 28.02.2020 року житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] , побудований у 1960-1978 р.р. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованого по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення. При вирішенні позовних вимог про визнання за [PERSON] прав та обов`язків забудовника по будівництву незавершеного будівництвом житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За життя [PERSON] рішенням Заставнівської міської ради народних депутатів від 12.08.1991 йому було надано у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку з міської забудови в [ADDRESS] та згідно Акту від 20.09.1991 на підставі рішення виконкому №8 від серпня 1991 року було проведено в натурі відведення земельної ділянки під будівництво будинку та хліва в [ADDRESS] , розміром 0,10 га та передано у розпорядження [PERSON] . Також в архівних матеріалах РБТІ знаходиться будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] у [ADDRESS] та Дозвіл на право на виконання будівельних робіт районним архітектором Заставнівського району, копії яких містяться в матеріалах справи. Згідно довідки Заставнівського РБТІ від 18.03.2020 №87 готовність вказаного об`єкту нерухомості складає 64% і його вартість з урахуванням діючої індексації складає 234519 грн. Згідно ч.ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з нормами ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. З аналізу наведених норм законодавства слідує, що спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Нормами ч.1 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна. Також, статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суддею встановлено, що покійний [PERSON] за час свого життя на законних підставах побудував об`єкт незавершеного будівництва на відведеній для цього земельній ділянці та до моменту своєї смерті був його законним власником. Враховуючи наведене та те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, спірний незавершений будівництвом житловий будинок і [PERSON] має право на спадкування за законом належних спадкодавцю прав та обов`язків забудовника на будівництво вказаного об`єкт нерухомості, суд вважає за можливе визнати за позивачем права та обов`язки забудовника по будівництву незавершеного будівництвом житлового будинку, 64% готовності, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved