Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в 2004 році між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення відповідач з дитиною не спілкується, жодного інтересу та батьківського піклування до сина не проявляє, матеріальної та моральної підтримки не надає. На сьогоднішній день син почуттів до батька не має. Тому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його сина [PERSON], [INFO] , так як відповідач ухиляється від обов'язку по вихованні дитини, життям та долею сина не цікавиться. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити та позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] - позовні вимоги підтримала, та просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після розірвання шлюбу з матір'ю батько - [PERSON] не приймає участі у його вихованні, не відвідує школу, спортивні секції, коли він хворіє не приймає участі у наданні матеріальної допомоги для придбання потрібних ліків для його лікування, жодних телефонних дзвінків чи подарунків на день народження він не отримує, навіть коли батько зустрічає його просто на вулиці або в громадському транспорті не впізнає сина та не вітається. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій вказує, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вирішення справи у суді просить здійснити без його участі. Зацікавлена особа виконавчий комітет Голопристанської міської ради Херсонської області в особі свого представника Колодка С.А. в судовому засіданні підтримала висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO], відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із пояснень позивача [PERSON], вбачається, що після розірвання шлюбу у 2004 року між нею та відповідачем [PERSON], останній поступово переставав спілкуватися з сином, а з 2007 року та до теперішнього часу з жодного з покладених законом батьківських обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, не цікавиться здоров'ям дитини. Відповідач навіть не цікавиться за які кошти виховується дитина. Всі питання по вихованні дитини вирішує лише позивач. Право позивачки на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав встановлено ст.165 СК України. Відповідно до висновку виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області про можливість позбавлення батьківських прав вбачається, що відповідач [PERSON] після розлучення з [PERSON] не цікавиться життям їх спільної дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує дитину в школі, не приймає участі у вихованні сина, аліментів на його утримання не сплачує, дитина проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні (а.с.9). Під час розгляду даного питання неповнолітній [PERSON] (дитині виповнилось повних чотирнадцять років) підтримав позицію матері, та пояснив, що його вихованням займається лише його мати [PERSON]. Відповідно до довідки виданої на ім'я позивача - [PERSON] відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Голопристанської міської ради, її син, [PERSON], дійсно навчається в 8-А класі Голопристанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Голопристанської міської ради Херсонської області. Батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори не цікавився успішністю сина, не допомагав матеріально. Класний керівник та вчителі, які викладають у 8-А класі, жодного разу не бачили [PERSON] в школі (а.с.8). Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява, якою відповідач [PERSON] надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінивши встановлені обставини суд приходить до переконань, що [PERSON] ухиляється від виконань своїх батьківських обов'язків, по вихованню неповнолітнього сина, близько восьми років не піклується про здоров'я своєї дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, що є підставою для позбавлення його батьківських прав на підставі ст. 164 ч.1 п.2 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved