Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, яким просили визнати за ними право власності на земельну ділянку [NUMBER] розміром 0,0571 га, передану для ведення садівництва, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, садове товариство «Сахарник» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 24 липня 1998 року. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] отримав у спадщину зазначену земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2006 року, однак зареєструвати право власності останній не встиг, оскільки [INFO] року помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями якої є дружина [PERSON], донька [PERSON] та син. Позивачі 11 листопада 2008 року звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, син померлого - із заявою про відмову від спадщини. Частково спадщина позивачами була прийнята, вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засоіб марки ВАЗ 2109, 1992 року випуску. Разом з тим, 01 квітня 2016 року державним нотаріусом Христенко Н.П. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено у видачі свідоцтва на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме правовстановлюючого документа на спадкове майно на імя померлого [PERSON] Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, якими просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений про день та час слухання справи своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Головою Пісочинської селищної ради народних депутатів 24 липня 1998 року, земельна ділянка [NUMBER] розміром 0,0571 га, передана для ведення садівництва, розташована на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, садове товариство «Сахарник» належить на праві власності [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, щои підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2004 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що син [PERSON] - [PERSON] 09 жовтня 2006 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Свідоцтво видане державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. 09 жовтня 2006 року, зареєстроване в реєстрі №1-1518 (спадкова справа №775/04, Довідка про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ №3777549 від 08 грудня 2004 року). Разом з тим, [PERSON] не встиг належним чином оформити своє право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 жовтня 2008 року. Таким чином, суд вважає [PERSON] таким, що набув право власності на земельну ділянку [NUMBER] розміром 0,0571 га, передану для ведення садівництва, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, садове товариство «Сахарник». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді в тому числі земельної ділянки [NUMBER] розміром 0,0571 га, передана для ведення садівництва, розташована на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, садове товариство «Сахарник». Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] на момент відкриття спадщини є його дружина - [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16 червня 2009 року), донька - [PERSON] та син - [PERSON], який 14 серпня 2009 року подав заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується листом Першої Харківської державної нотаріальної контори №4932/01-16 від 12 грудня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено та підтверджується даними, викладеними завідувачем Першої Харківської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. в листі №4932/01-16 від 12 грудня 2016 року, що дружина померлого - [PERSON] та донька померлого [PERSON] у передбачений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька [PERSON], померлого [INFO] року. Постановами державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01 квітня 2014 року (вих.№1172/02-31) та від 06 липня 2016 року (вих.№2656/02-31) позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім'я померлого [PERSON] Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, ними були вчинені всі дії, спрямовані на прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки у порядку ст. 1270 ЦК України, вони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, частково спадщину оформили, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом 30 вересня 2009 року на транспортний засіб марки ВАЗ моделі 2109, 1992 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] (свідоцтва видані державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. за реєстровими №№1-2289, 1-2286), не отримали свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї на ім'я померлого [PERSON], що підтверджується листом Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області №2713 від 14 серпня 2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає позивачів такими, що набули право власності на земельну ділянку [NUMBER] розміром 0,0571 га, передану для ведення садівництва, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, садове товариство «Сахарник» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року по ? частині кожний. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved