Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання нечинними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області № 28 від 18 липня 2007 року їм надано дозвіл на пільгову приватизацію квартири, що знаходиться у селі Вовкове вул. Пушкінська, буд. 2 А[ADDRESS]. На підставі даного рішення згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області було видане свідоцтво про право власності на житло від 14 жовтня 2007 року, згідно зі змісту якого приватизується квартира за вищезазначеною адресою загальною площею 88,2 кв.м.. Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано в комунальному підприємстві «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» від 21 грудня 2007 року, про що останнім надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 17158719. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області № 29 від 18 липня 2007 року позивачам надано дозвіл на оформлення права власності на господарські будівлі, що знаходяться у селі Вовкове вул. Пушкінська, буд. 2 А[ADDRESS]. На підставі даного рішення позивачі також отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 січня 2008 року, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Комунальним підприємством «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» від 18 січня 2008 року за № 17418415. Рішенням ХХІІ сесії виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області VI скликання за № 180-VI від 11 листопада 2013 року позивачам надано дозвіл на відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в с. Вовкове Іванівського району Одеської області вул. Пушкінська, 2 А. Однак, реалізувати свої права щодо оформлення прав землекористувача або землевласника земельної ділянки позивачі не можуть у звязку із тим, що у правовстановлюючих документах допущено помилки щодо визначення правового статусу житла, а саме із аналізу вищезазначених правовстановлюючих документів на нерухоме майно вбачається, що вказане нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Вовкове, вул. Пушкінська, буд. 2 А, кв.1 - є квартирою, тобто ізольованим приміщенням в житловому будинку, призначеним та придатним для постійного у ньому проживанні. Однак, фактично це житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 2 А по вул. Пушкінська в с. Вовкове Іванівського району Одеської області, що розміщений на земельній ділянці за тією ж адресою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Даний факт підтверджується технічними паспортами, виготовленими КП «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» в 2007 та в 2015 роках внаслідок проведеної технічної інвентаризації будинку та господарських будівель. В звязку з неможливістю приведення правовстановлюючої документації в досудовому порядку позивачі звернулися з позовом до суду. Позивачі просили задовольнити їх позовні вимоги, та розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області позов визнав в повному обсязі, заперечень не має, просив справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи також надали заяву про відсутність заперечень щодо позовних вимог та просили справу слухати у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Позивачі звернулися з позовом до [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання нечинними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно про визнання права власності на нерухоме майно. Судом на підставі поданих позивачами документів встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області № 28 від 18 липня 2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано дозвіл на пільгову приватизацію квартири, що знаходиться у селі Вовкове вул. Пушкінська, буд. 2 А[ADDRESS]. На підставі даного рішення згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області було видане свідоцтво про право власності на житло від 14 жовтня 2007 року, згідно зі змісту якого приватизується квартира за вищезазначеною адресою загальною площею 88,2 кв.м.. Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано в Комунальному підприємстві «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» від 21 грудня 2007 року, про що останнім надано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 17158719. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області № 29 від 18 липня 2007 року позивачам надано дозвіл на оформлення права власності на господарські будівлі, що знаходяться у селі Вовкове вул. Пушкінська, буд. 2 А[ADDRESS]. На підставі даного рішення позивачі також отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 січня 2008 року, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Комунальним підприємством «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» від 18 січня 2008 року за № 17418415. Рішенням ХХІІ сесії виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іванівського району Одеської області VI скликання за № 180-VI від 11 листопада 2013 року позивачам надано дозвіл на відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в с. Вовкове Іванівського району Одеської області вул. Пушкінська, 2 А. Однак, реалізувати свої права щодо оформлення прав землекористувача або землевласника земельної ділянки позивачі не можуть у звязку із тим, що у правовстановлюючих документах допущено помилки щодо визначення правового статусу житла, а саме із аналізу вищезазначених правовстановлюючих документів на нерухоме майно вбачається, що вказане нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Вовкове, вул. Пушкінська, буд. 2 А, кв.1 - є квартирою, тобто ізольованим приміщенням в житловому будинку, призначеним та придатним для постійного у ньому проживанні. Однак, фактично це житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 2 А по вул. Пушкінська в с. Вовкове Іванівського району Одеської області, що розміщений на земельній ділянці за тією ж адресою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, затверджена наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року містить ширше визначення поняття житлового будинку та його структурних елементів, а саме: під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Згідно примітки до п. 4 Інструкції різні службові будівлі та споруди (сараї, літні кухні та ін.) не можна реєструвати окремо від жилого будинку. Правові ознаки квартири та житлового будинку містить Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, затверджений наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 р. N 507, Державні будівельні норми України - \~ДБН В.2.215-2005 «Житлові будинки. Основні положення», затверджені Наказом Держбуду України від 18 травня 2005 р. № 80. Квартира це житлове споруда, яка складається з декількох кімнат, володіє окремим входом і набором необхідних інженерних систем (опалення, каналізація, вентиляція). Розташовується в окремому блоці, де з нею сусідить ще кілька таких приміщень. Будинок це відокремлена житлова споруда, яка володіє окремим входом і повним набором автономних комунікацій. Він може бути пристосований для проживання однієї або декількох сімей, але головна вимога це цілісність. Якщо будинок розділити на 2 частини і зробити окремі входи, то його складові елементи стануть квартирами. В юридичному сенсі головна відмінність полягає в відособленості. Квартира розташовується в житловому блоці, де знаходиться ще кілька аналогічних приміщень. Будинок відокремлений від інших обєктів нерухомості та відділений від них простором. Всі комунікації, розташовані в ньому, автономні. Інженерні системи квартири є централізованими: це стосується водопостачання, опалення, електрики. При цьому весь будинок є неподільним майновим комплексом, який повністю належить господарю. У квартирі є елементи, що знаходяться у спільному домоволодінні, якщо ними користується кілька власників одночасно (труби, коридори, сходи). З огляду на зазначені ознаки правового статусу належне позивачам нерухоме майно є житловим будинком, оскільки будинок має відокремлений вхід, автономні комунікації, є неподільним майном та повністю належить власникам, будинок розташований відокремлено від інших обєктів нерухомості та розміщений на земельній ділянці (присадибна земельна ділянка). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~\~ а\~\~ також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року\~\~державна реєстрація прав обов'язковою.\~\~Інформація\~\~про права\~\~на\~\~нерухоме\~\~майно\~\~та\~\~їх\~\~обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved