Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Дружба», яка розташована на території Диківської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтував тим, що 27 листопада 2004 року помер його батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований разом з ним за адресою: вулиця Дзержинського, 20, в селі Диківка Знамянського району Кіровоградської області. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0079287, розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів, виданий колишнім КСП «Дружба». Державний акт на право власності на земельну частку (пай) батько не отримував. При цьому, у сертифікаті при написанні прізвища батька допущено помилку і замість правильного Аксенінко, вказано Аксененко, тому рішенням Знамянського міськрайонного суду від 26.07.2016 року встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сина та батька. При зверненні до Знамянської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримав відмову в звязку з відсутністю відповідного оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Наразі, позивачем подане оголошення в газеті «Сільське Життя» про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0079287, в звязку з чим він не може реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька в порядку спадкування за законом, тому вимушений звернутись до суду. Позивач у судове засідання не зявився, при цьому подав до суду заяву, в якій він просить задовольнити позовні вимоги та розглядати справу за його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Ненадання відповідачами доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до даних паспорту повне імя позивача - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 27 листопада 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за №28 (а.с.4). Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 26.07.2016 року встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сина та батька (а.с. 10). Довідка Диківської сільської ради №38 від 27 січня 2016 року свідчить про те, що [PERSON] до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO], а з 2008 року з ним проживав його син [PERSON] (а.с.11). У довідці управління Держгеокадастру у Знамянському районі Кіровоградської області зазначено, що [PERSON] відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) був виданий сертифікат серії КР №0079287 на право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) становить 6,47 умовних кадастрових гектарів (а.с.5). У газеті «Сільське життя» від 29 квітня 2017 року №17 розміщено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0079287 (а.с.12). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №538/02-31 від 03 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки відсутній документ, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай) (а.с.13). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23\~постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частина друга статті 16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права. Віповідно до ст. 152 ЗК України, поміж іншого захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 5 червня 2003 року № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Статтею 2 цього Закону, передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормамиЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, те що, [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у землях що перебували у колективній власності КСП "Дружба" і йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), який було втрачено, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату не передбачено, також те, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на отримання земельної ділянки в натурі та оформити на нього право власності, є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ЗУ Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року № 899-IV, Постановою Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ та

Outcome: approved