Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист порушеного права, шляхом стягнення заборгованості по договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, просили суд стягнути з [PERSON] , ІПН [NUMBER] заборгованість, яка виникла за кредитним договором № 010/0161/82/0351856 від 16.06.2014 року у сумі: 53 747 гри. 00 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 50 000 гри. 00 коп.; заборгованості за не дозволеним овердрафтом у розмірі - 3 747 гри. 00 кой. Стягнути з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору у сумі - 1 921 гри. 00 коп. В обгрунтування позову вказали, що 16 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0161/82/0351856 від 16.06.2014 року. Відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі: 50 000 грн. 00 коп. строком до 16.06.2018 року під 30,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п. 1.1. Договору, Банк, відповідно до умов Договору з Дати початку кредитування Клієнта за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надав Клієнту в межах Поточного ліміту грошові кошти у розмірі - 50 000,00 грн. Кредит надався шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням Клієнта платіжної операції за КР. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до умов п. 3.1. Договору Клієнт зобов`язався щомісяця за користування Кредитом сплачувати Банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.5. Договору. Згідно п. З.2., п. 3.3. Договору проценти нараховувалися Банком щомісячно в будь - який день в період, що починається за п`ять робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 - го числа кожного місяця. Нарахування процентів здійснювалося за період з дати отримання Кредиту по Дату розрахунку процентних платежів в поточному календарному місяці включно. Проценти нараховувалися зг фактичне користування Кредитом на щоденний залишок заборгованості по Кредиту зменшений на суму операцій, до яких застосовуються Пільговий період. Погашення процентів за користування Кредитом здійснювалося щомісячно шляхох договірного списання коштів в необхідній сумі з КР в Дату розрахунку процентню платежів, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамка' встановленого Поточного ліміту. Згідно умов п. 3.5. Договору Клієнт зобов`язався до 20-го числа включно кожноп місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, сплатити Банку платіж в розмірі відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше 30 грн. або суму залиш" заборгованості перед Банком, якщо вона менша за зазначену суму. Також, згідно умов п. 3.9. Договору Клієнт зобов`язався здійснити остаточн погашення Кредиту та процентів за користування Кредитом не пізніше Дати закінченн Строку користування кредитом, а у разі подовження Строку користування Кредитом згідн п. 1.13. Договору - в останній робочий день Строку користування Кредитом. Отже, з укладенням Договору у Позичальника виник обов`язок повер Банку кредит та відсотки за Договором у строки та в розмірах чітко встановлени умовами Договору. Проте, всупереч вимогам Статті 3 Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячне погашення кредит заборгованості згідно умов Договору, у зв`язку з чим станом на 12.06.2019 року за ним виникла кредитна заборгованість у сумі: 53 747 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 50 000 грн. 00 коп.; заборгованості за не дозволеним овердрафтом у розмірі - 3 747 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Від представника відповідача надходили заяви про відкладення розгляду справи, але вони не підтверджені доказами, а тому причину неявки суд вважає не поважною, відзиву не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Згідно зст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно дост. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зст. 77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно зст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0161/82/0351856 від 16.06.2014 року. Відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі: 50 000 грн. 00 коп. строком до 16.06.2018 року під 30,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п. 1.1. Договору, Банк, відповідно до умов Договору з Дати початку кредитування Клієнта за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надав Клієнту в межах Поточного ліміту грошові кошти у розмірі - 50 000,00 грн. Кредит надався шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням Клієнта платіжної операції за КР. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до умов п. 3.1. Договору Клієнт зобов`язався щомісяця за користування Кредитом сплачувати Банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.5. Договору. Згідно п. З.2., п. 3.3. Договору проценти нараховувалися Банком щомісячно в будь - який день в період, що починається за п`ять робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 - го числа кожного місяця. Нарахування процентів здійснювалося за період з дати отримання Кредиту по Дату розрахунку процентних платежів в поточному календарному місяці включно. Проценти нараховувалися зг фактичне користування Кредитом на щоденний залишок заборгованості по Кредиту зменшений на суму операцій, до яких застосовуються Пільговий період. Погашення процентів за користування Кредитом здійснювалося щомісячно шляхох договірного списання коштів в необхідній сумі з КР в Дату розрахунку процентню платежів, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамка' встановленого Поточного ліміту. Згідно умов п. 3.5. Договору Клієнт зобов`язався до 20-го числа включно кожноп місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, сплатити Банку платіж в розмірі відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше ЗО грн. або суму залиш" заборгованості перед Банком, якщо вона менша за зазначену суму. Також, згідно умов п. 3.9. Договору Клієнт зобов`язався здійснити остаточн погашення Кредиту та процентів за користування Кредитом не пізніше Дати закінченн Строку користування кредитом, а у разі подовження Строку користування Кредитом згідн п. 1.13. Договору - в останній робочий день Строку користування Кредитом. Отже, з укладенням Договору у Позичальника виник обов`язок повер Банку кредит та відсотки за Договором у строки та в розмірах чітко встановлени умовами Договору. Проте, всупереч вимогам Статті 3 Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячне погашення кредит заборгованості згідно умов Договору, у зв`язку з чим станом на 12.06.2019 року за ним виникла кредитна заборгованість у сумі: 53 747 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 50 000 грн. 00 коп.; заборгованості за не дозволеним овердрафтом у розмірі - 3 747 грн. 00 коп. (а.с. 5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником [PERSON] належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. АТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань, яка залишилась без реагування (а.с. 22 - копія вимоги). Згідно зст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст.632 ЦК України договір укладений сторонами, містить умови, які повинні виконуватися. Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2ст. 1054 ЦК Україниі ч. 2ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2,3 ст. 549 ЦК України). Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини пятої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України у Постанові від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК).

Outcome: approved