Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 вересня 1998 року Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №09, від якого у них малолітні діти: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Також просить визначити місце проживання малолітніх дітей: - [PERSON] [INFO] - з батьком, [PERSON]; - [PERSON] [INFO] - з матір'ю, [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Причинами цього стали втрата взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Відповідач постійно пред'являє їй необгрунтовані претензії, що робить сімейне життя нестерпним. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд шлюб розірвати та визначити місце проживання та утримання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] - з матір'ю, [PERSON] [INFO] - з батьком, [PERSON]. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За змістом ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з батьків, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що малолітню дитину: [PERSON] [INFO], потрібно залишити проживати разом з батьком - [PERSON], а малолітню дитину: [PERSON] [INFO], залишити проживати разом з матір'ю - [PERSON].

Outcome: approved