Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №52 по вулиці Коста Хетагурова у м. Херсоні, мотивуючи тим, що вона являється співвласником спірного житлового будинку в якому зареєстрований відповідач, який є її чоловіком, проте фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено. Відповідач з 2016 року не проживає у будинку, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення та не приймає участі у спільному побуті. Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви, згідно даних поштового повідомлення вищевказані документи були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відзиву відповідачем до суду не подано. Від третьої особи на адресу суду пояснень по даній справі не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Житловий будинок №52 по вулиці Коста Хетагурова у м. Херсоні належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачеві [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] - 1/2 частина, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 25.03.2003 року за реєстровим №1161, право власності зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 27.03.2003 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії І-КГ №100384, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 25.09.2015 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "Черниш". Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №1215 від 25.10.2017 року виданої Виконавчим комітетом Суворовської районної у м. Херсоні ради, у будинку №52 за адресою: м. Херсон, вул. К.Хетагурова, зареєстровані (проживають): [PERSON], [PERSON] - без реєстрації, [PERSON] - зареєстрований, зі слів сусідів не проживає за даною адресою з 20.02.2017 року . Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому будинку понад рік року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved