Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лихолітської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на будинок , що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Мотивують позов тим, що даний будинок належав їх батькові [PERSON], який помер [INFO]. Його спадщину фактично прийняла дружина, мати позивачів [PERSON], оскільки продовжувала проживати у вказаному будинку. 02.08.2012 року [PERSON] склала заповіт на позивачів і теж померла [INFO]. На даний час позивачі не можуть оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлої на це нерухоме майно. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Лихолітської сільскої ради в судове засідання не з'явився. 02.09.2016 р. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнають. Від третьої особи [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158, ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Належність померлому зазначеного майна підтверджується довідкою Лихолітської сільської ради № 280 від 18.08.2016 р. (а.с. 14) та копією державного акту про право приватної власності на землю (а.с. 15). У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 12370 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину прийняла дружина померлого, оскільки проживала з ним на час відкриття спадщини і у строк, визначений законодавством, не заявила про відмову від неї. Зазначене підтверджується довідками Лихолітської сільської ради № 280 та № 281 від 18.08.2016 р. (а.с. 13,14). Проте за життя [PERSON] не здійснила юридичне оформлення своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке було успадковане нею після померлого [PERSON] Щодо розпорядження будинком з надвірними будівлями, 02.08.2012 року [PERSON] вчинила заповіт, який було посвідчено секретарем Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району, яким заповіла своїм дочкам [PERSON] 1/4 частину і [PERSON] 3/4 частини вищевказаного будинку та відповідну частку надвірних споруд (копія заповіту а.с.11). Позивачі [PERSON] та [PERSON], доньки померлої, прийняли спадщину, оскільки у встановлений законодавством строк подали відповідні заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. До суду позивачі заявили позовні вимоги лише щодо визнання права власності на будинок. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку вимоги позивачами не ставляться, а тому судом дане питання не розглядається. За заповітом [PERSON] саме позивачі є спадкоємцями після смерті матері. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Виходячи з приписів статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено їх право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved