Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Лютинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, станом на 18 грудня 2013 року, як за спадкоємицею за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька вона вирішила оформити право власності на житловий будинок, який належав її батьку, однак державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, оскільки за життя батько не оформив правовстановлюючі документи на належне йому нерухоме майно. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності представника відповідача, позов визнає. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Згідно виписки з погосподарської книги від 12.03.2014 року №104, виданої Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.11), в погосподарській книзі №1, особовий рахунок [NUMBER] будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Як вбачається із заповіту, посвідченого 22.02.2009 року (а.с.5), [PERSON] "все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті " заповів [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки від 12.03.2014 року №107, виданої виконавчим комітетом Лютинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.12), на даний час в житловому будинку по [ADDRESS] ніхто не зареєстрований та ніхто не проживає. Відповідно до довідки від 12.03.2014 року №106, виданої виконавчим комітетом Лютинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.13) вбачається, що на день смерті [INFO] року, [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] Згідно довідки Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації від 16.12.2013 року №552 (а.с.14), право власності на житловий будинок по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 24 березня 2014 року №11604388 (а.с.9), [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду щодо речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (з дня смерті спадкодавця). За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved