Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 28 липня 2007 року у виконавчому комітеті Балаховицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, за актовим записом №8. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з різними характерами та поглядами на подружнє життя. З відповідачем припинили спільне проживання, оскільки між ними постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняли їм та дітям душевні страждання. Подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе. Спільне господарство ними не ведеться. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суперечки про місце проживання дітей і розподілу спільного майна немає. Діти проживають з відповідачкою. В судове засідання сторони не зявились, в письмовій заяві від 23.05.18р. позивач просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в клопотанні від 17.05.18р., також просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень немає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як визначено в ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд зясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Балаховицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, за актовим записом №8. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 3). Під час шлюбу народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. В теперішній час сторони мешкають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В клопотання відповідачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Жук". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved