Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.01.2017, яким було вжито заходи забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «Дельфін» про відшкодування матеріальної шкоди у виді накладення арешту на все рухоме майно та нерухоме майно ТОВ «Дельфін», розташованого в [ADDRESS] ; скасувати державну реєстрацію обтяження за записом №19998880 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухоме майно щодо нерухомого майна ТОВ «Дельфін» та скасувати державну реєстрацію обтяження за записом №16230285 Державного реєстру обтяжень рухомого майна ТОВ «Дельфін». В обґрунтування позову зазначають, що 30.01.2017 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області було вжито заходів забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «Дельфін» про відшкодування матеріальної шкоди у виді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Дельфін». На виконання вказаної ухвали Ніжинським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження та внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого та нерухомого майна. 28.04.2017 виконавче провадження №53321127 з примусового виконання вказаної ухвали було закінчено за фактичним виконанням в повному обсязі згідно з виконавчим документом. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 05.06.2018 з ТОВ «Дельфін» на користь відповідача було стягнуто всього 316\~786 грн. 19 коп., зазначене рішення набрало законної сили 20.07.2018. ТОВ «Дельфін» виконало рішення суду щодо відшкодування шкоди в повному обсязі в добровільному порядку. Вважають, що на даний час необхідність в арешті нерухомого та рухомого майна, що належить ТОВ, відпала, та підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову відсутні. Просили скасувати арешт, накладений на їх рухоме та нерухоме майно. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.05.2021 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в поданому позові просить справу розглядати без участі їх представника. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про у судове засідання, у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомлена шляхом направлення рекомендованих повідомлень на адресу останнього відомого місця її проживання та місця реєстрації, згідно довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області№06-10/126 від 26.04.2021, остання не вручена, не повідомила про причини неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала, не подавала відзиву на позов. Також про час та місце судового засідання він був повідомлений у відповідність до ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України\~відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Третя особа належним чином повідомлена про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, пояснень суду не надала. Враховуючи, що відповідач та третя особа, не скористались своїм правом на подання відзиву та пояснень по справі, суд відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.\~ Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 4 Цивільно - процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №251484316 від 07.04.2021, та витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №251484316 від 07.04.2021 щодо всього рухомого та нерухомого майна ТОВ «Дельфін» накладено арешт з забороною відчужувати, зареєстрований державним реєстратором Лисенком О.С. на підставі постанови про арешт майна боржника від 31.01.2017 (а.с.5-8) Таким чином, в основі спору, який виник між сторонами по справі, є вирішення питання про зняття арешту з нерухомого та рухомого майна, накладеного ухвалою суду від 30.01.2017. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.04.2017 вжито заходів забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «Дельфін» про відшкодування матеріальної шкоди, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Дельфін». (а.с.16-17) Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.06.2018 позов [PERSON] до ТОВ «Дельфін» задоволено, стягнуто з ТОВ «Дельфін» на користь [PERSON] 316\~786 грн. 19 коп. (а.с.34-37) Питання скасування арешту рухомого та нерухомого майна у рішенні суду не вирішено. З постанови про закінчення виконавчого провадження №53321127 від 28.04.2017 вбачається, що виконавче провадження було закінчено за фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. (а.с.9) Згідно з п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі справа № 826/12775/15 від 11 грудня 2019 року було надано висновки щодо застосування норм права: Законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно, - звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту (стаття 59 Закону України Про виконавче провадження у чинній редакції, стаття 60 цього Закону в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно). Оскільки зняття арешту з майна здійснюється постановою виконавця, прийнятою на підставі ухваленого судового рішення з цього питання, ефективним способом захисту є звернення до суду з позовом про визнання права та зняття арешту зі спірного майна. З огляду на викладене суд вважає, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на рухоме та нерухоме майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини ця норма вимагає серед іншого, щоб обмеження права власності було застосовано законно і обґрунтовано. Це означає, що має бути доведено наявність законних підстав для накладення арешту, а так само для продовження його дії. В даній справі жодним доказом не доведено, що наразі продовжують існувати законні підстави для продовження дії арешту майна, що належить позивачу, а відповідно і підстави для такого втручання у право власності останнього. Враховуючи викладене, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про скасування арешту, захистити своє порушене право власності не має змоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог останнього та необхідність захисту його права шляхом скасування арешту. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі по 2 270 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При цьому, позивачем в поданому позові не ставиться питання про стягнення судового збору з відповідача в разі задоволення позову. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved