Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що позивач повторно з 18.02.2012р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: - квартиру [ADDRESS] , 1/2 частка якої належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1997р., видане Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 03.11.1997р. № 4/2757-97, а інша 1/2 частка належить її матері [PERSON] , [INFO] , тобто тещі позивача, автомобіль марки «Daewoo Matiz», державний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, колір світло-синій, VIN-код - [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , та грошові внески в АТ «Банк Кредит Дніпро». Після смерті [PERSON] , перебуваючи у стані стресу та сильних душевних хвилювань втративши дружину, позивач не подав заяву про прийняття спадщини. Позивач знаючи, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] належить матері дружини [PERSON] , із уже встановленим порядком користування житлом за життя дружини, довірився словам [PERSON] про відсутність будь-яких розпоряджень його дружини на випадок її смерті, та до нотаріальної контори не звернувся. Про те, що [PERSON] склала на ім`я позивача заповіт. Про складений заповіт на ім`я позивача [PERSON] не розповіла йому, хоча він зберігався у неї. Про існування зазначеного заповіту на ім`я позивача [PERSON] повідомила йому тільки у липні 2020 року. Згідно заповіту від 03.09.2004р., посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-4851, вчинений від імені [PERSON] , - на випадок її смерті, усе її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідала [PERSON] . Позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 29.07.2020р. державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним пропущено строк для подачі заяви. Позивач вважає, що відсутність у нього відомостей про існування заповіту з наявністю якого виникає права на спадкування свідчить про поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на вище викладене позивач просить суд визначити йому додатковий строк у два місяці, для подання заяви до нотаріальної контори (нотаріуса) про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, представник відповідача надав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог, просив суд проводити розгляд справи у їх відсутність. Третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, у судове засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , повторно з 18.02.2012р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , до її смерті, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18.02.2012р. Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 66 (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.08.2019р. Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1557 (а.с.11), після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: квартиру [ADDRESS] , 1/2 частка якої належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1997р., видане Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 03.11.1997р. № 4/2757-97, а інша 1/2 частка належить її матері [PERSON] , [INFO] , тобто тещі позивача, автомобіль марки «Daewoo Matiz», державний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, колір світло-синій, VIN-код - [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , та грошові внески в АТ «Банк Кредит Дніпро». [PERSON] за життя 03.09.2004р. було складено та посвідчено державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-4851 заповіт відповідно до якого, усе її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідала [PERSON] . Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. із заявою про прийняття спадщини тільки 23 червня 2020 року, постановою від 29.07.2020р. державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним пропущено строк для подачі заяви. Згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними трудноіцамй для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова норма зазначена у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якого, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Верховний Суд у постанові по справі № 130/2517/18 від 21 вересня 2020 року зазначив, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Так, у постанові зазначено: «рішення обґрунтовано тим, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних причин, зокрема у зв`язу з необізнаністю спадкоємця про наявність заповіту. Крім того, державний нотаріус, встановивши наявність заповіту, не вчинила жодних дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, не зробила виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у газеті. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку11 'для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.» У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, визначено, що поважними причинами є такі, що "пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця". У позивача [PERSON] були відсутні відомості про існування заповіту з наявністю якого в нього виникає право на спадкування, оскільки зазначений заповіт та правовстановлюючі документи на майно знаходились у відповідача по справі [PERSON] , яка є матір`ю померлої, та остання будучи в стані сильних душевних страждань в результати втрати доньки не повідомляла [PERSON] про існування заповіту. Зазначене було визнано відповідачем по справі, а отже відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23.08.2017р. по справі № 6-1320цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Також аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 06.09.2017р. у справі № 6-496цс17, відповідно до якої необізнаність спадкоємця про наявність заповіту за певних умов може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зокрема Верховний Суд України зазначив, що відсутність повідомлення чи виклику передбаченого ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» (а відтак - необізнаність особи про наявність заповіту), на думку ВСУ, створює для спадкоємця об`єктивні, непереборні та істотні труднощі на прийняття спадщини, а отже відповідає критерію поважності і, таким чином, є підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене, а також те, що відповідачем визнано позовні вимоги та іншіх спадкоемців померла не має, суд вважає причину пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини поважною, а право на прийняття спадщини порушеним та визначити додатковий строк у два місяці, для подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved