Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 01.09.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11389473000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 48 000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 01.09.2014 р. або достроково зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру за адресою: [ADDRESS], про що був укладений відповідний договір. Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач допустив невиконання умов договору, через що виникла заборгованість, розмір якої станом на 22.11.2013 р. складає 74 096,57 дол. США (згідно курсу НБУ складає (592 253,89 грн.), яка складається з наступного: 42 507,09 дол. США (339 759,17 грн.) - заборгованість за кредитом; 31589,48 дол. США (252 494,72 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом тощо. Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача й заявлено вимогу у позові (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, та на підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. За судового розгляду представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві; у судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як було встановлено судом, 01.09.2008 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11389473000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 48 000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 01.09.2014 р. або достроково зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру за адресою: [ADDRESS], про що був укладений відповідний договір. Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач допустив невиконання умов договору, через що виникла заборгованість, розмір якої станом на 22.11.2013 р. складає 74 096,57 дол. США (згідно курсу НБУ складає (592 253,89 грн.), яка складається з наступного: 42 507,09 дол. США (339 759,17 грн.) - заборгованість за кредитом; 31589,48 дол. США (252 494,72 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом тощо. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, та на підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved