Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельних ділянок в селі Антонів, Сквирського району, Київської області. Спадкоємцем по заповіту являється позивач, який звернувся до нотаріуса щоб оформити спадщину за заповітом, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач вказує, що не звернувся в установлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини для оформлення своїх спадкових прав, оскільки фактично проживав разом з дідом до дня його смерті і вважав, що прийняв спадкове майно. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Третя особа - Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала суду копію спадкової справи. Дослідивши матеріали даної справи, матеріали спадкової справи № 4/2020, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як слідує з матеріалів справи, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку під [ADDRESS] ; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки 3224080301:01:063:0001, яка розташована [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0586 га, кадастровий номер земельної ділянки 3224080301:01:063:0002 [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59509777 від 20.02.2020 року померлий [PERSON] склав два заповіти, відповідно до яких спадкоємцем майна є [PERSON] (а.с. 16, 17). Встановлено, що на день смерті [PERSON] , місце проживання позивача [PERSON] було зареєстроване в [ADDRESS] , а місце проживання і реєстрації відповідача і померлого [PERSON] було в [ADDRESS] . З пояснень позивача слідує, що він бажає прийняти і належно оформити спадщину, але пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини оскільки, фактично, проживав разом з [PERSON] та прийняв спадщину, обробляв земельні ділянки. Відповідач знає, що спадкове майно перебуває у володінні позивача. Позивач в позовній заяві зазначає, що він працює головним інженером в ДП «Білоцерківський лісгосп» і його робота пов`язана з відрядженнями і частими поїздками поза межами населеного пункту, що заважало отримати консультацію щодо спадкування і вчасно звернутися до нотаріуса. Відповідач позов визнав, вказав, що хоча він є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлого [PERSON] , але спадкування має здійснюватися по волі спадкодавця і право на спадщину має позивач, який, фактично, успадкував будинок і земельні ділянки. Встановлено, що приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенко І.В., відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав на підставі заповіту після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений Законом строк /а.с.9-12/. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України 06.09.2017 року за наслідками розгляду справи №6-496цс17- необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи наведене, за наявності обставин, які суд вважає поважними причинами пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved