Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 15.07.2013 року о17 год. 30 хв. в м. Бровари по вул. Чкалова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) ДЕУ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]; 2) МАЗДА ВХ 9700 АО під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується первинними довідками ДАІ та Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2013 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Вказують, що на момент ДТП між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6093264, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу ДЕУ д.н.з АІ 3352 СЕ. Потерпіла особа звернулася до позивача із заявою про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі експертного звіту № 1200ДОП від 28.10.2013 року співробітниками позивача був складений Старховий акт № 12245 та розрахунок суми страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та Страхового акту, відповідно до норм ст. 36 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12\~941,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 782 від 06.02.2014 року, № 2264 від 11.04.2014 року, № 356 від 21.01.2014 р., № 439 від 24.01.2015 року, № 2676 від 30.04.2014, та були сплачені послуги за проведення експертизи пошкодженого автомобіля у розмірі 450,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 792 від 11.11.2013 року, № 5051 від 02.09.2013 року та рахунками на оплату № 2284 від 29.10.2013 р. та № 2260 від 12.08.2013 р. Відповідач звернувся до АТ «УОСК» із повідомленням про події ДТП 23.07.2013 року, тобто через п»ять робочих днів після настання ДТП. Статтею 38 Закону № 1961-ІV встановлено випадки, коли страховик має право подати регресний позов. Зокрема, пп. «г» п.38.1.1 ст. 38 цього Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, якою встановлено, що водій, причетний до ДТП зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Вказують, оскільки відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання ДТП позивача, то останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. Просять стягнути з відповідача на їх користь шкоду в розмірі 13\~391,49 грн., яка складається із суми страхового відшкодування та вартості проведення експертизи пошкодженого автомобіля, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1\~218,00 грн. У судове засідання представник позивача не з»явився, направив суду письмову заяву, просить позов задовольнити, справу розглянути без їх участі, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд за письмовою згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.07.2013 року о17 год. 30 хв. в м. Бровари по вул. Чкалова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) ДЕУ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]; 2) МАЗДА ВХ 9700 АО під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2013 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП ДТП між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6093264, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу ДЕУ д.н.з АІ 3352 СЕ. Потерпіла особа звернулася до позивача із заявою про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі експертного звіту № 1200ДОП від 28.10.2013 року співробітниками позивача був складений Старховий акт № 12245 та розрахунок суми страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та Страхового акту, відповідно до норм ст. 36 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12\~941,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 782 від 06.02.2014 року, № 2264 від 11.04.2014 року, № 356 від 21.01.2014 р., № 439 від 24.01.2015 року, № 2676 від 30.04.2014, та були сплачені послуги за проведення експертизи пошкодженого автомобіля у розмірі 450,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 792 від 11.11.2013 року, № 5051 від 02.09.2013 року та рахунками на оплату № 2284 від 29.10.2013 р. та № 2260 від 12.08.2013 р. Статтею 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено випадки, коли страховик має право подати регресний позов. Зокрема, пп. «г» п.38.1.1 ст. 38 Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, а зобов'язання невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу передбачене пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 вищезазначеного закону. Правовою позицією ВСУ викладеною у справі № 6-1цс14 від 12 лютого 2014 року, встановлено, що виходячи з аналізу статей\~33,\~38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього\~Закону\~змінами збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Так, при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач свого обовязку щодо невідкладеного направлення повідомлення про настання ДТП, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди та письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приходить до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача судового збору в розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved