Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту та просить суд стягнути з відповідача по справі на користь позивача суму заборгованості по кредиту в розмірі 4740 грн. 69 коп., суму заборгованості по відсотках в розмірі 3610 грн. 03 коп. та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що 12.12.2013 року між Кредитною спілкою „Лозівський взаємний кредит" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту ПД №987, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 10000,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 12.12.2015 року. Відповідач не виконує зобов'язання по даному кредитному договору в зазначені у ньому терміни, що призвело до виникнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі, а також слухати справу за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, тоді як про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.12.2013 року між Кредитною спілкою „Лозівський взаємний кредит" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту ПД №987, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 10000 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 12.12.2015 року (а.с.№8-9). У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісяця згідно графіку, що є Додатком № 1 до договору шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок позивача не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Відповідачка не виконала зобов'язання по сплаті осн овної суми кредиту за кредитним договором в зазначені договором терміни. Несплата кредиту відповідачем підтверджується довідкою позивача від 08.07.2015 року, згідно якої заборгованість за кредитом за вересень 2014 року - липень 2015 року включно складає 4 740,69 грн. (а.с.№11). Несплата відповідачем кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за листопад 2014 року - липень 2015 року включно в сумі 3610,03 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та сплату відсотків по кредиту від 08.07.2015р. (а.с.№12). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вимогами ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності в разі неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved