Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення боргу за договором позики мотивуючи, його наступним чином 29 серпня 2014 року [PERSON] (надалі - Позивач) надав в позику [PERSON] (надалі-Відповідач) грошові кошти у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США та 12 000 (дванадцять тисяч) грн. Кошти у сумі 3 400 доларів США Відповідач зобов'язався повернути в строк до 11 вересня 2014 року, а гроші у сумі 12 000 грн. - до 02 вересня 2014 року. Факт передачі грошей в позику підтверджується розписками, написаними власноручно Відповідачем. У зазначені в розписках строки, Відповідач отримані кошти не повернув. Добровільно Відповідач відмовлявся повертати грошові кошти взяті ним в позику. В судове засідання представник позивача зявився позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи повідомлений вчасно про що свідчать розписки. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. З боргових документів, які перебували у [PERSON], письмової розписки від 29.08. 2014 року та 29.08.2014 року написаних власноручно [PERSON] вбачається, що 29.08.2014 року він одержав від позивача грошові кошти в сумі 12000 грн., які зобов'язався повернути до 02.09.2014 року та кошти в сумі 3400 доларів США, які зобов'язався повернути до11.09.2014 року. Доказів того, що вищезазначена розписка була надана відповідачем під примусом, обманом тощо, суду відповідачем надано не було. Тому на підставі вказаного, письмових доказів суд приходить до впевненості, що між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір позики про що свідчать розписки, відповідно до яких 29.08.2014 року та 29.08.2014 року відповідач отримав від позивача в позику 12000 грн., які зобов'язався повернути до 02.09.2014 року та 3400 доларів США, які зобов'язався повернути до 11.09.2014 року. Таким чином, оскільки боргові розписки знаходиться у позикодавця, не можна вважати борг повернутим. Оскільки, правовідносини між сторонами виникли в 2014 році, однак тривають і на даний час, суд застосовує до них положення викладені в Цивільному Кодексі України в редакції 2004 року. Сума боргу за договором позики від 29 серпня 2014 року у розмірі 19 942, 56 грн., та 3 631, 68 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19 грудня 2016 року складає 95 622, 13 грн. Всього 115 564, 69 грн. ( Сто п'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири гривні 69 коп. ). Оскільки доказів повернення суми боргу, в тому числі і передбачених ст. 545 ЦК України, відповідач суду не надав, письмові розписки про отримання ним від позивача коштів знаходилися у [PERSON], і була ним надана для приєднання до матеріалів справи, тому судом встановлено, що [PERSON], не виконав свого зобов'язання щодо повернення позики і на підставі ст.ст. 625, 1050 ЦК України. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей". Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором". Згідно з ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказуванню, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказуванню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати. З вищенаведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню.

Outcome: approved