Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 12.11.2010 р. було укладено з ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» договір №5 за яким ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» зобовязалося передати позивачу товар , а позивач повинен був здійснити передоплату у розмірі 100 % вартості товару. Позивач виконав свої зобовязання за договором , а відповідач поставив товар в меншій кількості, ніж було передбачено договором і загальна вартість недоставленого (оплаченого) позивачу товару складає 675 488 грн. Умовами зазначеного договору передбачено відповідальність за порушення зобовязання (несвоєчасну поставку товару) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення. З 10.02.2011р. має місце прострочення виконання зобовязання з боку ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство». Між позивачем та відповідачем [PERSON] 01.09.2013 року було укладено договір поруки з якого вбачається, що [PERSON] разом з постачальником несе солідарну відповідальність за порушення зобовязання за вказаним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» в судове засідання не направило свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, причини неявки невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно. Враховуючи думку представника позивача та на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2010 року ТОВ "Олікс", в особі директора [PERSON], уклало з ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство», в особі директора [PERSON], договір №5. Предметом якого є купівля-продаж олії. Наведене підтверджується копією зазначеного договору (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» порушив свої зобовязання за вказаним договором , не передав в обумовлені строки товар та не повернув позивачу передоплату за товар. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2013 року між позивачем та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про встановлення поруки, відповідно до якого [PERSON] виступає поручителем перед кредитором за виконання обовязків ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» за договором № 5 від 12.11.2010 року. Відповідно до положень зазначеного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в частині основної суми боргу, 3 % річних, штрафних санкцій, а також, можливого інфляційного збільшення. Дане підтверджується копією договору про встановлення поруки від 01.09.2013 р. (а.с.29-30). В підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було надано суду виписку про фінансові операції з яких вбачається перерахунок відповідачу ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» коштів, вбачаються дати цих операцій, суми переданих коштів (а.с.9-26). Матеріали справи містять дві накладні про постачання олії від 10.02.2011р. та від 21.02.2011 р. (а.с.27,28). Таким чином, встановленим є те, що позивачем було сплачено відповідачу ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» передоплату за товар в сумі 1955500 грн., а продавцем було передано товар на загальну суму 1280 012 грн. Вартість недопоставленого товару позивачу, але оплаченого останнім, складає 675 488 грн., що і просить позивач стягнути з відповідачів солідарно, а крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь суму неустойки, що передбачено п.3.1Договору від 12.11.2010р. та п.2.2. Договору про встановлення поруки від 01.09.2013року. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За ст.629 ЦК України , договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товару встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Також, відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. А тому, проаналізувавши всі надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно мав місце договір купівлі-продажу, умови якого відповідач ТОВ ТОВ «Чернігівське агровиробниче товариство» порушив. Жодних достовірних доказів, які б спростовували цей висновок, суду не було надано. Отже, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму основного боргу (сума попередньої оплати)- 675 488 грн. + суму нарахованої пені 277 234,86 грн. + 3 % річних 55630,60 грн. та + кошти інфляційного збільшення 23 090,59 грн. і судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в розмірі 3441 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved