Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 12 лютого 2013 року о 14-50 год. на 301 км + 450 м автошляху Харків- Сімферополь, [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген, д/н [NUMBER], в порушення п.п .1.3, 10.1 ПДР України, при виконанні повороту ліворуч не переконався в безпеці виконуваного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген, д/н АК 9880 РЄ, під керуванням [PERSON], який належить позивачу на праві власності, чим заподіяв їй шкоду. 16.10.2012 року між [PERSON] та ПрАТ «АСКО ДП» в особі Запорізької філії ПрАТ «АСКО ДП» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно з полісом № АВ/3638677 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власника транспортного засобу [PERSON], максимальний розмір страхової суми становить 50 000 грн. Після ДТП, позивач звернулась в ПрАТ СК «АСКО- Донбас Північний» із заявою про ДТП, 20.02.2013 року її автомобіль був оглянутий аварійним комісаром. Згідно ремонтної калькуляції № 19577 від 26.02.2013 року, складеної ТОВ ЕК «Укравтоекпертиза- Ассіст» за дорученням СК «АСКО- Донбас Північний», загальна вартість відновлювального ремонту склала 297 831,35 грн. У березні 2013 року нею було отримано лист від відповідача, в якому страхова компанія розяснила, що оскільки ліміт відповідальності за полісом ОСЦПВ № АВ/3638677 від 16.10.2012 року складає 50 000 грн., з яких 500 грн.- франшиза, то розмір страхового відшкодування і разі визнання винним водія [PERSON] складе 49 500 грн. і буде перераховано на вказані позивачем банківські реквізити після отримання страховою компанією постанов судів стосовно обох водіїв. У липні 2013 року нею було отримано лист відповідача, в якому було розяснено, що страхова компанія не має законних підстав виплатити їй страхове відшкодування у звязку з тим, що постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2013 року по справі про адміністративне правопорушення № 314/1343/13-п закрито провадження у справі щодо [PERSON] про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення, [PERSON] на цю постанову було подано апеляційну скаргу. Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2013 року бул задоволено апеляційну скаргу [PERSON], постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2013 року по справі про адміністративне правопорушення № 314/1343/13-п скасовано. Враховуючи, що на момент розгляду апеляційної скарги закінчився термін притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, і провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] підлягало закриттю, [PERSON] фактично був позбавлений можливості довести винність [PERSON] у вчиненні ним ДТП в рамках справи про адміністративне правопорушення. При цьому, як розяснив суд апеляційної інстанції в своїй постанові, учасники ДТП не позбавлені можливості вирішення питання щодо наявності ступеня вини кожного з учасників ДТП в його вчиненні та можливості проведення судової- авто технічної експертизи в порядку цивільного судочинства. Вважає, що вина [PERSON] у вчиненні ним ДТП 12 лютого 2013 року підтверджується наступним. Так, відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому чітко сказано, що [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.3, 10.1 ПДР, а саме, виконуючи поворот вліво не впевнився у безпеці маневру, була складена схема ДТП. Тобто [PERSON], виконуючи поворот вліво, при наявності дорожньої розмітки 1.3, тобто ліні, яка складається із двох паралельних ліній, пересік її, тим самим вже порушив ПДР України, і допустив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача. Крім того, [PERSON], виїжджаючи з другорядної дороги, виконав поворот вліво на заборонний знак 3.23 «Поворот ліворуч заборонено», який розташований на ділянці дороги, де було скоєно ДТП. Той факт, що на даній ділянці дороги розташований вказаний вище заборонений знак, підтверджений відповіддю Служби автомобільних доріг у Запорізькій області. У даному випадку, враховуючи, що постанова по адміністративній справі відносно [PERSON] скасована і провадження у справі припинено у звязку із закінченням строків, позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Просить стягнути з відповідача [PERSON] «Страхова компанія АСКО- Донбас Північний» на свою користь суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди у розмірі 49500 грн., а також судові витрати у розмірі 495 грн.- судовий збір. Позивач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що не заперечують щодо виплати позивачу суми страхового відшкодування, якщо буде встановлена вина [PERSON] у скоєнні ДТП та його причетність у заподіянні шкоди позивачу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, 12.02.2013 року приблизно 14.35 год він рухався на автомобілі Volkswagen Passat зі сторони міста Запоріжжя, під'їжджав до перехрестя з автодорогою Харків- Сімферополь. З переду нього їхав автомобіль Mercedes Sprint, який почав гальмувати й приймати праворуч. Він побачив, що з переду цього автомобіля рухався автомобіль Volkswagen Transporter, який з ввімкненим лівим поворотом хотів розвернутися через суцільну лінію розмітки. Щоб уникнути зіткнення він вивернув ліворуч і своїм правим переднім крилом вдарив в ліву передню бокову частину автомобіля Volkswagen Transporter, після чого вилетів в кювет. Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності позивача, третьої особи [PERSON]. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 28 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого,- це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом ранспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Суд встановив, що позивач [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER] (а.с. 5). Суд встановив, що між позивачем та відповідачем було укладено поліс обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ 1090388 від 04.12.2012 року, який на день скоєння ДТП 12 лютого 2013 року був дійсним, і згідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн. (а.с. 24). Судом встановлено, що 12 лютого 2013 року на 301 км + 450 м автодороги Харків - Сімферополь було скоєно ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 88,91). Суд встановив, що за фактом зазначеної ДТП постановою Феодосійського міського суду АР Крим від 13.03.2013 року, у звязку із порушенням п.14.6 а ПДР України, згідно якого обгін заборонено на перехресті, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 58). Постановою Апеляційного суду Запорізької області скасовано постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2013 року про закриття на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (а.с. 7-9). Тобто винним у скоєнні ДТП та в заподіянні шкоди позивачу [PERSON] визнано не було. Згідно розділу 34 ПДР України «Дорожня розмітка» лінія 1.3 (подвійна суцільна) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] при виконанні маневру розвороту вліво не впевнився в безпеці маневру через дорожню розмітку 1.3 допустив зіткнення з виконуючим обгін на перехресті автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.86). Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] виїздили із другорядної дороги на головну, про що свідчить встановлений на перехресті знак 2.1 «Дати дорогу» (а.с.30,31,88). Окрім того, на перехресті, на якому сталася ДТП, при виїзді з другорядної дороги, з якої [PERSON] виїздив на головну, встановлений знак 4.2 «Рух праворуч», який, згідно ПДР України, є наказовим і забороняє рух прямо та ліворуч (а.с.30). Зі схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що місце зіткнення автомобілів розташоване на головній дорозі на розмітці 1.3, що свідчить про те, що [PERSON] навмисно, всупереч знаку 4.2, рухався на перехресті прямо на лінію 1.3 дорожньої розмітки з метою перетнути її та здійснити поворот ліворуч, що також підтверджується поясненнями в судовому засіданнісвідків [PERSON] , Гаманюка. Доказів, які спростовують, що на момент скоєння ДТП, на зазначеному перехресті знак 4.2 та лінія 1.3 дорожньої розмітки були відсутні, суду не надано. Згідно висновку № 6685 судової авто технічної експертизи від 31.01.2014 року з технічної точки зору, в даній дорожньо- транспортної ситуації дії водія автомобіля «Volkswagen- Тransporter» [PERSON]А не відповідали вимогам п.1.3 (розділу 34 «Дорожня розмітка» и п.4.2 «Рух праворуч» (розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, які знаходились у причинному звязку з виникненням пригоди. Виконуючи лівий поворот, в даній дорожньо- транспортній ситуації він мав діяти відповідно до вимог п.1.3 розділу «Дорожня розмітка» та п. 4.2. «Рух праворуч» розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України (а.с. 198). Суд приходить до висновку, що [PERSON], дійсно мав намір здійснити поворот ліворуч, порушивши вимоги знаку 4.2 «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.3, чим створив аварійну ситуацію, яка стала умовою виникнення ДТП, що в наступному стало причиною зіткнення його автомобіля з автомобілем позивача, під керуванням [PERSON], і тому суд вважає [PERSON] винним у скоєнні ДТП. Також, згідно висновку № 6685 судової авто технічної експертизи від 31.01.2014 року в зазначеній дорожно- транспортній ситуації водій автомобілю [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України. За вихідними даними, заданих судом, в даній дорожньо- транспортній ситуації, водій автомобіля Volkswagen Passat [PERSON]мав можливість запобігти пригоду шляхом гальмування. Виходячи з того, що обидва учасники допустили досить суттєві порушення ПДР України, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності, а вину [PERSON]А у скоєнні ДТП було встановлено в судовому засіданні, суддя вважає, що ступінь вини кожного з учасників ДТП складає по 50%. Суд встановив, що в наслідок ДТП позивачу завдано матеріальну шкоду на суму 162 518,51 грн. (а.с.42,50-55). Судом встановлено, що позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування через те, що [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності (а.с. 13). Виходячи з визначеного ступеню вини 50 % кожного з учасників ДТП, страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну,- 50 000 грн., розмір страхового відшкодування, з відрухванням суми франшизи, складає 49 500 грн. Оскільки відповідач не здійснює виплату страхового відшкодування позивачу в добровільному порядку суд вважає стягнути з ПАТ «Страхова компанія АСКО- Донбас Півничний» в примусовому порядку суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 495 грн. (а.с.1).

Outcome: approved