Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що остання продовжуватиме навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], яка навчається на 4 курсі Національного юридичного університету ім.Ярослава Мудрого, Інститут прокуратури та кримінальної юстиції на денній формі навчання, навчається на бюджетній основі. Відповідач не спілкується з донькою, матеріальної допомоги на її утримання не надає, самостійно позивач не в змозі утримувати доньку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити на підставах зазначених вище, зазначивши про наявність у останньої тяжкого захворювання. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що залишив позивачу квартиру придбану у шлюбу, погодився сплачувати у аліменти у розмірі 30%, має проблеми зі здоров'ям, стояв на обліку у центрі зайнятості по безробіттю, зараз працює оператором у інформагенстві. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова 15.12.2014 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №119 остання є студентом 5 курсу 14 групи Інституту прокуратури та кримінальної юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, форма навчання денна, термін навчання до 01.03.2020 року. У відповідача є зобов'язання по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів (судовий наказ №638/2948/18) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки №13 від 19.02.2018 року [PERSON] проживає разом з [PERSON] Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач зазначає про незадовільний стан здоров'я, проте суду не на надано жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини, як і не надано доказів на підтвердження майнового стану останнього. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, відсутність захворювань у останнього, оскільки будь-яких доказів, які б це спростовували відповідачем не надано. Натомість позивачем надано відповідні довідки та медичну документацію на підтвердження свого стану здоров'я, навчання дитини, зокрема наявність тяжкого захворювання [PERSON], що ускладнює її самостійне утримування повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись. Відповідно до п.20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, справедливості та враховуючи закріплений ст. 3 Конвенції про права дитини принцип пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них, суд вважає за можливе присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі ? частини усіх видів заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що остання буде продовжувати навчання. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 708 грн 40 коп. у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved