Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири та 1/2 частину автомобіля, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20.06.1998 вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 18.02.2019. Від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, 01.05.2007 між її чоловіком та ТОВ «Колос» був укладений договір оренди з правом викупу №11, згідно з яким чоловікові для проживання з правом викупу була надана квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням суду від 29.12.2014 за її чоловіком визнано право власності на зазначену квартиру, оскільки вони повністю сплатили за спільні гроші її вартість, наданої їм в оренду з правом викупу. Вказана квартира зареєстрована за відповідачем, її вартість складає 196092 грн. Крім того, за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки «ВАЗ-211010», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який також зареєстрований на ім`я відповідача. Вартість автомобіля на час його придбання складала 4000 доларів США, вартість аналогічного автомобіля на даний час складає 101900 грн. Зазначає, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому має бути розподілене між сторонами у рівних частках. Згоди з відповідачем про добровільний поділ майна не досягнуто, тому зазначені обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та на 1/2 частину автомобіля марки «ВАЗ-211010», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач у підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони 20.06.1998 зареєстрували шлюб у Мошоринській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно з рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2019 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 відповідачу виділено в натурі частку будинку, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS] , та визнано за відповідачем право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Даним судовим рішенням встановлено, що 01.05.2007 між [PERSON] з однієї сторони, та Товариством з додатковою відповідальністю "Колос" в особі голови правління [PERSON]., яка діє на підставі статуту з іншої сторони, укладено Договір оренди з правом викупу №11, за яким [PERSON] та членам його сім`ї для проживання з правом викупу була надана квартира [ADDRESS] . На виконання умов вищезазначеного договору, станом на 01.09.2014 [PERSON] повністю сплачено вартість вказаної квартири, наданої йому в оренду з правом викупу. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33644860 від 14.02.2015 за відповідачем 12.02.2015 зареєстроване право приватної власності на зазначену вище квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з рішення Знам`янської міської ради Кіровоградської області №195 від 22.04.2016 «Про затвердження розпорядження міського голови від 18.02.2016 №8 «Про перейменування вулиць та провулків м.Знам`янка», вулиця Червоноармійська перейменована на вулицю Козацьку. Відповідно до висновку про вартість об`єкта нерухомого майна, наданого 27.02.2019 оцінювачем ТОВ «Юридично-експертна компанія «Юрконсалтінг», вартість згаданої квартири становить 196092 грн. Крім того, уперіод перебування сторін у зареєстрованому шлюбі за відповідачем 08.12.2009 зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ-211010 державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим Знам`янським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області.. Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст.60 СК України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той з подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України). Таким чином, набуте подружжям [PERSON] та [PERSON] вищезазначене майно є об`єктом права спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Положеннями ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення закріплені у ч.2 ст.372 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири та жилі будинки тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що право власності на спірну квартиру було зареєстроване за відповідачем 12.02.2015 на підставі рішення суду від 29.12.2014, автомобіль марки ВАЗ-211010 державний реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за відповідачем 08.12.2009, тобто в період, коли сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Будь-яких доказів про існування домовленостей між позивачем та відповідачем щодо майна або шлюбного договору суду не надано. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене, аналізуючи та оцінюючі докази по справі, враховуючи визнання відповідачем пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зважаючи на те, що вказане вище майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і на нього поширюються положення ч.1 ст.70 СК України щодо рівності часток у спільному майні, з урахуванням того, що сторони не досягли згоди щодо порядку поділу майна, тому суд приходить до висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір в сумі 1750 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved