Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач його колишня невістка. 02.06.2015 року рішенням суду було розірвано шлюб його сина та відповідача по справі. 17.07.2015 року відповідач забрала дітей та усі свої речі, без сварок та конфліктів залишила місце проживання, пояснила, що буде проживати з іншим чоловіком у Росії. З цього часу відповідач квартирою не цікавиться, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких її речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі він з дружиною змушені за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив суд про задоволення позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи за відомою суду адресою її реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також позивач в судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], що складається з трьох кімнат житловою площею 43.70 кв.м. Власником особового рахунку є позивач по справі [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1999 року квартира належить в рівних долях позивачу, його дружині та двом дітям (а.с 5). Відповідно до свідоцтва про одруження син позивача [PERSON] та відповідач по справі зареєстрували шлюб 13.12.2002 року (а.с. 4). Відповідач була зареєстрована за адресою спірної квартири 08.08.2003 року. Згідно з рішенням Деснянського районного суду від 02.06.2015 року шлюб між відповідачем та сином позивача було розірвано. На даний час в квартирі зареєстровано 9 осіб - позивач, його дружина, донька, син, чотири онуки позивача та відповідач по справі, відповідно до довідки КП форми 3 від 120.04.2016 року (а.с. 7). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім′ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з′ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] в спірному житловому приміщенні не проживає з липня 2015 року та не сплачує комунальні послуги, ніяких її речей в ній немає, що підтверджується актом ЖЕК 310 від 06.04.2016 року (а.с. 6). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що являються сусідами позивача. Достеменно їм відомо про те, що відповідач [PERSON] після розлучення з сином позивача виїхала до Росії, оскільки в Інтернеті познайомилася з чоловіком, який запросив її на постійне місце проживання до себе. Коли [PERSON] проживала в спірній квартирі вони її бачили дуже часто і в квартирі, оскільки там бувають і на вулиці біля будинку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати такого відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved