Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності №2359 від 14.03.1996 року. Окрім позивачів у вказаному будинку зареєстрований відповідач у справі, колишній чоловік позивача [PERSON], шлюб з яким на час розгляду справи розірваний, однак у спірній квартирі відповідач не проживає з 2011 року. Вважають, що реєстрація відповідача у їх квартирі значною мірою обмежує їх права володіння, користування та розпорядження належним їм майном. У зв'язку із цим просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надали суду заяви, у яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач своїм правом на присутність у судовому засіданні не скористався, повторно у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку(ст. 74 ЦПК України). Заперечень, заяв, клопотань до суду не надсилав. Представник третьої особи до суду не з'явився, через канцелярію подав заяву у якій просив слухати справу у відсутності представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Заяв та клопотань в день розгляду справи від сторін про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до порушення строку вирішення спору, затягування судового процесу. За таких підстав, з урахуванням письмової згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за наявними в ній доказами, яких достатньо для вирішення справи по суті, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, оскільки подальше відкладення розгляду справи спричинить порушення строку вирішення спору. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до дублікату свідоцтва про право власності, виданого управлінням обліку та використання комунального майна м.Херсона виконкому Херсонської міської ради народних депутатів № 2359 від 14.03.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], та [PERSON], що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12072369, виданого ХДБТІ 06.10.2006 року. Згідно довідки про склад сім'ї № 220, виданої ПП «ВЖЦ Аріадна» 23.01.2014 року, у [ADDRESS], окрім позивачів, зареєстрований [PERSON], що також підтверджується довідкою ВАДР УДМС УМВД України в Херсонській області, отриманою на запит суду. З акту обстеження помешкання [ADDRESS] від 01.02.2014 року, вбачається, що [PERSON] у вказаномій квартирі не проживає з 2011 року, належні йому речі у спірній квартирі відсутні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою, для зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою його реєстрації. Враховуючи наведене, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач у квартирі не проживає більше 3 року та не користується нею без поважних причин та з власної ініціативи, докази які б засвідчували протилежне у суду відсутні, з огляду на що суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою. У зв'язку із зазначеним, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved