Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 60 000 доларів США, переданих у якості авансу за придбання приміщення для обслуговування автомобільної стоянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також 60 000 доларів США передбачених попереднім договором штрафних санкцій, - у національній валюті за курсом НБУ на час розгляду справи, та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 гривень. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу зазначеного майна, що був нотаріально посвідчений, та у якості авансу позивачем було передано 35 000 доларів США до підписання попереднього договору, і в подальшому 30.11.2013 року сплачено ще 25 000 доларів США, про що відповідачем особисто написано розписку про їх отримання на зворотній стороні попереднього договору. Строк укладення основного договору сплив, однак документи для укладення договору не були підготовлені, і по цей час відповідач ухиляється від укладення основного договору купівлі-продажу чи повернення зазначеної суми, тому позивач просить стягнути 120000 доларів США в національній валюті за курсом НБУ на час ухвалення судового рішення, а також понесені судові витрати. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, при цьому підтримав заявлений позов повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином як за місцем реєстрації, так і за вказаним місцем фактичного проживання, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 23.08.2013 року між сторонами був укладений попередній договір, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за яким відповідач як продавець взяв на себе зобов'язання продати, а позивач купити об'єкт нерухомого майна - приміщення для обслуговування автомобільної стоянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виплативши грошові кошти у загальному розмірі 135 тисяч доларів США за графіком, передбаченим п.3 попереднього договору, при цьому грошові кошти у розмірі 35 тисяч доларів США, що було еквівалентно на той час 280000 гривень, були передані до підписання попереднього договору. В подальшому позивачем було додатково передано у якості сплати авансу 25000 доларів США, що підтверджується власноруч написаною розпискою відповідача на зворотній стороні попереднього договору від 30.11.2013 року. Згідно п.4 зазначеного попереднього договору, відповідач зобов'язався, отримавши аванс та подальші отримані авансові суми, у випадку відмови від укладення основного договору, або порушення умов, зазначених у попередньому договорі, повернути позивачеві отриману суму авансу та сплатити штраф у розмірі 100% від суми авансу. Таким чином загальна сума авансу, що була передана відповідачеві, становить 60000 доларів США, отже і сума штрафу становить 60000 доларів США - відповідності до умов попереднього договору. Свої зобов'язання відповідач не виконав, угода купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна не відбулася. Отже, сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу належного відповідачеві нерухомого майна, відповідачем отримана частина грошових коштів, однак договір укладений не був. Згідно ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, передані кошти вважаються авансом і повинні бути повернуті позивачеві у повному обсязі. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Аналізуючи вказані норми закону у сукупності зі встановленими судом обставинами, суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення суми штрафу, що передбачені умовами попереднього договору, також підлягають задоволенню. Таким чином загальна сума, що підлягає стягненню, становить 120000 доларів США. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця - гривня. За курсом НБУ на 02.12.2014 року, що становить 1510,6043 грн. за 100 доларів США, сума боргу в національній валюті (гривні) становить 1 812 725 (один мільйон вісімсот дванадцять тисяч сімсот двадцять п'ять) гривень 00 копійок (120000х1510,6043/100). Відповідачем не спростовано зазначені позивачем обставини, жодних доказів до суду не надано. З іншими вимогами позивач не звертався. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 гривень.

Outcome: approved