Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідач за спожиту теплоенергію заборгував станом на 04.03.2016 року суму у розмірі 3291,86 грн., що підтверджується розрахунком боргу. Заборгованість відповідача на день подання позовної заяви не погашалася. У звязку із наведеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним та просить суд стягнути з відповідача 3291,86 грн. заборгованості за спожиту теплоенергію, яка утворилася з 01.02.2015 року по 31.01.2016 року, оскільки відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку без відповідача, який в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали справи №462/1752/16-ц, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.5 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" \~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2016 року з [PERSON] (матеріали справи №462/1752/16-ц) стягнуто заборгованість за послуги за теплову енергію в розмірі 3291,86 грн., даний наказ скасовано ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 25.11.2016 року /а.с.19/. Судом встановлено, що згідно з довідкою ЛКП „Сигнівка відповідач проживає за адресою: [INFO] /а.с.7/, відповідно до розрахунку теплової енергії ЛКП „Залізничнетеплоенерго відповідач за період з 01.02.2015 року по 31.01.2016 року, заборгував позивачу за спожиту теплоенергію 3291,86 грн. /а.с. 8/. Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач протягом 2015-2016 років надав йому послуги за гаряче водопостачання та централізоване опалення неналежної якості. Факт постачання теплової енергії з 01.02.2015 року по 31.01.2016 року, до будинку №4 по вул.Патона у м.Львові, підтверджується актами від 09.10.2015р. і від 10.10.2016р. /а.с.9,10/, актами про використання теплової енергії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за період 2015 - 2016 років /а.с.11,12,13/ та актами про зняття показів засобів обліку теплової енергії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за період 2015-2016 років /а.с.14,15,16,17,18/. Враховуючи наведене, відповідач по справі порушив зобовязання по оплаті за спожиту теплову енергію, добровільно погашати суму заборгованості не бажає, тому сума боргу підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1378 гривень 00 коп. /а.с.6/ матеріали справи №462/1752/16-ц а.с.2/.

Outcome: approved