Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №945/08-637В від 03.07.2008 року в розмірі 797 000, 00 гр., звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 91, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом визнання права власності на квартиру за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Посилається в позові на те, що 03.07.2008 року між банком та третьою особою [PERSON] був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №945/08-637В, за умовами якого йому був наданий кредит у розмірі 113 000,00 дол. США строком до 10.06.2023 року під 13,5%. 03.07.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком був укладений Договір іпотеки з відповідачами, який був посвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального Севастопольського міського нотаріального округу Філіповою О.В. та зареєстрований у реєстрі за №1770, відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 91,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка належить відповідачам. В зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 1 286 850, 36 гр. ,яка складається з: - за кредитом - 108 935,57 дол. США або 870 722 грн. 01 коп.; - за відсотками - 43 127,61 дол. США, або 344 718 грн. 96 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3 320,96 дол. США або 26 544 грн. 43 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 5 487,92 дол. США або 43 864 грн. 96 коп.. 08.07.2013 року банк направив на адресу позичальника та іпотекодавців вимоги про усунення порушення зобов'язань по кредитному договору та погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» або у відповідності до п.4.5.3 Іпотечного договору добровільно передати у власність ПАТ «Укрсоцбанк» квартиру, яка є предметом іпотеки. Виходячи з того, що вимога банку до цього часу не виконана, заборгованість за умовами договору відповідачами та 3-ю особою не погашена, умови договору не виконуються, просить задовольнити позов. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщалися належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.07.2008 року між банком та третьою особою [PERSON] був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №945/08-637В, за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 113 000,00 дол. США строком до 10.06.2023 року під 13,5%. /а.с.33- 38/ В цей же день з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком між позивачем та відповідачами був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального Філіповою О.В., відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 91,7 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] яка належить відповідачам на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Севастопольською державною нотаріальною конторою 26.09.1998 року та зареєстрованого ДКП «Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна» 29.09.1998 року за реєстровим номером 1166. /а.с.45 - 51/ В зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за умовами кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 1 286 850, 36 гр., яка складається з заборгвованості: - за кредитом - 108 935,57 дол. США або 870 722 грн. 01 коп.; - за відсотками - 43 127,61 дол. США, або 344 718 грн. 96 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3 320,96 дол. США або 26 544 грн. 43 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 5 487,92 дол. США або 43 864 грн. 96 коп.. Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. За правилами ч.1 ст.589 ЦК України та ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 08.07.2013 року на адресу позичальника та майнових поручителів була направлена вимога про усунення порушення зобов'язань по Кредитному договору з вимогою погасити заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» або у відповідності до п.4.5.3 Іпотечного договору добровільно передати у власність ПАТ «Укрсоцбанк» чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 91,7 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. /а.с.52 - 53,57 - 63/ Представник позивача суду пояснив, що дана вимога відповідачами та 3-ю особою не виконана. Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про іпотеку". Згідно зі до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне подання вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. З наведеного вище випливає, що звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання. Відповідно до п.3.3.9 Договору позичальник зобов»язаний погашати кредит відповідно до графіка змін максимального ліміту заборгованості, визначеного п.1.1.1 договору в сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяла у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, визначений п.1.1.1. цього договору. Судом встановлено, що з серпня 2009 року умови договору позичальником не виконуються, кредит та відсотки за користування коштами не погашаються. Умовами ст. 590 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до п.4.5 Кредитного договору у разі невиконання /неналежного виконання/позичальником обов»язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 та 3.3.9 цього договору протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції/ штраф, пеню/. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. З точки зору частин 2 і 3 ст. 16 ЦК України, статей 36,37 Закону України «Про іпотеку» позивач, як іпотекодержатель, має право захистити свої майнові права звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.1 Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов»язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.4.5 Договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки і один з наступних способів: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України « Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до п.41 вище приведеної постанови Пленуму при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК). З наданого позивачем при зверненні до суду Висновку про ринкову вартість об»єкта оцінювання, виконаного Приватним підприємством »Енергомакс» ринкова вартість об»єкта оцінки, тобто спірної квартири, становить 797 000, 00гр. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3654.00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: approved