Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачка 21 листопада 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. 27 вересня 2007 року шлюб між ними розірвано. Вона самостійно піклується про доньку, про її фізичний та духовний розвиток, організовує її дозвілля та навчання, підтримує її стан здоров'я, забезпечує належним харчування та житлом. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, ніякої допомоги не надає. 25 липня 2007 року рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2007 року та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 1 вересня 2017 року заборгованість по аліментах складає 53 980 грн 91 коп. Просила позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO], та збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 липня 2007 року з 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з тим, що 8 липня 2017 року вступили в силу зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибув, однак спрямував клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив від відповідача не надходив. Представник третьої особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не прибув, однак від голови Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області Артьомова В.Б. надійшло клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в судове засідання не прибув, спрямував до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти задоволення позову та ухвалення рішення в заочному порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень ст. 280 ЦПК України. 26 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 3 січня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 1 квітня 2019 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області. Суд, дослідив докази, що є у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені до вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), виданого 1 серпня 2006 року, [PERSON], народилася [INFO], та її батьками записані: батько: [PERSON] та мати: [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (серії [NUMBER]) виданого повторно Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 10 серпня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів виданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, вбачається, що рішення суду боржником не виконується та станом на 1 вересня 2017 рік заборгованість складає 53 980 грн 91 коп. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов життя сім'ї, який був складений уповноваженою на те комісією, № 1287 від 15 листопада 2018 року, довідки Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 306 від 16 листопада 2018 року, до складу сім'ї [PERSON] входять: чоловік - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO]. Сім'я проживає за адресою: [ADDRESS], без реєстрації. Для дітей створено всі умови для занять, розвитку та відпочинку, діти забезпечені іграшками, комп'ютерною технікою, сезонним одягом, взуттям, необхідним харчуванням. [PERSON] навчається у Херсонській загальноосвітній школі № 12. Відповідно до характеристики, аналітичної довідки № 303/0904 від 19 листопада 2018 року, виданих Херсонською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 12 з поглибленим вивченням французької мови Херсонської міської ради, на ученицю 8-Б класу [PERSON], [INFO], довідки фельдшерсько-акушерського пункту від 16 листопада 2018 року, [PERSON] зарекомендувала себе як старанняа дисциплінована, працелюбна учениця, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у громадському житті класу, у роботі учнівського самоврядування, у культмасових заходах, у спортивному житті класу, активна, весела дівчинка, правила поведінки завжди свідомо виконує, користується повагою серед однокласників, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, поважає вчителів. Дитиною опікується мати та вітчим, рідний батько не відвідує школу, не цікавиться успіхами доньки. Крім того за результатами тестування проблем в сім'ї не виявлено, в індивідуальній бесіді було виявлено, що батька дитина не пам'ятає взагалі, батько не спілкується та не приймає участі в житті дитини. Здоров'ям дитини цікавиться мати та вітчим [PERSON], батько дитини - [PERSON] не цікавиться здоров'ям дитини, жодного разу не з'являвся до ФАПУ. Із громадської характеристики Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області на [PERSON], [INFO], вбачається, що остання має склад сім'ї: чоловік - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO]. За час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з задовільної сторони. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO], Білозерської районної адміністрації Херсонської області, враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, вважає, позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO], доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до п. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Положенням статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів до 1/3 частини всіх видів доходів, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Дослідив та оцінив докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] дійсно не приділяє уваги вихованню доньки, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, не цікавиться її здоров'ям, а також не проявляє до доньки батьківської уваги та турботи, а тому суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав, так як він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, суд вважає, що задоволенню підлягає також і вимога позщивачки про зібльшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідност ідо вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved