Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.08.1996 року померла його мати [PERSON]. За життя вона придбала частину будинку № 50, розташованого по вул. Вокзальній, в м. Таврійськ, Херсонської області, який був оформлений нею в установленому законом порядку. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який нею було складено 14.07.1992 року, посвідчено Новокаховською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №1-3038, та яким померла заповіла належну їй частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в м. Таврійськ, Херсонської області, по вул. Вокзальній, будинок 50, позивачу. Для оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса за місцем проживання, але приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з пропуском строку для подання заяви на прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, право власності на ? частину житлового будинку № 50, розташованого в Херсонській області, м. Таврійськ, по вул. Вокзальній, що належала [PERSON], яка померла 10 серпня 1996 року, згідно договору купівлі-продажу від 24.06.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2724. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові. Відповідач - Таврійська міська рада, Херсонської області в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просить розглядати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19.11.1962 року міським бюро ЗАГС м. Нова Каховка, Херсонської області. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.06.1992 року, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою, [PERSON], мати позивача, купила 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Вокзальна, 50. Відповідно до свідоцтва про смерть І-КГ №017983, виданого 10.08.1996 року, відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нової Каховки, актовий запис №439, мати позивача [PERSON] померла 10.08.1996 року. Як вбачається з заповіту, складеного 14.07.1992 року, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою, [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] належну їй частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Вокзальна, 50. Після смерті матері позивач звернувся до Новокаховської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] не звертався до нотаріальної контори, тобто пропустив строк для прийняття спадщини. Згідно ст.ст. 524, 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місцем коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк, вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)). Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від ЗО травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. За змістом розділу VII вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Після смерті спадкодавця - [PERSON], 10.08.1996 р., позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить відсутність інших спадкоємців за законом та заповітом. 13.01.1997 року за вказаною адресою почав проживати [PERSON] та проживає по теперішній час, що підтверджується записами в будинковій книзі та довідкою квартального комітету виконкому Таврійської міської ради від 19.08.2015року №181, З часу відкриття спадщини та до теперішнього часу позивач, [PERSON], постійно проживає з родиною за вказаною адресою, підтримує спадкове майно в належному технічному та санітарному стані, сплачує комунальні послуги, що також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що правомірне набуття права власності позивачем на спадкове майно в судовому засіданні встановлено і підтверджено відповідними доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Вокзальна, 50, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], є законними та обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 534, 548, 549, 550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року),

Outcome: approved