Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права спільної часткової власності на домоволодіння в зв'язку із втратою правовстановлюючого документа, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 07.04.1998 року на підставі рішення адміністрації ВВО «Хімпром» від 25.04.1997 року за № 254, позивачам, а також гр. [PERSON], який є колишнім чоловіком [PERSON]В, було передано право приватної власності на квартиру № 21, загальною площею 33,9 кв.м, яка становила 8/1000 частки будинку № 13а по вул. Некрасова в м. Вінниці. Частки позивачів у праві власності на квартиру в даному документі визначені не були, тому 26.05.1998 року за всіма 4 співвласниками квартири в ВООБТІ в реєстровій книзі № 368 за реєстровим № 370/33696 було зареєстроване право спільної сумісної власності на квартиру, без визначення часток. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 05.04.2005 року у справі № 2-877/2002 право власності [PERSON] на належну йому ? частину квартири було припинено, та визнано право власності на вказану ? частину квартири за [PERSON] (в даний час [PERSON]») [PERSON]. На підставі вищенаведеного була проведена перереєстрація права власності на квартиру в БТІ та згідно довідки КП «ВМБТІ» від 10.08.2017 року за № 5147, станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності на квартиру № 21 в житловому будинку по вул. Некрасова, № 13-а в м. Вінниці проведена наступним чином: 1/4 частка вищевказаної квартири зареєстрована за [PERSON], ? частка зареєстрована за [PERSON] (в даний час «Вознюк») [PERSON], ? частка вищевказаної квартири зареєстрована за [PERSON]. Оскільки правовстановлюючий документ на імя позивачів був ними втрачений та відповідно до листа ВК ВМР від 11.09.2010 року за вих. № Г-а-75784/1-00-105 повідомлено, що видача дублікату свідоцтва про право власності на житло, є неможливою, оскільки суб'єкт, що видавав даний документ, - ВВО «Хімпром» ліквідований (припинив діяльність), тому позивачі звернулися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів та можливості розпорядитись належним їм майном. В судове засідання позивачі не з'явились, проте подали до суду заяви в яких зазначили, що позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримують в повному обсязі, просили справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача Вінницької міської ради, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду, просила справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, інвентаризаційної справи №78648 суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 07.04.1998 року на підставі рішення адміністрації ВВО «Хімпром» від 25.04.1997 року за № 254, позивачам, а також гр. [PERSON], який є колишнім чоловіком [PERSON]В, було передано право приватної власності на квартиру № 21, загальною площею 33,9 кв.м, яка становила 8/1000 частки будинку № 13а по вул. Некрасова в м. Вінниці (а.с. 12). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 05.04.2005 року у справі № 2-877/2002 право власності [PERSON] на належну йому ? частину квартири було припинено, та визнано право власності на вказану ? частину квартири за [PERSON] (в даний час [PERSON]») [PERSON] (а.с. 14). Згідно довідки КП «ВМБТІ» від 10.08.2017 року за № 5147, станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності на квартиру № 21 в житловому будинку по вул. Некрасова, № 13-а в м. Вінниці проведена наступним чином: 1/4 частка вищевказаної квартири зареєстрована за [PERSON], ? частка зареєстрована за [PERSON] (в даний час «Вознюк») [PERSON], ? частка вищевказаної квартири зареєстрована за [PERSON] (а.с. 20). З матеріалів інвентаризаційної справи № 78648 (а.с. 6) на обєкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], вбачається, що у інветаризаційній справі міститься копія свідоцтва на право власності на житло виданого 07.04.1998 року на підставі рішення адміністрації ВВО «Хімпром» від 25.04.1997 року за № 254, яка була посвідчена підписом генерального директора ВВО "Хімпром" [PERSON] з проставленням мокрого відбитку печатки вказаного підприємства. Відповідно до листа ВК ВМР від 11.09.2010 року за вих. № Г-а-75784/1-00-105 вбачається, що видача дублікату свідоцтва про право власності на житло, є неможливою, оскільки суб'єкт, що видавав даний документ - ВВО «Хімпром», ліквідований (припинив діяльність) (а.с. 21). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦКУкраїни, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності, в тому числі і у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що через відсутність оригінала правовстановлюючого документа, відсутність можливості отримати його дублікат, позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право власності на квартиру, і відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення їх порушеного права. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved