Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають\~ малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що відповідач після фактичного припинення ними шлюбних відносин ухиляється від обовязку утримувати дитину. Вона на даний час не працевлаштована і утримувати самостійно дитину їй вкрай важко. Просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліметів на утримання дочки щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до повноліття дитини та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною віку трьох років. Будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, позивач не зявилася. Натомість у матеріалах справи міститься її заява, якою вона позов підтримує, просить розглянути справу у її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не зявився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечення на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За викладеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за вимогами\~ частини\~ другої\~ статті 197 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою\~ технічного засобу. Дослідивши у судовому засіданні отримані у справі письмові докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від останнього малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на\~ утриманні позивача. Викладене підтверджується отриманими\~ та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, якими є: - паспорт на ім`я позивача; - свідоцтво про шлюб\~ сторін спору;\~ - свідоцтво про народженя дитини;\~ - довідка про склад сім`ї позивача,\~ видана в/ч [NUMBER] [ADDRESS] від 13.02.2017. Відповідно до ст. 3 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК, за якими кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у\~ разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~ особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.\~ Відповідно до положень статті\~ 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та розгляду заявлених заяв\~ і клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявленої вимоги та на підставі тих доказів, які надані сторонами спору та їх представниками. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору,\~ регулюються положеннями\~ ст.ст. 84, 180-183 СК України. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 п. 1 СК України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим п. 3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК\~ України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є :1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 84 СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок отриманих у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на положення ст.182 СК України\~ суд вважає справедливими заявлені позивачем розміри аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини та дружини. При цьому суд зазначає, що ним не враховано обставину матеріального становища\~ відповідача,\~\~ оскільки докази з цього приводу відповідачем\~ на викладену в ухвалі судді від 16.08.2017 пропозицію він не подав. Позов таким чином підлягає\~ задоволенню. Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору у відповідності до положень ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави в сумі 640.00 грн. з відповідсча у справі.

Outcome: approved