Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Кулеба І.І., звернулися до суду з позовом до Скалатської об`єднаної територіальної громади (Скалатської міської ради) Тернопільської області про визнання за ними права власності на 2/4, 1/4, ј частки відповідно у житловому будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилаються на те, що зазначене будинковолодіння відносилось до колгоспного двору і складалось з 4 членів сім`ї - [PERSON] - голови двору, разом з яким у відповідності до довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом 17 липня 2019 року №193 станом на 1991 рік проживали [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - онук, та, виходячи з рівності часток членів двору, їм належало по 1/4 частці майна. Крім того [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , якому належала ј частки у спірному майні. При зверненні позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] їйвідмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просить позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивача подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Скалатської міської ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №65, виданої 11 квітня 2019 року бюро технічної інвентаризації Підволочиського району та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 11 квітня 2019 року житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою - 53,9 кв.м. належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого 30 вересня 1992 року [PERSON] сільською радою. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 вересня 1992 року, № 288 на підставі рішення виконкому Остап`євської сільської ради народних депутатів № 34 від 29 вересня 1992 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА в Тернопільській області 17 липня 2019 року № 493 по документах архівного фонду «Остап`ївська сільська рада» у погосподарських книгах с. Остап`є станом на 1991 рік значиться господарство [PERSON] , 1921 р.н., голови двору, разом з яким проживали: [PERSON] - 1960 р.н., зять, [PERSON] - 1962 р.н., дочка, [PERSON] - 1989 р.н., онук. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/4 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , як членам колгоспного двору. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Остап`ївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем Остап`ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 18 лютого 2000 року за №24 [PERSON] , проживаючий в с. Остап`є, на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на момент смерті і на що він за законом матиме право - [PERSON] . Як убачається із постанови в.о. завідувача Підволочиської районної державної нотаріальної контори від 04 червня 2019 року № 189/02-31 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за № 173/2011. Єдиним спадкоємцем, який спадщину прийняв, є дочка спадкодавця - [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що житловий будинок по [ADDRESS] є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того, позивачу [PERSON] належить 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved