Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 березня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя і вирішення питань, що постають у сімейному житті. Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 04.02.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.03.2020, установлено сторонам строки для подачі заяв по суті. Згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 24.06.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 07.09.2020. Сторони подали заяви, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] просять розглянути справу про розірвання шлюбу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 217. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] . В силу положень ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Приписами ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини, що зумовлено протилежними поглядами на життя, на шлюбні стосунки та на ведення спільного господарства, внаслідок чого у сторін виникали конфлікти. Шлюб існує формально, його збереження не видається доцільним та є таким, що не відповідає інтересам ні чоловіка, ні дружини. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, проявляти взаємодопомогу і підтримку судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначена сім`я існує формально, подальше перебування позивача та відповідача у шлюбі не відповідатиме інтересам кожного з них, а отже шлюб між сторонами може бути розірвано. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved