Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить виселити [PERSON] - [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] з квартири [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] працював в Національному університеті «Львівська політехніка», починаючи з 29 березня 2003 року за строковими трудовими договорами. Згідно з наказу НУ «Львівська політехніка» №2162-3-02 від 07.08.2007 р. [PERSON] зараховано за строковим трудовим договором на посаду старшого викладача кафедри комп'ютеризованих систем автоматики (КСА) з 06.08.2007 р. до 01.07.2014 р. Згідно з наказу НУ «Львівська політехніка» №648-3-10 від 22.02.2012 p., [PERSON] звільнено з 06.03.2012 року з посади старшого викладача кафедри КСА НУ «Львівська політехніка» за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Однак, [PERSON] не пропрацював в НУ «Львівська політехніка» до закінчення строку трудового договору до 01.07.2014 року та був звільнений 06.03.2012 року за власним бажанням. 24 лютого 2006 року НУ «Львівська політехніка» було видано ордер №2-2006 серії СГ на підставі спільного засідання ректорату та профкому, протокол №6 від 08.02.2006 р. на жилу площу в гуртожитку, яким надано [PERSON], як працівнику НУ «Львівська політехніка», кімнату [ADDRESS] З травня 2012 року [PERSON] припинив проживання у [ADDRESS] гуртожитку НУ «Львівська політехніка» та фактично виселився, що підтверджується актами про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 09.10.2012 p., 25.11.2012 p., 07.02.2013 p., 06.04.2013 p., 17.05.2013 p., 12.06.2013 p., 20.08.2013 p., 22.09.2013 p. та письмовими поясненнями чергових вищевказаного гуртожитку НУ «Львівська політехніка» та співмешканця відповідача - [PERSON] На даний час відповідач [PERSON] зареєстрований у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], однак більше півтора року не проживає за даною адресою, поселився в зв'язку із роботою та звільнений за власним бажанням без поважних причин, пропрацювавши менше десяти років, а тому вважає, що існують обґрунтовані та достатні правові підстави для виселення [PERSON] без надання йому іншого жилого приміщення. Просить позов задовольнити. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, дав аналогічні пояснення викладенні у позові. Просить позов задоволити. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив і представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що спірне житло знаходиться в гуртожитку по [ADDRESS] та перебуває на балансі НУ «Львівська політехніка». Відповідно до п.14 Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, проживання у студентських гуртожитках сторонніх осіб забороняється. Як зазначено у п.1.2 Положення про Студентське містечко НУ»Львівська політехніка», вільні місця у гуртожитках можуть використовуватись для створення кімнат для поселення співробітників та інших осіб у встановленому Положенням порядку. Пунктом 8.1.10 Положення передбачено, що поселення співробітників університету в студентські гуртожитки здійснюється при наявності вільних місць, відповідно до скерування адміністрації при погодженні з профкомом студентів. Відповідно до ст.ст.128-129 ЖК України, житлова площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації та комітету профспілки, на основі якого видається спеціальний ордер, що є єдиною підставою для вселення в надане приміщення. На підставі спільного засідання ректорату та профкому, протокол №6 від 08.02.2006 р. [PERSON] було видано ордер №2-2006 серії СГ від 24 лютого 2006 року на жилу площу в гуртожитку, згідно якого було надано [PERSON], як працівнику НУ «Львівська політехніка», кімнату [ADDRESS]. Згідно з наказу НУ «Львівська політехніка» №2162-3-02 від 07.08.2007 р. [PERSON] зараховано за строковим трудовим договором на посаду старшого викладача кафедри комп'ютеризованих систем автоматики (КСА) з 06.08.2007 р. до 01.07.2014 р. Згідно з наказу НУ «Львівська політехніка» №648-3-10 від 22.02.2012 p., [PERSON] звільнено з 06.03.2012 року з посади старшого викладача кафедри КСА НУ «Львівська політехніка» за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України згідно поданої особистої заяви 22.02.2012 року. Однак, [PERSON] не пропрацював в НУ «Львівська політехніка» до закінчення строку трудового договору до 01.07.2014 року та був звільнений 06.03.2012 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст.132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою та навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Крім цього,п. 40 розділу 6 Постанови Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 р. № 208 "Про затвердження Примірного положення про гуртожитки" визначено: що сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку у зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Згідно ч. з ст. 132 ЖК України осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Статтею 125 ЖК України передбачено перелік осіб, яких не може бути виселено з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення: осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років. Із актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 09.10.2012 p., 25.11.2012 p., 07.02.2013 p., 06.04.2013 p., 17.05.2013 p., 12.06.2013 p., 20.08.2013 p., 22.09.2013 p. та письмовими поясненнями чергових гуртожитку НУ «Львівська політехніка» [PERSON] від 26.09.2013 року, [PERSON] від 30.09.2013 року, [PERSON] від 27.09.2013 року, [PERSON] від 28.09.2013 року, [PERSON] від 01.10.2013 року та співмешканця відповідача - [PERSON] від 01.10.2013 року видно, що [PERSON] з травня 2012 року припинив проживання у [ADDRESS] гуртожитку НУ «Львівська політехніка» та фактично виселився з спірного приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи вище доведене позов підлягає до задоволення так, як відповідач зареєстрований у гуртожитку за адресою: [ADDRESS],однак більше півтора року не проживає за даною адресою, поселився в зв'язку із роботою та звільнений за власним бажанням без поважних причин, пропрацювавши менше десяти років, а тому суд вважає, що слід виселити [PERSON] - [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] з квартири [ADDRESS].

Outcome: approved