overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 18 січня 2016 померла його мати [PERSON], після смерті якої позивач є спадкоємцем за заповітом . [PERSON] звернувся в установлений час до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину на будинок, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі по мотивах вказаних в позовній заяві. Відповідач - в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про слухання справи в його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що [PERSON] померла 18 січня 2016, що підтверджено свідоцтвом про смерть , Серія 1-АМ № 339636. Судом встановлено, що [PERSON] залишила заповіт, в якому розпорядилася всім своїм майном на користь сина [PERSON]. Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним не було надано документів, що підтверджують належність майна спадкодавцеві [PERSON] Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясовування і дослідження інших обставин справи. Отже те, що відсутній правовстановлювальний документ, а іншим шляхом оформити право власності неможливо, тому за позивачем необхідно визнати право власності на вказаний будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 29 жовтня 2012 року між ПАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є позивач, та відповідачкою було укладено договір за №2001321336 про надання кредиту відповідачки в розмірі 20990 грн. зі сплатою 0,01% річних на поточні потреби, строком на 24 місяці. Відповідачка зобов'язувалась здійснювати щомісячну сплату мінімальних платежів по кредиту шляхом внесення грошових коштів. Умов договору відповідачка не виконала. Станом на 08.04.2014 року загальна заборгованість відповідачки складає 25563 грн. 84 коп.. Просить суд стягнути з відповідачки 25563 грн. 84 коп., витрати пов'язані з розглядом справи та слухати справу у їх відсутність. Відповідачка до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки позивачкою дійсно порушені зобов'язання щодо договору (а.с.3-19), тому згідно ст.ст. 623, 625 ЦК України вона повинна виконати зобов'язання за договором, з неї має бути стягнута сума боргу, а позивач згідно ст. 611 ЦК України має право на відшкодування збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Стосунки між подружжям погіршились, в сім'ї виникають сварки, конфліктні ситуації, а тому він бажає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає ,що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі 06.06.2009р. зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження. Від шлюбу подружжя мають двох дітей, сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]., що підтверджено свідоцтвами про їх народження. Зі змісту позовної заяви вбачається що причиною для розірвання шлюбу є те, що в сім'ї склалися вкрай неприязні стосунки. Відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Сторони тривалий час проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є недоцільним,позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 03 жовтня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Київської області, актовий запис №1350. Від якого неповнолітніх дітей не мають, сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї постійно виникають сварки, непорозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, мають окремі бюджети, а тому він вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засіданняч не з"явився, до суду подав телеграму, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 03 жовтня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1350. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивачки, відповідача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сім'ї є не можливим. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 16 червня 1984 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було зареєстровано Корсунь-Шевченківському районному відділі ЗАГС Черкаської області, актовий запис №53, від якого неповнолітніх дітей не мають, сім"я їх фактично розпалась сімейне життя не склалося з відповідачем, причиною розірвання шлюбу стало те, що вони люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, тому між ними постійно виникають конфлікти, вони втатили почуття взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, за таких обставин вважає, їх шлюб носить формальний характер і тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву, згідно якої просить позов задоволити, оскільки примирення вони з відповідачем не досягли, і тому просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 16 червня 1984 року в Корсунь-Шевченківському районному відділі ЗАГС Черкаської області, актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.1984 року, що видане Корсунь-Шевченківському районному відділі ЗАГС Черкаської області Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини. Так, позивач посилається на те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є неможливим. Також суд, виходить з того, що оскільки сторони повністю припинили спільне життя, не підтримують сімейних відносин, позивач заперечує подальше існування шлюбу, вважає його формальним, сторонам надавався строк для примирення, що підтверджується ухвалдою від 20.05.2014 року, а оскільки сторони не примирилися, то позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем він уклав шлюб 03.09.04 р.. Від шлюбу сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Зазначає, що відповідач ухиляється від обов»язків по вихованню дітей, за що в судовому порядку 08.06.10 р. була позбавлена батьківських прав, зловживала спиртним, дітьми опікується його матір. Подружні стосунки сторін припинено біля 5 р. тому. Відповідач перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком. Взаєморозуміння між сторонами немає, подальше сімейне життя є неможливим, вважає, що шлюб збережений бути не може. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснив, що шлюб розпався остаточно, подружні стосунки не відновлено на протязі тривалого проміжку часу, категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча пналежно оповіщена, причин неявки суду не повідомила. Письмового заперечення проти позову до суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення відповідно до ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення позивачем можливості примирення, наявність неповнолітніх дітей, щодо яких відповідач позбавлена батьківських прав у судовому порядку; те, що позивач категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, які понад 5 р. проживають фактично окремо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 03.09.04 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 03.09.04 р., актовий запис № 314. Та обставина, що сторони мають трьох вищезазначених спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути віднесені на рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем він уклав шлюб 18.07.10 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружні стосунки сторін не склались, так як у них відмінні погляди на життя, що призводить до регулярних непорозумінь, відсутня взаємоповага, спільні інтереси. Подружні стосунки фактично припинено давно. Вважає, що подальше сімейне життя є неможливим, вважає, що шлюб збережений бути не може, просить не надавати строку для примирення. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснив, що шлюб розпався остаточно, подружні стосунки не відновлено на протязі тривалого проміжку часу, категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін додатково, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що шлюб розпався остаточно, просить шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення сторонами можливості примирення, наявність неповнолітньої дитини, те, що наданий судом термін для можливого примирення сторін не дав бажаного результату, сторони тривалий час проживають фактично окремо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 18.07.10 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 18.07.10 р., актовий запис № 237. Та обставина, що сторони мають вищезазначену спільну неповнолітню дитину, стверджується копією свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем він уклав шлюб 28.04.06 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що останні 6 міс. подружнє життя сторін стало погіршуватись, стосунки між сторонами напружені, припинились 6 міс. тому. Сторони мають відмінні погляди на життя, не мають спільних інтересів. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем є неможливим, шлюб розпався, збережений бути не може. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснив, що шлюб розпався остаточно, подружні стосунки не відновлено на протязі тривалого проміжку часу, відповідач має намір створити іншу сім»ю, він - також. Категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, причин неявки суду не повідомила. Письмового заперечення проти позову до суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення відповідно до ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення позивачем можливості примирення, наявність неповнолітньої дитини, те, що позивач категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, які понад 6 міс. проживають фактично окремо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про шлюб повторним серії [NUMBER], виданим 09.09.08 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського міськрайуправління юстиції Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 28.04.06 р., актовий запис № 145. Та обставина, що сторони мають вищезазначену спільну неповнолітню дитину, стверджується копією свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути віднесені на рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі він перебуває шлюбі з 01.08.98 р.. Від шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сторони не проживають сім»єю більше 10 р., та перебувають у фактичних шлюбних стосунках з іншими, відповідно, жінкою, та чоловіком. Відповідач також бажає припинення шлюбу, що розпався фактично. Вважає, що шлюб збережений бути не може. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснив, що шлюб розпався остаточно, він категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду пояснила, що шлюб розпався остаточно, вона категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, хоча на даний час вона не створила іншої сім»ї фактично, а має намір зробити це у майбутньому. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення сторонами можливості примирення, наявність неповнолітньої дитини, те, що сторони тривалий час не проживають спільно, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень сторін та стверджується свідоцтвом про шлюб повторним серії [NUMBER], виданим 21.01.14 р. відділом держрацс по м. Ковелю Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 01.08.98 р., що зареєстрований відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області за актовим записом № 266. Відповідно до копії свідоцтва про народження повторного серії [NUMBER], виданого 21.01.14 р. відділом держрацс по м. Ковелю Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області, сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved