Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем він перебував в шлюбі, від якого має доньок [PERSON],[INFO]. та [PERSON],[INFO]., який рішенням суду було розірвано. З часу розірвання шлюбу вони разом не проживають. До розлучення і після нього старша донька [PERSON] проживає разом з ним в м.Суми, а менша донька [PERSON] проживала з матір'ю до жовтня 2014 року, поки відповідач не виїхала в Російську Федерацію, як біженка. В жовтні 2014 року відповідач відвезла доньку [PERSON] до своєї матері в с.Новгородське Тростянецького району без його згоди. Крім того, за рішенням суду від 06.08.2014 року він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], а відповідач, аліменти, стягнуті рішенням суду від 17.12.2014 року на утримання доньки [PERSON] не сплачувала жодного разу. З моменту розлучення відповідач ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків по вихованню доньки [PERSON] та утриманні доньки [PERSON]. Позивач не згоден з тим, щоб доньки були розлучені та проживали в різних місцях з родичами, тому і звернувся до суду з даним позовом та просив визначити місце проживання доньок- [PERSON].,[INFO]. та [PERSON],[INFO]. з ним за адресою: вул. Степаненківська,м.Суми. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити та в разі задоволення позовних вимог пояснив, що надасть згоду виїхати молодшій доньці в Російську Федерацію на 1 рік до матері, а також просив вказати в рішенні суду «місце проживання і реєстрація дітей з батьком». Відповідач в судовому засіданні пояснила, що згодна на задоволення позовних вимог в разі надання згоди позивачем щодо виїзду [PERSON] на 1 рік до неї в Російську Федерацію. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 29.07.2015 року до участі у справі притягнуто в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей Сумської міської ради. Представник 3-ї особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, просив при прийнятті рішення врахувати, що за місцем проживання [PERSON] створені умови для проживання та достатньо житлової площі для облаштування спільних місць для навчання обох дітей. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2015 року до участі у справі притягнуто в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей Тростянецької РДА Сумської області. Представник 3-ї особи Служби у справах дітей Тростянецької РДА в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутність представників 3-х осіб, на підставі наявних доказів у справі. Таким чином, суд, вислухавши сторони,свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу (далі СК) України дитина належить до сім'ї своїх батьків, навіть тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищевказаного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, як їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Судом встановлено, що сторони 04.10.2002 року зареєстрували шлюб (а.с.3), від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5). 21.03.2012 року рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми шлюб між сторонами був розірваний (а.с.9). Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 06.08.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття доньки [PERSON],[INFO]. (а.с.11), які позивач сплачує щомісячно. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 17.12.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини стягнуті аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно, до повноліття доньки [PERSON],[INFO]. (а.с.12), які [PERSON] за період з 12.11.2014 року по 30.04.2015 року жодного разу не отримував (а.с.33). Працівниками служби у справах дітей Сумської міської ради проведено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS], який на праві власності належить батькам позивача: [PERSON] та [PERSON] (а.с.56-60), які не заперечують аби їх онуки проживали та були зареєстровані в їх будинку (а.с.53). Встановлено, що будинок має два окремі входи, в одній частині будинку мешкають батьки позивача, а в іншій мешкає позивач з донькою [PERSON]. Будинок 2-поверховий, з усіма зручностями, наявні необхідні для проживання меблі та побутова техніка. У будинку чисто, охайно. На першому поверсі розташована загальна кімната, кухня, санвузол, коридор; на другому поверсі-дві спальні кімнати, одну з яких займає [PERSON], де є спальне ліжко, шафа для одягу, письмовий стіл для навчання, комп'ютер. Для малолітньої дитини створені належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку. Оскільки за місцем проживання дитини створені належні умови та враховуючи думку дитини Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON],[INFO]. з батьком [PERSON] Крім того, створені умови для проживання та достатньо житлової площі для облаштування спальних місць для навчання для обох дітей (а.с.47-49). Згідно ч.ч.1,2 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1 ст.161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 3 Конвеції про права дитини від 20.11.1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, пергшочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, всі докази в їх сукупності, визнання відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, інтереси неповнолітніх дітей, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей та стан їх здоров'я, з метою якнайкращого забезпечення їх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved