Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, та згідно позовних вимог зазначила про те, що відповідач не проживає в належному їй будинку №62 по вул.Маріупольській в м.Лисичанську Луганської області, з 2010 року, тому просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 62 по вул. Маріупольська м.Лисичанська Луганської області. Позивач у судове засідання не зявилася, позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути за її відсутністю, про що надала заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність, про що надав заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що будинок № 62 по вул. Маріупольській м. Лисичанську Луганської області належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.12.2005 р. державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр №2-1974, [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки про зареєстрованих осіб № 4985/10-02 від 12.08.2016 р., наданою центром надання адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Маріупольська, буд.№62 зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 16.12.2008 р. (а.с.5). Відповідно до довідки від 28.09.2016 р., виданої головою вуличного комітету, [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [INFO] з 2010 року по теперішній час. (а.с.6). Частиною 1\~статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.319, 321 ЦК України,

Outcome: approved