Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Як вбачається із змісту позовної заяви, між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 05 грудня 2006 року укладено кредитний договір №721/2006, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит 10000 доларів США зі строком повернення до 02 грудня 2016 року, та зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 11 % річних. Станом на 27.11.2013 року, заборгованість перед банком, згідно з кредитним договором № 721/2006 від 05.12.2006 р. складає 16735,31 дол. США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 133765,33 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 05.12.2006 р., згідно з яким предметом іпотеки є нерухоме майно - земельні ділянки призначені для ведення особистого селянського господарства площею 1478 кв.м. та площею 1045 кв.м., які знаходяться в с. Рожнів Косівського району Івано-Франківської області. Предмет іпотеки належить відповідачу на праві приватної власності. Відповідачу направлялася досудова вимога про усунення порушень за кредитним договором, яка залишилася невиконаною. 10.02.2014 представник позивача звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, щодо способу реалізації предмету іпотеки. Відповідач - [PERSON], повторно в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту порушеного права на належне виконання умов кредитних договорів шляхом стягнення заборгованості за кредитними договорами за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Ст. 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до копії кредитного договору № 721/2006 від 05 грудня 2006 року укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], вбачається, що банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти (кредит) у сумі 10000 доларів США в порядку і на умовах визначених цим договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 11 % відсотків річних. Банк надає позичальнику кредит строком до 02 грудня 2013 р. Згідно з п. 2.1 в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник (майновий поручитель) укладає з банком договір іпотеки земельних ділянок загальною площею 2523 кв.м. розташованих в с. Рожнів Косівського району Івано-Франківської області належних [PERSON] в день укладення цього договору (а.с. 13-14). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 721/2006 від 05.12.2006, загальна сума заборгованості по кредитному договору станом на 27.11.2013 р. становить 16735,31 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 133765,33 грн. (а.с. 8-12). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Порушивши умови кредитного договору та закону, [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала та не здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором. За змістом ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з копією договору іпотеки укладеного в м. Косів Івано-Франківської області 05 грудня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], вбачається, що іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору №721/2006 від 05 грудня 2006 року, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає у іпотеку предмет іпотеки. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки визначена сторонами вартість предмету іпотеки складає 102020 грн. Відповідно до п. 2.1.2 договору іпотеки предмет іпотеки є власністю відповідача, що підтверджується наступними документами: державними актами на право власності на землю серії ІФ №052494, 052495 виданих Косівським районним відділом земельних ресурсів та Рожнівською сільською радою 10 листопада 2006 року і зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право власності на землю: земельної ділянки площею 1478 кв.м. - за №010630600156, кадастровий номер 26:236:852:01:02:002:0056; земельної ділянки площею 1045 кв.м. - за №010630600155, кадастровий номер 26:236:852:01:02:002:0057. Згідно з п. 3.3.3, 3.3.6, 5.1 договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов'язання позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені позичальником (а.с. 15-17). Належність [PERSON] земельних ділянок площею 0,1478 га. та 0,1045 га., що знаходяться в с. Рожнів Косівського району Івано-Франківської області підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ №052494 та серії ІФ №052495 (а.с. 18-19). Згідно з копією претензії ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] № 858 від 02.12.2013 р. вбачається, що позивач повідомив відповідача про заборгованість [PERSON], майновим поручителем якої виступає відповідач та повідомив вимогу погасити перед ПАТ КБ «Надра» вказану заборгованість (а.с. 20). Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Спосіб реалізації предмета іпотеки встановлений ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки суд в рішенні вказує спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього ж Закону. За вказаних обставин суд вважає, що заставне майно підлягає реалізації шляхом, який визначив позивач. Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати. За вищенаведених підстав суд вважає позовні вимоги підставними та доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 20, 526, 527, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: approved