Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 17.02.2004 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач, в свою чергу, з 2002 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина - умов розвитку не створює, вихованням та утриманням не займається, життям та здоров'ям не цікавиться, не спілкується з дитиною взагалі. Матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, чим повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. З відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] були присуджені аліменти, Дніпровським районним судом був виданий виконавчий лист №АЕ-68, однак відповідач аліменти не сплачує, у зв'язку із чим утворилась заборгованість по ним, у зв'язку із чим позивач отримує тимчасову державну допомогу. У зв'язку із зазначеним просить суд позбавити [PERSON] [INFO], батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. У ході розгляду справи до участі у ній за клопотанням представника позивача залучено виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона. Та вирішено питання про вступ прокурора у справу, який прийняв участь у справі на захист інтересів дитини. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, у тому числі і через розміщення оголошення у пресі - «Наддніпрянська Правда Плюс» №38(49) від 02.10.2014 року. Заяв, клопотань, заперечень на адресу суду не надсилав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради вважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки проведеними заходами по виходу за місцем проживання батька дитини, вказаним позивачем, було встановлено факт його не проживання за вказаною адресою, у зв'язку із чим повною мірою з'ясувати обставини його участі у вихованні дитини не вдалося можливим, про що надав суду письмовий висновок, щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради вважав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки з проведеної перевірки, зокрема з характеристики на [PERSON] за місцем навчання, спілкуванням з дитиною, обстеження місця проживання дитини, встановлено, що батько дитиною не цікавиться, дослідження умов проживання дитини показало наявність всіх умов для нормального розвитку дитини та те, що батько із сім'єю не проживає. Вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Просили задовольнити позов. Прокурор підтримала позицію органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, вважала за недоцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав. За вказаних обставин, повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року, від якого народився син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис № 792, де зазначено, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення суду у справах сім'ї м. Хайфа, Ізраїль, від 17.02.2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказаним рішенням також було встановлено, що шлюб між сторонами виявився невдалим з причин хуліганської поведінки [PERSON] в сім'ї, у зв'язку із чим останнього було ув'язнено на 8 місяців. Встановлено, що відповідач ще до розірвання шлюбу, з 2002 року, припинив виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини [PERSON], перестав піклуватися щодо розвитку сина, не цікавився навчанням, успіхами, станом здоров'я, тобто самоусунувся від його виховання, про зазначене свідчить характеристика на учня [PERSON], [INFO], складена класним керівником та директором школи №50 у м.Херсоні, з якої вбачається, що навчанням та вихованням хлопця займається виключно мати, що з 4 класу навчання дитини у вказаній школі батько не приходив, з вчителями зв'язку не підтримував. Згідно постанови від 27.07.2010 року ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № АЕ-68, виданим 20.07.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів доходів [PERSON] Однак, з наявної у матеріалах справи довідки про отримання державної соціальної допомоги №1929 від 23.04.2014 року, вбачається, що у зв'язку із несплатою [PERSON] аліментів на утримання дитини, [PERSON] отримує тимчасову державну допомогу. Судом встановлено з пояснень позивача, що остання має намір укласти шлюб вдруге, створити повноцінну родину, в якій би дитина отримувала все необхідне для виховання, забезпечення, підтримки та розвитку. Згідно висновку №132 від 12.09.2014 року виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради-органу опіки та піклування Суворовського району у м.Херсоні про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]., орган опіки та піклування Суворовської районної у м.Херсоні ради вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітньої дитини [PERSON]., недоцільним, оскільки через відсутність [PERSON] за адресою місця проживання з'ясувати всі обставини ухилення відповідача від виховання сина та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками не було можливим. Згідно до Акта обстеження умов проживання дитини, наданого виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 30.07.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір'ю, [PERSON], бабусею [PERSON] та тіткою [PERSON]. Для дитини створенні належні умови для розвитку та виховання. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина, будь-якої участі у вихованні дитини з 2002 року не приймав, жодної матеріальної допомоги на його утримання не надавав, що підтверджується поясненнями позивача та матеріалами справи. Разом з тим, за висновком органу опіки та піклування Суворовської районної у м.Херсоні ради недоцільно позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], з підстав не можливості повного та всебічного з'ясування обставин ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків. Оцінюючи досліджені у справі докази та зазначений висновок, та спів вставивши обставини, що в них зазначені, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1,2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, суд, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, за яких дитина - [PERSON] жодного піклування від батька [PERSON] з 2002 року не отримує та, виходячи з інтересів самої дитини, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд критично відноситься до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної у м.Херсоні ради, оскільки за встановлених судом обставин факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина [PERSON] має місце. Поданий до суду висновок фактично свідчить лише про відсутність відповідача за місцем його проживання, що призвело до не встановлення у зв'язку із цим певних відомостей.

Outcome: approved