Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право на житло, посилаючись на те, що він є власником будинку, який розташований по вул. Попова-Гертлейна, 81, в м. Тальне Черкаської області, з відповідачкою перебував у шлюбі, який рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 18.08.2015 року було розірвано. Під час шлюбу позивач приписав відповідачку [PERSON] та її сина [PERSON] у своєму вищевказаного будинку. З 2008 року відповідачка та її син не проживають в даному будинку, однак залишаються бути в ньому зареєстрованими, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляються, за таких обставин він змушений звертатись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, та вказала, що позивач чинить їй перешкоди у користуванні будинком, не допускає до нього та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а справу слухати у її відсутність. Представник органу опіки та піклування Тальнівської райдержадміністрації в Черкаській області в судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надав. Свідок [PERSON] суду дала показання про те, що позивач по справі є її сином. Після одруження сина з відповідачкою [PERSON], син прописав останню з її малолітнім сином [PERSON] у своєму будинку по вул. Попова-Гертлейна, 81, в м. Тальне Черкаської області, де вони всі разом проживали близько двох років. Потім відповідачка разом із сином виїхала з даного будинку і вже не проживає там біля 6 років. За ці роки [PERSON] жодного разу до них не приїзжала, ніхто не чинить їй перешкод у користуванні будинком. Вона особисто бачила її в травні 2015 року в м. Тальне, знаходиться з нею в нормальних стосунках. Даний будинок подарований її сину його бабусею. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку по вул. Попова-Гертлейна, 81 в м. Тальне Черкаської області (17/50 частини), що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 4). Згідно технічного паспорту на будинковолодіння по вул. Попова-Гертлейна, 81, в м. Тальне Черкаської області [PERSON] є власником 17/50 частини будинку, а [PERSON] - власник 33/50 частини будинку (а.с. 7-8). Як вбачається з будинкової книги, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою [INFO] з 09.09.2008 року (а.с. 9-10), місце реєстрації [PERSON] за вказаною адресою також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області (а.с. 15). З рішення Тальнівської міської ради № 3/7-5(8) від 25.12.2015 року "Про перейменування окремих вулиць і провулків м. Тального" вбачається, що вулиця Попова-Гертлейна перейменована на вулицю Небесної Сотні (а.с. 35). З довідок, виданих головою вуличного комітету вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] по вул. Попова Гертлейна, 81, в м. Тальне не проживають з 2010 року. Відповідно до ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачка разом із сином проживала разом з позивачем в його власному будинку як член сім'ї - його дружина, на даний час вона втратила зв'язок з житлом, так як в спірному житлі не проживає без поважних причин тривалий час - більше одного року, інших домовленостей між відповідачкою та позивачем - власником житла не встановлено, що являється підставою для втрати права користування житловим приміщенням відповідачкою та її сином. Доводи позивачки про здійснення перешкод позивачем у користуванні нею будинком не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, тому є підстави для задоволення позову та усунення перешкод у користуванні позивачем його будинком шляхом визнання відповідачки та її сина такими, що втратили право на користування будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved