Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивачі в заяві зазначили, що вони є співвласниками на праві спільної часткової власності житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. У вказаному житлі зареєстрований відповідач з липня 2010 року, але з квітня 2015 року не проживає за вказаною адресою. На даний час відповідач проживає за іншою адресою, але з реєстрації за вказаною адресою не знятий. Посилаючись на те, що відповідач з 2015 року без поважних причин не проживає в будинку, що належить позивачам, останні просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстраційного обліку. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позовна заява надійшла до суду 18.02.2021 року. 23.02.2021 року позовна заява залишена без руху. 19.03.2021 року від позивачів надійшла уточнена позовна заява. 29.03.2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від позивачів надійшли заяви про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.03.1989 року; копію реєстраційних посвідчень; копію будинкової книги; акт депутата про встановлення факту непроживання від 16.02.2021 року; повідомлення архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 17.03.2021 року; архівну довідку архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 18.05.2021 року №П-20-07/06), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками будинку, розташованого по [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.03.1989 року. Згідно з архівною довідкою архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 18.05.2021 року №П-20-07/06 - за рішенням виконкому Баштанської міської ради від 15.02.1994 року №29 нумерація даного будинку змінена з №1 на №18. Відповідач [PERSON] - дружина позивача [PERSON] зареєстрована у будинку позивачів, але з 2015 року у вказаному житлі не проживає. При цьому з реєстрації за даною адресою відповідач не знялася. Вказані обставини обмежують право позивачів володіти, користуватись та розпоряджатись своєю нерухомістю. Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідачів житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачами договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі), та такі факти позивачем заперечуються, і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата). Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України. Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS] та з моменту його реєстрації у вказаному житлі він набув право користування ним. Але з 2015 року відповідач не реалізовує своє право користування вказаним житлом і на даний час фактично проживає за іншою адресою, та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування будинком позивачів відповідач не укладав, тому реєстрація відповідача у будинку позивачів неправомірно обмежує їх правомочності по користуванню та розпорядженню належним їм майном. У зв`язку з наведеним, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням,у зв`язку з чим, саме вказане рішення є підставою для звернення до уповноваженого органу для зняття відповідача з реєстрації в будинку позивачів. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача [PERSON] , який сплатив судовий збір, підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved