Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів на дитини, яка продовжує навчання. На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 03.09.2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, за актовим записом № 46 зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. 29 січня 1999 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Попередньо відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. Дочка [PERSON], вже досягла повноліття, нарахування аліментів припинено. Разом з тим, дочка навчається на II курсі денного відділення Національної академії внутрішніх справ (ІV-го рівня акредитації) м. Києві, термін закінчення навчання - 30.06.2019 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою навчального закладу від 24.01.2017 № 46ВКЗ - 101/25. У зв'язку з вищевикладеними обставинами їхня спільна з відповідачем дочка потребує матеріальної допомоги, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засіданя не з"явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги повністю. Відповідач, який згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області, зареєстрований за адресою: [INFO] Черкаської обасті, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення - судових повісток, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи рахує за необхідне у відповідності до ст. ст. 180 - 183, 199, 200 СК України позов задоволити повністю, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 29.01.1999 року позивач народила дочку [PERSON], батьком якого є відповідач. Нині дочка сторін досягнула повнолітнього віку, проте вона продовжує навчається на II курсі денного відділення Національної академії внутрішніх справ (ІV-го рівня акредитації) м. Києві, термін закінчення навчання - 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 24.01.2017 № 46ВКЗ - 101/25(а.с.9). Ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 цієї статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки відповідач не з"явився до суду будучи попередженим про час та місце розгляду справи, не надав суду заперечень проти позову, то суд вважає, що позивач погоджується з позовними вимогами та має можливість сплати аліментів в розмірі зазначеному позивачкою, тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved