Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 20 червня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося. 24 грудня 2012 року, а тому рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає починаючи з моменту розірвання шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання доньки, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, хоча має дохід від надання в оренду власного житла. Малолітня донька [PERSON], 2008 року народження потребує постійного догляду і медичного обслуговування, а сума аліментів зазначених у позовній заяві є мінімальною для сплати батьком дитини на забезпечення її елементарними засобами для існування. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що постійного заробітку не має, на даний час знаходиться у пошуках роботи. Додав, що має повнолітнього сина від попереднього шлюбу та непрацездатну матір, якій допомагає матеріально. Разом з тим, виходячи зі свого стану здоров'я та матеріального становища, стану здоров'я доньки [PERSON] вважає за можливе сплачувати щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2002 року сторони зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюб, про що складено відповідний актовий запис №693. Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільну доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2012 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 04 травня 2018 року №1245804, спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до довідки про доходи від 19 червня 2018 року №41 [PERSON] займає посаду контролера КП "Київпастранс" та її середній заробіток за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить приблизно 4000,00 грн. щомісячно (а.с. 18). Дитина [PERSON], [INFO] має ряд захворювань та потребує лікування, що визнається сторонами та в силу положень ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], суд враховує вік, стан здоров'я дитини, та виходить з того, що відповідач за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Відповідач крім спільної доньки із позивачем, має повнолітнього сина, аліменти на утримання якого не сплачує. Інших непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні відповідача - судом не встановлено. А тому, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 2000,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved