Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] Його спадкоємцем є позивач та його доньки [PERSON] та [PERSON], які від частки у спадщині відмовилися. У лютому 2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої кременчуцької державної державної нотаріальної контори з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після спадкодавця, а саме на вищевказаний житловий будинок. Але від нього дізналася про неможливість його здійснення через відсутність реєстрації права власності на зазначений будинок за попереднім власником, а саме [PERSON], що змусило її звернутись з позовом до суду. Позивач до суду не з'явилась, подавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача до суду не з'явився, однак надав заяву, в якій позов визнав, а справу просив розглядати без участи їх представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с. 10/, який проживав та був зареєстрований разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» /а.с.12/. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] Належність вказаного будинку спадкодавцю підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду та договором дарування від 04.08.1994 року /а.с. 14-17, 19-22/. Згідно наданої до суду спадкової справи яка завірена належним чином вбачається, що спадкоємцями [PERSON] за законом, є позивач, та їх доньки [PERSON] та [PERSON], які від частки у спадщині відмовилися, що підтверджується копіями заяв /а.с. 39-48/. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2016 року, виданої державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначений будинок за попереднім власником, а саме [PERSON] /а.с.11, 48/. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, Главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи позивач правомірно отримала спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування. За таких обставин позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити свої права, тому позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на спірний житловий будинок є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved