Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 26 червня 2000 року померла її мати [PERSON], жителька с.Рачинці Дунаєвецького району Хмельницької області, після смерті якої залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ на дане майно втрачений, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї немає, а тому і звернулася до суду. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області також подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 26 червня 2000 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БВ №127289, після смерті якої залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай) розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності Рачинецької спілки селян с.Рачинці Дунаєвецького району Хмельницької області, яке посвідчене сертифікатом серії ХМ №0256073, що підтверджується копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Також встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на майно [PERSON] за заповітом від 11 січня 1994 року, посвідченим секретарем Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (копія міститься у матеріалах справи). Позивачка [PERSON] спадщину прийняла, вступивши в управління спадковим майном, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, що підтверджується довідкою [PERSON] міської ради №44 від 30.01.2017 року та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 07.03.2017 року. Відповідно до постанови приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 06.02.2017 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке залишилося після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки сертифікат серії ХМ №0256073, який посвідчує дане право, втрачений і визнаний недійсним, що підтверджується повідомленням в газеті "[PERSON] вісник" №49(10905) від 08.12.2016 року. Із листа [PERSON] районної державної адміністрації від 15.02.2017 року видно, що видати дублікат втраченого сертифіката не можливо. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Згідно п.3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); о складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] як за спадкоємцем за заповітом право на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved