Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги в розмірі 10 437 грн. 56 коп.. Свої вимоги мотивує тим, що між ЗАТ «Український мобільний зв*язок», правонаступником якого являється ПрАТ «МТС Україна», та відповідачем [PERSON] було укладено договори про надання послуг мобільного зв*язку № 3090028 від 30.09.2006 року на номер телефону [NUMBER], № 3090032 від 30.09.2006 року на номер телефону [NUMBER], на підставі якого відповідачу надано особистий рахунок №1.10898674. Своїм підписом на вказаних договорох відповідач підтвердив згоду щодо істотних умов надання позивачем послуг, отримання тарифів та «Правил користування мережами мобільного зв*язку». Позивач в свою чергу повністю виконав умови договору, а відповідач взяв на себе обв*язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера, перевіряти залишок авансового платежу та вносити платежі за послуги. Однак відповідачем добровільно не були сплачені кошти за отримання послуг зв*язку. У зв*язку з невиконанням відповідачем умов договору, його було відключено від мережі зв*язку ПрАТ «МТС Україна». В подальшому на адресу відповідача була надіслана претензія № 1.10898674/12 від 25.12.2013 року з вимогою терміново сплатити суму заборгованості, однак відповідач її не виконав. В результаті невиконання своїх обов*язків по сплаті телекомунікаційних послуг, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.08.2013 року по 01.12.2013 року становить 10 437 грн. 56 коп.. 08.09.2015 року на підставі заяви ПрАТ «МТС Україна» Деснянським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за телекомунікаційні послуги в розмірі 10 437 грн. 56 коп. та судових витрат. Проте, ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 01.03.2016 року судовий наказ від 08.09.2015 року було скасовано. В зв*язку з невиконанням відповідачем умов договору та несплатою наданих йому послуг зв*язку, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, на підтверження своїх доводів викладених в позовній заяві, подала додаткові пояснення та пояснила, що 26.02.2013 року відповідач по справі звернувся до ПрАТ ''МТС Україна" з заявою про зміну тарифного плану по контракту 3090032 на номер телефону [NUMBER]. Того ж дня тарифний план відповідача було змінено на «Супер МТС без ПЗЗ». 09.03.2013 року відповідач по справі, у телефонному режимі, замовив послугу «Мобільний GPRS-Інтернет» по контракту № 3090032 на номер телефону [NUMBER], яка була активована. У договорах про надання телекомунікаційних послуг, які підписані відповідачем по справі, зазначається про ознайомлення, останнім, із Умовами (правилами) користування мережами мобільного зв'язку, користування мережами мобільного зв'язку передбачає, в тому чисті, і можливість користування послугами мобільного Інтернету. 16.05.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №3563748, Договір №3563712 та Договір №3563738, в яких зазначено, що рахунки будуть направлятися за адресою: [ADDRESS], а тому після укладення зазначених договорів рахунки за надані послуги направлялися на адресу, вказану відповідачем, яка є відмінною від адреси місця його реєстрації. Крім того, зазначила, що договірна санкція виникла відповідно до умов Додаткової угоди (ДУ) до договору № 3090032, дана угода була укладена 30.06.2011 року, а припинена 24.11.2013 року, у випадку дострокового припинення дії Основного договору, зокрема у зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, Абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь Оператора договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку дії ДУ з дня припинення її дії. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, подавши до суду відзив на позовну заяву, де мотивувала свою позицію тим, що згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зазначила, що з доданих до позовної Договорів про надання послуг мобільного зв'язку, вбачається, що сума заборгованості по Договору №3090032/1.10898674 виникла із надання послуг Мобільного GPRS-Інтернет, але відповідач дану послугу не замовляв. В матеріалах справи міститься, в якості додатку, претензія № С 1.1089874/12 від 25.12.2013 року, де вказано, що існують ще Умови користування послугою безпровідного доступу до мережі Інтернет, які є невід'ємною частиною договорів, проте, відповідач ніколи не ставив свого підпису, підтверджуючого про ознайомлення з цими Умовами, тому і не розуміє, чому має сплачувати за послуги, які він не замовляв. Крім того, пояснила, що всі додані до позовної заяви рахунки по заборгованості позивач надсилав за адресою, яка не вказана ні в укладених Договорах, ні в Претензії та в самій позовній заяві, а тому виникає підозра про фіктивність наданих послуг. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Суд встановив, що між ЗАТ «Український мобільний зв*язок», правонаступником якого являється ПрАТ «МТС Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договори про надання послуг мобільного зв*язку № 3090028 від 30.09.2006 року на номер телефону [NUMBER], № 3090032 від 30.09.2006 року на номер телефону [NUMBER], на підставі якого відповідачу надано особистий рахунок №1.10898674. 26.02.2013 року відповідач по справі звернувся до ПрАТ ''МТС Україна" з заявою про зміну тарифного плану по контракту 3090032 на номер телефону [NUMBER]. Того ж дня тарифний план відповідача було змінено на «Супер МТС без ПЗЗ». 09.03.2013 року відповідач по справі, у телефонному режимі, замовив послугу «Мобільний GPRS-Інтернет» по контракту № 3090032 на номер телефону [NUMBER], яка була активована. Згідно ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання послуг є укладення договору між оператором телекомунікацій та споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог договору про надання телекомунікаційних послуг та оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Підписуючи договір, відповідач, власноручним підписом підтвердив отримання тарифів та правил користування мережами мобільного зв*язку, та взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі зв'язку позивача, особисто перевіряти залишок авансу, вносити відповідні платежі за послуги, що передбачено п.п. 4.3, п. 4 та п.п. 2.4.2., 2.4.3 договору. Згідно п. 3.3 договору відповідач зобов'язався оплачувати послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет до 15 числа місяця, що є наступним за розрахунковим. Оскільки, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, не сплатив отримані послуги зв'язку, тому, на підставі цього та відповідно до умов договору відповідач був відключений від мережі зв'язку ПрАТ «МТС Україна». Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року позивачем було надіслано відповідачу претензію № С 1.10898674/12, з проханням терміново сплатити суму заборгованості в розмірі 10 437 грн. 56 коп., яка залишилась без відповіді. Відповідно до п. 4.3 договору про надання послуг зв*язку, за несвоєчасну оплату рахунків абонент сплачує пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, відповідно до діючого законодавства. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по оплаті телекомунікаційних послуг в межах заявлених позивачем вимог та в межах строку позовної давності за період з 12 серпня 2013 року по 01 грудня 2013 року складає: 10 437 грн. 56 коп., що підтверджено наданим представником позивача розрахунком. Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону та умовам договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з відповідача. 08 вересня 2015 року судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 10 437 грн. 56 коп. та судових витрат. Однак, 01 березня 2016 року суддею Деснянського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу про скасування даного судового наказу. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг і на сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в судовому засіданні стосовно нарахування позивачем заборгованості за послугу мобільного «GPRS-Інтернет», як такої яку відповідач не замовляв, оскільки представником позивача на спростування таких доводів подано до суду тарифний план та умови користування мережами мобільного зв*язку, а у розрахунках, які виставлялися відповідачу, починаючи з березня 2013 року, відображався факт зміни послуги. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості, відомості по платежу та балансу абонента, ніким не оскаржувались та прийняті судом, як належний доказ, та підтверджують грубе порушення умов договору. Суд також не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що позивач надсилав всі додані до позовної заяви рахунки по заборгованості за адресою, яка не вказана в укладених договорах, оскільки вони спростовані наданим представником позивача документами, а саме: договором № 3563748/1.10898674, договором № 3563712/1.10898674 та договором № 3563738/1.10898674 від 16 травня 2007 року про надання послуг мобільного зв'язку, де чітко вказано, що рахунки будуть надіслані на адресу: 02068, [ADDRESS], які посвідчені належним чином та особисто підписані відповідачем по справі, а тому не дає суду підстав вбачати недостовірність такого доказу. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки засновані на законі та повністю доведені в ході розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: approved