Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачі, [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулись до суду з позовом до відповідачів, [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ) та просили встановити порядок користування спільною власністю сторін, а саме квартирою [ADDRESS] , відповідно до якого виділити у користування [PERSON] , [PERSON] кімнату площею 17,1 кв.м., [PERSON] кімнату площею 10,1 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 14,9 кв.м., залишивши у спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні та вбудованої шафи. Свої вимоги мотивують тим, що позивачі та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , в рівних частках (по ј кожний). Зазначають, що на пропозицію щодо спільного користування та володіння квартирою відповідачі не реагують. Оскільки співвласники квартири відмовляються добровільно визначити порядок користування квартирою, вони звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2018 відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 30.01.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явились, однак надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали та просили задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання без поважної причини, суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , в рівних частках (по ј кожний), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10.11.2003 [NUMBER] /а.с.17-18/. Відповідно до Технічного паспорту спірна квартира має загальну площу 70,87 кв.м., жилою площею 42,1 кв.м., складається з трьох кімнат, перша кімната площею 10,1 кв.м, друга кімната площею 17,1 кв.м, третя кімната площею 14,9 кв.м., має кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральну, вбудовану шафу. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 10,52 кв.м. жилої площі. У позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою. Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак у них виникли спірні відносини щодо користування квартирою. Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст.9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири. Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що питання про встановлення порядку користування жилим приміщенням в позасудовому порядку не вирішено, між сторонами існують спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки виділ квартири кожному власнику в натурі неможливий, а встановлення порядку користування квартирою не порушує права власності кожного з співвласників. Враховуючи заявлені позовні вимоги в частині виділу у користування позивачам окремої житлової кімнати площею 17,1 кв.м., суд вважає за можливе встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: виділити у користування [PERSON] та [PERSON] кімнату площею 17,1 кв.м., у користування відповідачів [PERSON] - кімнату площею 10,1 кв.м., а [PERSON] - кімнату площею 14,9 кв.м., залишивши у спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні та вбудованої шафи. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved