Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що від спільного шлюбу з відповідачем народилися донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим була вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та до повноліття дітей. Позивач позов підтримала, просить задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.11.2014 року та [NUMBER] від 18.04.2016 року. Обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обов'язок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітніх дітей, як батько не надає. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати неповнолітніх дітей, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з часу звернення до суду з даною заявою, тобто з 01.03.2018 року, і до досягнення повноліття [PERSON]. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved