Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 27.08.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб у 2013 році. Від цього шлюбу у них народилося троє дітей. Зазначив, що відповідач добровільно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманні дітей, зрадив позивачку, між сторонами постійно виникають сварки, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач просить стягувати на утримання дітей з відповідача аліменти, шлюб розірвати. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2013 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради (актовий запис № 35). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідач - батьком. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідач - батьком. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідач - батьком. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач добровільно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманні дітей, зрадив позивачку, між сторонами постійно виникають сварки, спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги про розірвання шлюбу потрібно задовольнити. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач добровільно свого обов`язку по утриманню дітей не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. на час розгляду справи становить 2318,00 грн., для дитини віком до 6 років - 1859,00 грн. З огляду на встановлені у справі обставини,

Outcome: approved