Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за участю заінтересованої особи про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 14 лютого 2015 року на бульварі Л. Українки в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] 19 березня 2015 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно звіту № 11163 від 26 лютого 2015 року про оцінку колісного транспортного засобу «ДЕУ Ланос» д/н [NUMBER] розмір завданих збитків склав суму 24 448,92 грн, в тому числі ПДВ - 4 074,82 грн. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування третій особі у розмірі 20 374,10 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 20 374,10 грн. та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. 26 травня 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «Рітейл-Страхування» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6255818 (а.с.11). 17 лютого 2015 року [PERSON] повідомив позивача про страховий випадок - дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 14 лютого 2015 року на бульварі Л. Українки в м. Києві за участю автомобіля марки «Фольксваген» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.7). 31 березня 2015 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14 лютого 2015 року на бульварі Л. Українки в м. Києві за участю автомобіля марки «Фольксваген» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.8). Згідно звіту № 11163 від 26 лютого 2015 року про оцінку колісного транспортного засобу «ДЕУ Ланос» д/н [NUMBER] ринкова вартість автомобіля складає у розмірі 93 456,28 грн., вартість відновлювального ремонту становить у розмірі 33 743,11 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить у розмірі 24 448,92 грн. (а.с.13-20), в тому числі ПДВ 4 074,82 грн. Таким чином розмір страхового відшкодування, що підлягає до сплати, становить 20 374,10 грн. Згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 2876 від 08 червня 2015 року сума страхового відшкодування з урахуванням довідки № 1 від 21 травня 2015 року підлягає виплаті у розмірі 20 374,10 грн. (а.с.23, 24). Позивач просив про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 374,10 грн. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п.п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.п "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно платіжного доручення № 2876 від 09 червня 2015 року Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 20 374,10 грн. згідно наказу № 2876 від 08 червня 2015 року (а.с. 22). 19 березня 2015 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.24). На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ (а.с.12). Отже, позивачем сплачено [PERSON] у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Тому позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають задоволенню повністю: стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 20 374,10 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с.1), відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved