Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 7300,20 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1760 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що вони здійснюють забезпечення тепловою енергією житла за адресою : м. Тернопіль, вул. Київська, 18/73, яке займає [PERSON]. Вказують, що згідно з ст.ст. 67,68,162 Житлового кодексу УРСР та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків відповідач за надані позивачем послуги зобов'язаний щомісячно вносити на його рахунок оплату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Однак, передбачених зазначеними нормами обов'язків, [PERSON] не виконує, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 01.10.2016 року заборгував підприємству 7300 грн. 20 коп. Добровільно ліквідувати борг відповідач відмовляється, а тому сума боргу підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Вказують, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2017 року, справа № 569/4454/17, скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради, заборгованості за послуги з централізованого опалення. Отже, у звязку з неналежним виконанням відповідачем обовязку щодо своєчасної оплати комунальних послуг, в позивача виникла необхідність звернутись з позовною заявою до суду. 21 листопада 2018 року відповідач подав суду письмові пояснення та заперечення по справі, в яких вказав, що в задоволені позову відмовити повністю. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві вказали, що справу розглядати у їхню відсутність.. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що в задоволені позову відмовити, а справу розглядати без його участі. Дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла за адресою : м. Тернопіль, вул. Київська, 18/73, яке займає [PERSON]. Згідно з ст.ст. 67;68; 162 Житлового кодексу УРСР та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків відповідач за надані позивачем послуги зобов'язаний щомісячно вносити на його рахунок оплату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Однак, передбачених зазначеними нормами обов'язків, [PERSON] не виконує, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 01.10.2016 року заборгував підприємству 7300 грн. 20 коп., що підтверджує виписка з особового рахунку. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2017 року, справа № 569/4454/17, скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради, заборгованості за послуги з централізованого опалення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 14 травня 2013 року вбачається, що в позивача є право на стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. Пунктом 25 Правил падання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, встановлено. що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до п.п. 2.5-3.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої водії при відмові споживачів від централізованої теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №-4 від 22 листопада 2005 року: відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового буднику або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої особи По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Відповідачем не надано доказів про відключення неритового приміщення від системи централізованого опалення Пунктом ст.30 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви та стягнення з [PERSON] 7300,20 грн. заборгованості за послуги централізованого опалення. Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved