Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 99. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є ті обставини, що сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані через різні погляди на життя, з вини відповідача в сім`ї виникають сварки. Вирішили з відповідачем що після розірвання шлюбу донька буде проживати разом з позивачем. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб та стягнути на її користь витрати пов'язані із зверненням до суду. Позивач надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зазначає, що строк для примирення не потрібен, висловила думку щодо свого прізвище, а саме: просить змінити прізвище на її дівоче - "[PERSON]", а також просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, зазначає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з позивачем, спір про поділ майна відсутній, строк для примирення не потрібен, а також просить розглядати справу за його відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 27 червня 2009 року, актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27 червня 2009 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 05 січня 2010 року, актовий запис № 1 (а.с.6). Дитина подружжя - [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON], позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 13 січня 2017 року (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами фактично розірвані, припинені вони за ініціативи позивача, через те що з вини позивача в сім`ї виникають сварки, сторони проживають окремо, кожен з них має протилежні погляди на сім`ю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві, а також визнання відповідачем даної позовної заяви з відсутністю заперечень проти задоволення позовних вимог, що виражає його байдужу позицію щодо збереження шлюбу та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved