Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача із вищевказаним позовом, який обґрунтував тим, що [INFO] в селі Біла Липовецького району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Ще за життя 18 жовтня 2000 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла усе своє майно позивачеві, однак про існування вказаного заповіту позивач не знав, тому він не звертався до нотаріуса із заявою відповідного змісту про прийняття спадщини у визначений законодавцем строк. Влітку 2013 року під час проведення ремонтних робіт належного спадкодавцеві будинку, вищевказаний заповіт було знайдено, однак при попередній консультації у нотаріуса, позивачеві було вказано на пропущення строку для прийняття спадщини. Вважає, що визначений законодавством строк для прийняття спадщини, ним, [PERSON], пропущено з поважних причин, чим позбавлено його можливості реалізувати свої спадкові права, тому просив суд визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності та його представника. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просив суд розгляд справи проводити без його участі. Взявши до уваги, що сторони скористались своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що підстав для відкладення розгляду справи не має, а тому проводить розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] а селі Біла Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], про що виконкомом Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області було зроблено актовий запис за №8 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. За життя 18 жовтня 2000 року, [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, а тому спадщина відкрилась за заповітом, спадкоємцем якого зазначено позивача [PERSON]. Однак у визначений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця позивач заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України (2004 року) - не подав. Як вказав він в позовній заяві, пропущено цей строк з поважної причини, оскільки про існування заповіту на його ім'я він дізнався лише влітку 2013 року. При зверненні до нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори було з'ясовано, що строк на прийняття спадщини позивачем пропущено. Як вбачається із відповіді наданої завідувачем Липовецької державної нотаріальної контори від 25.02.2014 року за №01-09/152, спадкова справа до майна померлої [PERSON] у Липовецькій державній нотаріальній конторі не заведена. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови№7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи те, що позивач на день смерті не проживав разом зі спадкодавцем, а пропущений ним строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини суд визнає поважним, відтак слід дійти до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про визначення позивачеві додаткового достатнього строку для подання ним заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved