Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернулася в Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до відповідача з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , яка є рідною тіткою з боку матері позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2000 року, укладеному на Придніпровській товарній біржі. Державна реєстрація права власності на її ім`я була здійснена КП « МБТІ» м. Нікополь. Заповіту на випадок своїй смерті вона не залишила. На час її смерті вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі, оскільки її чоловік помер ще багато років потому. Дітей від цього шлюбу в них не було. Матір позивача [PERSON] померла ще [INFO] . Позивач вважає, що за законом відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України, вона має право на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Протягом встановленого законом строку позивач не зверталася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Вона пропустила цей строк для прийняття спадщини на два місяця. На початку грудня 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті її тітки [PERSON] , померлої [INFO] . Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 22 грудня 2020 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її померлої тітки, посилаючись на ту обставину, що вона пропустила передбачений законом строк для прийняття спадщини, а також з тієї підстави, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, і на час її звернення до нотаріуса відсутні усі необхідні документи, що підтверджують родинні стосунки з померлою тіткою. Крім того, нотаріус роз`яснила право звернення до суду. Причини пропуску строку для прийняття спадщини були пов`язані з ситуацією, яка склалася в Україні у зв`язку з введенням карантину, численними випадками захворювання на Сovid-19, закриттям транспортного сполучення та в зв`язку зі станом здоров`я чоловіка позивача. Оскільки позивач пропустила строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважної причини, вона змушена звернутися до суду з цим позовом та просити визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.18). Мати позивача народилася під прізвищем « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.41). Згодом, 11.01.1969р. [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». У свою чергу, позивач [PERSON] 03.11.2012р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.19). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.39). Як вбачається із матеріалів справи, сестра матері позивача [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.42). 13.03.1998р. [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.43). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.44). На час своєї смерті заповіт вона не залишила, в зареєстрованому шлюбі не перебувала, оскільки її чоловік помер ще багато років потому, дітей від цього шлюбу в них не було. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої КП «Нікопольське МБТІ» вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2000 року, укладеному на Придніпровській товарній біржі. Державна реєстрація права власності на її ім`я була здійснена КП « МБТІ» м. Нікополь (а.с.52). Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропущеного строку на звернення до Покровської міської нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, позивач посилається на вкрай важкі життєві обставини, а саме її чоловік є інвалідом 2 групи та постійно потребує стороннього догляду. Крім того, у зв`язку з встановленим Кабінетом Міністрів карантином по всій території України для запобігання поширення респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 були заборонені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі. Оскільки позивач проживає в іншій області, в неї не було можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Крім того , відповідно до вказаної вище постанови КМУ до 22 травня 2020р. була заборонена діяльності адвокатів та нотаріусів. Також, з 06.11.2020р. по 25.11.2020р. позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з діагнозом не госпітальна пневмонія, асоційована з вірусом SARS-CoV-2. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього часу виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом необхідно подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець за законом зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна поза межами шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач просить встановити їй додатковий строк для звернення до Покровської міської нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона з поважних причин його пропустила. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи на те, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для звернення до Покровської міської нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved