Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що предметом позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 23718, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28.04.2021, щодо стягнення з нього заборгованості на користь відповідача. 16.07.2021 приватним виконавцем Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 66118035 на підставі виконавчого напису № 23718, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 28.04.2021. Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, на підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Тому позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 липня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 23718 від 28.04.2021 р., про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» у розмірі 25493,90 грн. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 липня 2021 року відкрито провадженні у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, вирішено питання про витребування доказів від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., а саме: належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, на підставі якої було видано виконавчий напис, завірених копій документів, які надавались ТОВ «Українські фінансові операції» для вчинення виконавчого напису; про витребування у приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. належним чином засвідченої копії матеріалів виконавчого провадження № 66118035 від 16.07.2021 р., відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 23718 від 28.04.2021 р. (а.с. 17-18). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 21 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 104). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 115). Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» повторно у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки (а.с. 108, 117, 123, 127). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 107, 111-112, 118, 120-121, 125-126). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомляв (а.с. 106, 110, 119, 122, 124). 23 листопада 2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За виконавчим написом, вчиненим 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 23718, здійснюється стягнення з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ідентифікаційний код: 40966896, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 313, реквізити ІВАN № [NUMBER] відкритий у ФІЛІЇ «РОЗРАХ. ЦЕНТР» АТ КБ «ПРИВАТБАНК», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 41602157, на підставі Договору факторингу № 1-31/08-В від 31 (тридцять першого) серпня 2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1448802 від 14.09.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» та [PERSON] , за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року включно, суми у розмірі 25493,90 грн. (а.с. 63). 13 липня 2021 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. із заявою про примусове виконання рішення та в заяві просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 23718 від 28.04.2021 (а.с. 62). У зв`язку з примусовим виконанням вищевказаного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. від 16 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66118035 (а.с.60-61). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 липня 2021 року витребувані від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. докази по справі. З листа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.10.2021 вбачається, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1075/6 від 30 червня 2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.», відповідно до пункту 13 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 17.02.2014 № 357/5, пункту 4 частини першої статті 29 і Закону України «Про нотаріат», з урахуванням доповідної записки начальника Управління нотаріату від 29 червня 2021 року, зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича з 01 липня 2021 року. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. повинні зберігатись у приватного нотаріуса (а.с. 100). Ухвала суду від 30.07.2021 в частині витребування доказів від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. залишилися невиконаною, витребувані судом докази на виконання ухвали суду від 30 липня 2021 року від нотаріуса до суду не надходили. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 23718 від 28 квітня 2021 року встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. за № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 28 квітня 2021 року повинен був врахувати, що станом на 28 квітня 2021 р. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні. Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Суду не було надано ані відповідачем, ані приватним нотаріусом добровільно або на виконання ухвали суду доказів того, що кредитний договір № 1448802 від 14.09.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» та [PERSON] був нотаріально посвідчений, оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Також суд зазначає, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором №1448802 від 14.09.2019 року. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності необхідних для вчинення такого напису документів. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 28 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі № 23718, за яким стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» в розмірі 25493,90 грн., а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. за звернення до суду з позовною заявою та 454 грн. 00 коп. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а всього 1362 грн. 00 коп., оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Стосовно застосованих у цій справі заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved