Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 24 січня 2017 року між нею та відповідачем укладений договір позики на суму 33\~000 долари США. На підтвердження передачі коштів складена розписка, яка власноручно написана відповідачем. За умовами даного договору відповідача зобовязалася повернути суму боргу не пізніше 24 січня 2018 року. В порушення договірних зобовязань відповідач суму позики до цього часу не повернула. Тому просить стягнути з відповідача на її користь суму позики в розмірі 33 000 доларів США, що є еквівалентом 867\~900 грн. 10 серпня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 08 листопада 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Адвокати позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши думку адвокатів, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 24 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики на суму 33\~000 долари США. На підтвердження передачі коштів складена розписка, яка власноручно написана відповідачем. За умовами даного договору відповідача зобовязалася повернути суму боргу не пізніше 24 січня 2018 року. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконала. Згідно ч.1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно вимог\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності із\~ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. \~Згідно із\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі"згідно з частиною першою\~статті 192 ЦК\~\~України\~законним платіжним засобом,\~\~обов'язковим\~\~до\~\~приймання\~\~за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що відповідач взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду відповідачем надано не було, в зв'язку з чим, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором позики у розмірі 33\~000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату подання позовної заяви становить 867\~900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку, з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої квитанції становить 8\~679.

Outcome: approved