Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], просив суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] до нотаріальної контори тривалістю в один місяць для подання до Девятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. 03.02.2009 та зареєстрований в спадковому реєстрі за № 244, за яким все належне їй майно остання заповідала [PERSON] Таким чином згідно даного заповіту [PERSON] є єдиним спадкоємцем усього майна, що належало [PERSON] При цьому зазначено, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] разом зі своєю старшою сестрою [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були віруючими людьми, що підтверджується їхньої відмовою від використання ідентифікаційного коду. У зв'язку з важкими хворобами обох сестер, з 2005 року проживали в Свято-Покровському жіночому монастирі м. Києва, де їм надавали допомогу, доглядали за ними. [INFO] [PERSON], проживаючи в Свято-Покровському жіночому монастирі м. Києва померла, у звязку з чим вчинення необхідних дій та оплати всіх необхідних витрат щодо поховання останньої взяв на себе Свято-Покровський жіночий монастир м. Києва. Після смерті сестри, [PERSON] продовжила проживання в Свято-Покровському жіночому монастирі м. Києва до грудня 2009 року. У зв'язку з сімейними обставинами [PERSON] [PERSON] не мала змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] стало її перебування за кордоном, а саме в Російській Федерації в передмісті м. Москва з квітня 2012 року по липень 2014 року. Тривале перебування за кордоном [PERSON] зумовлено необхідністю догляду за інвалідом дитинства [PERSON] ([INFO]), яка є онучкою її рідного брата. Сім'я хворої дитини потребувала допомоги за доглядом дитини, оскільки перебувала, на той час, в скрутному матеріальному становищі. За таких обставин, [PERSON] не мала змоги у визначений законом строк, тобто 6 місяців після відкриття спадщини, звернутись до відповідної нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини. Після повернення на територію України [PERSON] в кінці липні 2014 року дізналась про рішення Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 у справі №760-28134-13-й, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності. Окрім того, [PERSON] звернулась до Дев'ятої КДНК із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Бочковою Н.Г. 28.08.2014 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] За таких обставин вважає, що перебування [PERSON] за кордоном, а саме на території Російської Федерації в передмісті м. Москва є поважною причиною для визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] є пенсіонером, ветераном праці та дитиною війни, прокуратурою району заявлено вказаний позов в її інтересах. Прокурор та [PERSON] в судове засідання не зявились, від прокурора надійшла заява, де він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169,\~224 ЦПК України\~вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки її неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно звернення [PERSON] до прокуратури Соломянського району м. Києва від 23.07.2014, остання просила прокуратуру представляти її інтереси в суді щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини згідно заповіту після смерті [PERSON], посилалась на те, що вона є пенсіонером, ветераном праці, користується пільгами «Дітей війни» (а.с.68). Відповідно до положень ст.1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення ї померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується актовим записом про смерть №13370 від 26.07.2012, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.49). [PERSON] звернулась із заявою від 25.12.2013 до Девятої КДНК, якою повідомила, що [INFO] померла [PERSON], що мешкала за адресою: [ADDRESS], з якою вона проживала протягом 5 років та підтвердила, що спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] приймає, оскільки є спадкоємцем четвертої черги за законом (а.с.8 зворот). В матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія заповіту [PERSON], посвідченого 03.02.2009 приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. та зареєстрована в реєстрі за №224, відповідно до якого на випадок смерті [PERSON] зроблено таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона, згідно з законодавством буде мати право заповідає громадянці Російської Федерації [PERSON] (а.с.12). Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12 зворот). Відповідно до листа настоятельки Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві Ігуменії [PERSON] №95 від 21.07.2014 [PERSON] дійсно за власним бажанням приїхала до Свято-Покровського жіночого монастиря зі своєю сестрою [PERSON] в грудні 2005 року та у звязку із сімейними обставинами поїхала в грудні 2008 року, та за власним бажанням знову приїхала 14.01.2009, за власним бажанням [PERSON] поїхала з монастиря в листопаді 2009. Сестра [PERSON] - [PERSON] померла в монастирі [INFO] та похована на Північному кладовищі. Після смерті сестри [PERSON] продовжувала проживати у монастирі. Настоятелька монастиря Ігуменія [PERSON] ([PERSON]) дійсно посвідчила підпис [PERSON] в довіреності від 01.06.2009 №80 на імя [PERSON] на оформлення субсидії. [PERSON] в цей час проживала у Свято-Покровському жіночому монастирі за адресою: [ADDRESS]. Зокрема, у листі також зазначено, що [PERSON] проживала у монастирі без оплати, на повному монастирському забезпеченні; пенсію [PERSON] отримувала [PERSON] та віддавала [PERSON] Квартплату, оплату за телефон, усі можливі звірки, нагляд за квартирою, оформлення та отримання нового свідоцтва про право власності від 19.06.2009 тощо здійснювала послушниця монастиря [PERSON] При відїзді з монастиря з [PERSON] не було стягнуто будь-яких грошових коштів та інших коштів на проживання та за отримання різних послуг. Також зазначено, що [PERSON] пропустила строк подання документів у нотаріальну контору у звязку з відсутністю її в Україні (а.с.16). Крім того, факт проживання [PERSON] у Свято-Покровському жіночому монастирі за адресою: [ADDRESS] в період з грудня 2005 року по грудень 2008 року, а також з 14.01.2009 по листопад 2009 року підтверджується довідкою №98 від 22.07.2014 Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві (а.с.47 зворот). Серед іншого, в матеріалах справи міститься довіреність, посвідчена 03.02.2009 приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. та зареєстрована в реєстрі за №222, якою [PERSON] уповноважила громадянку Російської Федерації [PERSON] представляти її інтереси. Довіреність видана строком на один рік і дійсна до 03.02.2010 (а.с.13). Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с.13 зворот). З листа Центру обслуговування споживачів №2 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації» від 18.07.2014 №331 вбачається, що надходження квартирної плати по особовому рахунку №604305 за адресою: [ADDRESS] припинилися з травня 2012 року та станом на 01.07.2014 заборгованість складає 4446,75 грн (а.с.21). В матеріалах справи наявна заява [PERSON] до Управління та соціального захисту населення від 12.08.2011 щодо прийняття її на обслуговування соціальним працівником вдома (надання соціальних послуг) (а.с.22). Згідно відповіді Територіального центру соціального обслуговування населення Соломянського району Управління праці та соціального захисту населення від 24.07.2014 №212 [PERSON] (померла [INFO]), яка мешкала за адресою: [ADDRESS], перебувала у відділенні соціальної допомоги вдома на надомному обслуговуванні з 12.08.2011 по [INFO]. її обслуговував соціальний робітник [PERSON] двічі на тиждень, яка надавала соціальні послуги згідно угоди. Соціальний робітник [PERSON] субсидій не оформляла (а.с.23). Відповідно до відповіді Київської міської клінічної лікарні №6 від 24.07.2014 №2092 [PERSON] перебувала на лікуванні в КМЛК №6 з 16.05.2012 по [INFO]. [PERSON] була доставлена в лікарню каретою швидкої допомоги, бригадою №143 за викликом №1247 160.05.2012 о 18.30 год. екстрено у звязку з приступом пароксимальної тахікардії з діагнозом: ішемічна хвороба серця; атеросклероз; кардіосклероз. Хвора отримувала лікуванні у терапевтичному відділенні. У звязку із розвитком патологічних станів, що не сумісні з життям, хвора померла [INFO] о 09.10 год. Представником КМКЛ №6 було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] Захоронення [PERSON] було здійснено КП «Спецкомбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на підставі звернення адміністрації лікарні за державний рахунок на Північному цвинтарі 03.09.2012 (а.с.24, 25). З листа Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації від 24.07.2014 №260-3722/33 вбачається, що [PERSON] дійсно 15.06.2009 оформила субсидію на оплату житлово-комунальних послуг за дорученням [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). В матеріалах справи наявна копія довіреності, посвідчена 01.06.2009 настоятелькою Свято-Покровського жіночого монастиря Ігуменією Каллісфенією, відповідно до якої [PERSON] уповноважила [PERSON] на здійснення дій щодо оформлення субсидії (а.с.26 зворот). Відповідно до листа УПФУ в Шевченківському районі м. Києва від 27.01.2015 №1209/06 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 10.08.2008 отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до цього моменту знаходилась на обліку в м. Москва РФ і отримувала там пенсію, про що також додано заяви [PERSON] (а.с.85-88). Крім того, представником УПФУ в Шевченківському районі м. Києва додано до матеріалів цивільної справи копію особової пенсійної справи [PERSON] (а.с.135-180). Згідно довідки №57 від 18.05.2015 Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає у Свято-Покровському жіночому монастирі в м. Києві за адресою: [ADDRESS], та вона 28.11.2012 прийняла чернецтво з іменем Єліконіда, для чого була викликана на декілька днів з Московської області, де проживала з квітня 2012 року у свого рідного брата [PERSON] для нагляду за його онукою-інвалідом дитинства [PERSON], 2006 р.н. Заочним рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: ГУЮ у м. Києві, КП «Дирекція з Управління та обслуговування житлового фонду» Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності задоволено. Встановлено факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сімєю понад пять років. Визнано [PERSON] спадкоємицею четвертої черги за законом щодо майна [PERSON], померлої [INFO]. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру №1 загальною площею 36,96 кв.м., житловою площею 17,60 кв.м. по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] (а.с.93-96). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 30.10.2014 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора Соломянського району м. Києва в інтересах [PERSON] на заочне рішення Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 (а.с.109-110). Тобто, станом на момент розгляду справи рішення Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 не набрало законної сили. Також матеріали справи містять ухвалу Соломянського районного суду м. Києва про відкриття провадження від 11.08.2014 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус КМНО Підгаєцький А.І. про визнання заповіту та довіреності недійсними (а.с.99), яка станом на момент розгляду вказаної справи не розглянута. З відповіді Девятої КДНК вих.№4194/02-14 від 16.09.2014 вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались та видаватись до уточнення всіх обставин спадкової справи та встановлення кола спадкоємців не будуть (а.с.55). Судом встановлено, що заявою від 22.07.2014, яка надійшла на адресу Девятої КДНК 19.08.2014, [PERSON] звернулась щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.44). Згідно\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України у своїй\~постанові "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, зокрема її п.24 роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанови державного нотаріуса Девятої КДНК Бочкової Н.Г. від 28.08.2014, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с.20). Як зазначено позивачем встановлений шестимісячний строк для подачі заяви нотаріусу щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] пропустила з поважних причин у звязку з перебуванням у Російській Федерації, де доглядала за онукою інвалідом дитинства, про що надано довідку №94 від 20.07.2014 Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно благословлялась у квітні 2012 року на поїздку у м. Москва для догляду за інвалідом дитинства [INFO] [PERSON] [PERSON] повернулась з Москви у Свято-Покровський жіночий монастир 15.07.2014 для постійного проживання (а.с.57). Судом також встановлено, що [PERSON] (після одруження [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.60) дійсно є рідною сестрою [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON], які містяться в матеріалах справи (а.с.58-59). В матеріалах справи наявна довідка серії МСЕ-2007 №3352872 від 14.02.2011 Філіалу №74 Головного бюро МСЕ у м. Москва, відповідно до якої [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом (а.с.27). Згідно довідки СНТ «Юпітер» №03 від 18.09.2014 [PERSON] дійсно проживала у свого брата [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з квітня 2012 року по липень 2014 року (а.с.14). Позивачем долучено до матеріалів справи посвідчення Канцелярії Київської Митрополії Української православної Церкви від 27.06.2013 №1270, згідно якого [PERSON] була пострижена в мантію з нареченням імені Єліконіда на честь мц.Єліконіди Солунської. Постриг здійснено архімандритом Нектарієм (Коваленком) (а.с.91). [PERSON] є насельницею Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві, що підтверджується посвідченням №2 зі строком дії до 01.01.2018 (а.с.92). Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених\~ст. 61 цього Кодексу. На підставі встановлених судом обставин справи та перевірки їх письмовими доказами, поважність причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви до Девятої Київської державної нотаріальної контри [PERSON] підтверджена належними та допустимими доказами, а тому їй має бути наданий додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимога позивача стосовно визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому, може бути визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243 грн 60 коп. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved