Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 16.07.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Керецьківської сільської ради Свалявського району, актовий запис №16. Від шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сумісне життя виявилось невдалим і збереження шлюбу суперечить нашим інтересам, а тому подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просить шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а. с. 17). Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі відповідача, проти позовних вимог не заперечує (а. с. 18). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 23.07.2020 р., шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано 16.07.1998 року Виконавчим комітетом Керецьківської сільської ради Свалявського району, актовий запис 16, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] ; дружини Нитка (а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2020 р., свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2020 р., свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2005 р. батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а. с. 7-9). Довідкою про реєстрацію місця проживання№260 від 28.11.2019 р. встановлено, що місцем проживання [PERSON] [INFO] є [ADDRESS] , де вона проживає з 25.01.2017 р. (а. с. 11). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, шлюбне прізвище позивача після розірвання шлюбу підлягає залишенню.

Outcome: approved