Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду цим позовом і вказує,що відповідач [PERSON], будучи в 2006-2008 роках фізичною особою-підприємцем, займала посаду директора кадрового агентства «Робота за кордоном», місце здійснення діяльності м. Житомир, вул. Львівська, буд. 1 оф. 4. 19 січня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №10 по наданню послуг з працевлаштування за кордоном ( договір) , згідно умов якого позивач доручив, а відповідач мав провести необхідні дії з метою оформления документів та отримання ним трудової візи для подальшого працевлаштування на підприемствах Німеччини. На виконання умов договору позивачем були надані віповідачу документи, необхідні для оформления такої трудової візи та дозволу на працю, паспорт для виїзду за кордон, та оплачено витрати, пов'язані з виконанням даного договору в сумі 2150 евро. За умовами договору відповідач зобов'язаний був: надати повну та правдиву інформацію щодо можливостей працевлаштування позивача в Німеччині, наявності вільних робочих вакансій, умов роботи та соціальних гарантій (проживания, харчування, медичного страхування, розміру заробітноїплати, тощо) порядку, правил та термінів оформления, умов отримання та вартості пакету документів для отримання робочої візи, які були дійсними на момент надання інформації ,повідомляти позивача про всі зміни та уточнения даної інформації,направити до Німеччини подані Замовником документи для отримання робочого пакету; ознайомити Замовника з отриманими документами робочого пакету та провести підготовку необхідних документів для подачі в консульську службу, проводити супровід Замовника при подачі документів до консульських установ. В липні 2007 року в приміщенні кадрового агентства «Робота за кордоном», за адресою м. Житомир, вул. Львівська, буд. 1 оф. 4, ним було підписано контракт, наданий відповідачем з ТзОВ АвтоМаліновський, Майнцер Ландштрассе,164, Франкфурт-на-Майні, Німеччина, 60327 відповідно до якого він мав працевлаштовуватися в якості слюсаря з 01.08.2007 року строком на 1 рік та заробітною платою 2000 евро щомісячно. 01.10.2007 року, коли позивач з'явився в кадрове агентство «Робота за кордоном» за своїм паспортом для виїзду за кордон та робочою візою до Німеччини, виявилось, що відповідачем робоча віза не була оформлена. В подальшому, згідно даних Посольства ФРН в Україні, як було встановлено слідством, такого підприємства як ТзОВ АвтоМал1новський, на яке відповідач зобов'язувалася його працевлаштувати, взагалі не існує. Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2011 року в кримінальній справі №1-16/11, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12.02.2012 року, відповідачку засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) до 6 років 5 міс.позбавлення волі з конфіскацією майна. Позивач вважає,що реалізуючи право на працю, передбачене ст. 43 Конституції України, яке включає можливють заробляти собі на життя працею, яку вільно обирає або на яку погоджуеться, право вільно залишати територію України, в тому числі з метою працевлаштування за кордоном, діючи за власним волевиявленням вступив у цивільні відносини з відповідачем з метою набуття права та укладення правочину, спрямованого на реальне настання правових наслідків, а саме на реалізацію немайнових прав та задоволення інтересів. Вказує,що внаслідок невиконання відповідачем домовленостей, визначених правочином, було порушено його право. Вказує, що згідно ст.ст.610-611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Зазначає,що відповідачка вважається такою,що прострочила зобов"язання, бо не приступила до його виконання і не виконала його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, мае відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Вказує,що збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Реальні збитки, понесені позивачем складають 2150 євро, визнано вироком Богунського райсуду м. Житомир, шляхом задоволення цивільного позову в кримінальній справі. Проте, залишилась невідшкодованою упущена вигода,тобто доходи, на які розраховував позивач і міг би реально одержати за обставин, коли його право не було б порушено відповідачем. Для застосування такої відповідальності, як стягнення збиткві у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявнють усіх елементів складу цивільного правопорушення:протиправність поведінки, збитки, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Укладаючи договір з відповідачем, позивач розраховував, що за звичайних обставин йому буде оформлена робоча віза в Німеччину і він реально розрахував на таку роботу протягом 1 року з заробітною платою 2000 евро в місяць. Вказує,що з січня 2007 року до жовтня 2007 року він самостійно вивчав німецьку мову, яка є необхідною для роботи,для цього придбав навчальну лгтературу віртістю понад 450 грн. Трудовий договір було складено німецькою мовою, скріплено підписом та печаткою ТзОВ АвтоМалшовський, до нього прикладався переклад українською мовою, і в нього не виникало сумніву щодо його дійсності. Для оформлент робочої візи він вчиняв всі необхідні дії,які вимагались, в т.ч. оплатив всі необхідні кошти , надавав та підписав всі необхідні документи. Він постійно відвідував офіс КА «Робота за кордоном» та цікавився перебігом виконання відповідачем обов'язків, всю інформацію, яку одержував вважав повною та правдивою. Належне виконання відповідачем своїх обов'язків щодо надання повної та правдивої інформації щодо можливостей працевлаштування за кордоном, наявності вільних робочих місць, умов роботи та соціальних гаранійш (проживания, харчування, медичного страхування, розміру заробітної плати тощо), порядку, правил та термінів оформления, умов отримання та вартості пакету документів для отримання робочоївізи, які є дійсними на момент надання інформації, полягало в тому, що відповідач здійснюючи підприємницьку діяльність з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, повинна була ретельно перевіряти інформацію, яку вона одержувала від іноземних контрагентів та консульських установ, перевіряти наявність існування самих працедавців, в тому числі шляхом виїзду за кордон. Проте,відповідач неналежно виконав свої обов'язки. Як з'ясувалося розслідуванням кримінальної справи, він вчинив правочин (уклав трудовий договір) під впливом обману зі сторони відповідача щодо обставин, які мали істотне значения, а саме, обман полягав в тому, що замовчувались обставини, які могли перешкодити вчиненню правочину, зокрема, обставини відсутності дійсного німецького працедавця. Ст. 230 ЦК України встановлює правові наслідки вчинення правочину під впливом обману. Якщо одна з стор1н правочину навмисно ввела другу сторону в оману, щодо обставин, які мають істотне значения , такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчуе їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки. Протиправна поведінка та вина [PERSON] доведена в ході розгляду крим1нальної справи. Вказує,що має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Останніми уточненими вимогами позивач просив стягнути з відповідачки збитки у виді упущеної вигоди в сумі 24000 євро, або еквівалентну суму в національній валюті України,яка станом на день ухвалення рішення складає 384685 грн. Свої вимоги в суді позивач підтримав. Відповідач проти позову заперечила, в своїх письмових поясненнях вказує, що за вироком суду відшкодовує позивачу спричинені збитки (л.с.88-89). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено,що між сторонами виникли правовідносини, пов"язані укладенням договору, які що врегульовані гл. 51 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], будучи в 2006-2008 роках фізичною особою-піддприємцем, займала посаду директора кадрового агентства «Робота за кордоном», місце здійснення діяльності м. Житомир, вул. Львівська, буд. 1 оф. 4. 19 січня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №10 з надання послуг по працевлаштуванню за кордоном ( договір), згідно умов якого позивач доручив, а відповідач мала провести всі необхідні дії з метою оформлення документів та отримання позивачем трудової візи для подальшого працевлаштування на підприємствах Німеччини. На виконання умов цього договору позивачем були надані віповідачу документи, необхідні для оформления такої трудової візи та дозволу на працю, паспорт для виїзду за кордон, та оплачено витрати, пов'язані з виконанням даного договору в сумі 2150 евро. За умовами договору відповідач зобов'язана була: надати повну та правдиву інформацію щодо можливостей працевлаштування позивача в Німеччині, наявності вільних робочих вакансій, умов роботи та соціальних гарантій (проживания, харчування, медичного страхування, розміру заробітноїплати, тощо) порядку, правил та термінів оформления, умов отримання та вартості пакету документів для отримання робочої візи, які були дійсними на момент надання інформації ,повідомляти позивача про всі зміни та уточнения даної інформації,направити до Німеччини подані порзивачем документи для отримання робочого пакету; ознайомити його з отриманими документами робочого пакету та провести підготовку необхідних документів для подачі в консульську службу, проводити супровід позивача при подачі документів до консульських установ. В липні 2007 року в приміщенні кадрового агентства «Робота за кордоном», за адресою м. Житомир, вул. Львівська, буд. 1 оф. 4, позивачем та відповідачкою було підписано контракт, наданий нею з ТзОВ АвтоМаліновський, Майнцер Ландштрассе,164, Франкфурт-на-Майні, Німеччина, 60327 відповідно до якого позивач мав би працевлаштовуватися в цьому ТзОВ в якості слюсаря з 01.08.2007 року строком на 1 рік та заробітною платою 2000 евро щомісячно. (л.с. 7-15) 01.10.2007 року, коли позивач з'явився в кадрове агентство «Робота за кордоном» за своїм паспортом для виїзду за кордон та робочою візою до Німеччини, виявилось, що відповідачем робоча віза не була оформлена. В подальшому, як було встановлено слідством, згідно даних Посольства ФРН в Україні , такого підприємства як ТзОВ АвтоМал1новський, на яке відповідач зобов'язувалася його працевлаштувати, взагалі не існує, тому своє право на працевлаштування за кордоном позивач не використав з вини відповідачки. Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2011 року в кримінальній справі №1-16/11, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12.02.2012 року, відповідачку засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) до 6 років 5 міс.позбавлення волі з конфіскацією майна.(л.с. 36-58) Цим же вироком з засудженої стягнено на користь позивача 23053.20 грн. спричинених збитків, у виді кошт сплачених позивачем про укладенні угоди.(л.с. 37,58). З укладеного договору (л.с. 17) видно, що позивач мав би отримувати заробітну плату в працедавця в сумі 2000 євро щомісячно на протязі року, тому сума заробітку за рік складає 24000 євро. Ст.623 ЦК України про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, вказує,що 1. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 2. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. 3. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. 4. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Суд встановив,що позивач вжив всіх необхідних заходів, щодо їх одержання, порушення прав позивача відбулось саме з вини відповідачки, тому вимоги позову є обґрунтованими , заподіяні збитки мають бути відшкодовані винною особою. З поданої позивачем довідки (л.с.92) видно, що станом на 30.05.2014 року курс євро до національної валюти України складає 1602.8126 грн., тому сума збитків позивача від упущеної вигоди складе 384654.48 грн., цю суму суд і стягує на користь позивача. Заперечення відповідачки щодо позову суд визнає неспроможними, оскільки за вироком суду з неї стягнено на користь позивача 23053,20 грн. спричинених матеріальних збитків, якими є платежі, сплачені позивачем при укладенні договору. Питання про відшкодування упущеної вигоди цим судом не розглядалось.

Outcome: approved