Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 178 446,60 грн., шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах. Протягом розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги у зв'язку із надходженням інформації про смерть одного з відповідачів - [PERSON], - в частині способу реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу ПАТ «ПУМБ» від свого імені квартири [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] 07.12.2007 року був укладений Кредитний договір № 28, згідно із умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 98 400 гривень з процентною ставкою за строковою заборгованістю - 15,7 % річних, за простроченою заборгованістю - 20,7 % річних, строком повернення згідно Графіку, наведеному у Додатку № 1 до Договору, з остаточною датою повернення кредиту - 05.03.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 07.12.2007 року між ЗАТ «Донгорбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 28/1. Предметом іпотеки за даним договором є двокімнатна квартира [ADDRESS], жилою площею 27,6 кв. метрів, загальною площею 45,3 кв. метрів, яка належить відповідача на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. В порушення норм діючого законодавства та умов укладеного між сторонами кредитного договору відповідач [PERSON] належним чином покладені на неї зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконувала, у зв'язку з чим за позовом ПАТ «ПУМБ» рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31.07.2012 року, яке набрало законної сили 14.08.2012 року, з неї, а також фінансового поручителя - [PERSON], - було достроково стягнуто грошові кошти за кредитним договором - заборгованість за тілом кредиту у розмірі 84 839,30 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом у розмірі 38 841,16 грн., пеню у розмірі 4 098,02 грн., на загальну суму 127 778,48 грн. На теперішній час наведене рішення суду відповідачами не виконано, станом на 02.12.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 178 446,60 грн. з яких: - 84 839,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 81 577,08 грн. - заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом; - 12 030,22 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи той факт, що в процесі розгляду справи виявлено, що один з іпотекодавців - [PERSON] - помер, позивач вважає, що відповідно до норм ст. 37 ЦПК України його правонаступниками є [PERSON] - дружина померлого - та їх діти [PERSON] та [PERSON] Враховуючи той факт, що вказані особи є спадкоємцями першої черги, які в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем, позивач наполягає на зверненні стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено зобов'язання [PERSON] за кредитним договором. В судове засідання представник позивача Д'яконова К.І., яка діє на підставі довіреності, не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення у разі повторної неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди представника позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «ПУМБ» виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. 07.12.2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», відповідно до Статуту та [PERSON] був укладений кредитний договір № 28 (а.с. 12-14). Згідно із умовами вказаного кредитного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 98 400 гривень з процентною ставкою за строковою заборгованістю - 15,7 % річних, за простроченою заборгованістю - 20,7 % річних, строком повернення згідно Графіку, наведеному у Додатку № 1 до Договору, з остаточною датою повернення кредиту - 05.03.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, якою встановлено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 5 вказаного кредитного договору передбачено відповідальність за порушення Позичальником своїх зобов'язань у вигляді сплати на користь Банку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за день прострочення (п.5.2 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 28 від 07.12.2007 року, між ЗАТ «Донгорбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 28/1 від 07.12.2007 року (а.с. 38-40). Відповідно до п. 1.1 наведеного іпотечного договору, іпотекодавці передають іпотекодержателеві в іпотеку об'єкт нерухомого майна - житлову двокімнатну квартиру [ADDRESS], жилою площею 27,6 кв. метрів, загальною площею 45,3 кв. метрів, яка належить іпотекодавцям на праві приватної власності - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна у м. Маріуполі від 07.07.2005 року. Вартість предмета іпотеки на момент укладання іпотечного договору складає 168 251 грн., як зазначено в іпотечному договорі. Відповідно до п. 2.1 зазначеного іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 28 від 07.12.2007 року у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу. Згідно із п. 4.1 зазначеного іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] обов'язків щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31.07.2012 року, яке набрало законної сили 14.08.2012 року, з [PERSON] та фінансового поручителя [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «ПУМБ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 127 778,48 грн., з яких 85 839,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 38 841,16 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 4 098,02 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань (а.с.а.с.41-43). На теперішній час вказане рішення суду не виконано, станом на 02.12.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 178 446,60 грн. з яких: - 84 839,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 81 577,08 грн. - заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом; - 12 030,22 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором. Розмір вказаної заборгованості підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком (а.с.а.с. 8-11). Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника. обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. В процесі розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO], відповідно до актового запису про смерть № 1711 від 23.12.2011 року (а.с.87), у зв'язку з чим ПАТ «ПУМБ» було уточнено позовні вимоги щодо способу продажу предмета іпотеки та кола відповідачів у справі. В ході розгляду даної справи встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] та [PERSON], які одночасно є іншими іптекодавцями за іпотечним договором Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналогічні роз'яснення містяться й у постанові № 5 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин». Відповідно до норм Цивільного кодексу України визначаються два способи прийняття спадщини після смерті спадкодавця: - відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; - згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із відповіддю на запит суду Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Вказана інформація підтверджується й інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (а.с. 93). Відповідно до довідки ПП «Альянс-ГиС» від 25.03.2015 року (а.с.109) за адресою [ADDRESS] (останнім місцем реєстрації померлого [PERSON]) зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство розмежовує поняття «прийняття спадщини» (глава 87 ЦК України) та «оформлення спадщини» (глава 89 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи викладене, слід дійти до висновку, що у даному конкретному випадку спадкоємцями померлого [PERSON] - відповідачами у справі - у відповідності зі ст. 1268 ч. 3 ЦК України було прийнято спадщину після його смерті у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], оскільки вони були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем за наведеною адресою на час його смерті , що підтверджується довідкою ПП «Альянс ГиС», в перебігу 6-місячного строку до нотаріального органу з заявами про відмову від спадщини не звертались, інші спадкоємці відсутні. Той факт, що жодним з спадкоємців [PERSON]-відповідачами не було отримано свідоцтва про право на спадщину на ? частку вказаної квартири, не позбавляє їх права на спадщину та не спростовує факту її прийняття, отже відсутність у спадкоємців-відповідачів свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що лінчували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотеко держателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотеко держателя в межах вартості предмета іпотеки. Враховуючи викладені норми діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки до спадкоємців іпотекодавця вони несуть відповідальність перед іпотекодержателем в межах вартості іпотечного майна лише за забезпеченим зобов'язанням - тобто як майнові поручителі за договором іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; 2) опис нерухомого майна за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; 5) пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; 6) початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Частина 1 ст. 38 цього Закону передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідні роз'яснення містяться й у п. 42 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, згідно із яким резолютивна частина рішення у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, в ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, оскільки відповідач [PERSON] основні зобов'язання за кредитним договором не виконує, відповідачі є майновими поручителями за іпотечним договором, та набули право власності в порядку спадкування на ? частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому майновому поручителю [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ "ПУМБ" про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог іпотекодержателя. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 73цс13 від 04.09.2013 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1784,46 грн. - по 594,82 грн. з кожного.

Outcome: approved