Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO].н., яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження. В обґрунтування позовних вимог, позивач покликається на те, що [PERSON], є матір'ю трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження, відносно яких вона має статус одинокої матері. [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, знаходяться на обліку в службі у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, оскільки мати не займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями. Розпорядженням міського голови №89 від 07.09.2016 року [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, було скеровано на повне державне забезпечення в інтернатну групу ДНЗ №15 «Пролісок» м.Стрия, у зв'язку з тим, що мати дітей - [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме: зловживає спиртними напоями, не працює, водить компанії із сумнівними особами. Протягом майже двох років гр. [PERSON], із незнайомими мужчинами, які за зовнішніми ознаками були у стані алкогольного сп'яніння, відвідували дітей в інтернатному закладі. Деколи приносила для дітей солодощі та фрукти. На даний час відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов'язки, які передбачені законом та моральними засадами суспільства. Вона самоусунулась від будь-якого спілкування з дітьми та їхнього виховання і утримання. Не працює, зловживає алкоголем. Така її поведінка може призвести до занепаду морального, духовного та фізичного розвитку дітей. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Стрийської міської ради та провідними фахівцями соціальної роботи Стрийського міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді неодноразово проводились обстеження житлово-побутових умов у квартирі на [ADDRESS] та дійшли висновку, що гр. [PERSON] не хоче змінювати свій спосіб життя, стала байдужа, безвідповідальна, не виправила свої помилки, продовжує вести неправильний спосіб життя, про дітей тільки інколи згадує. Гр. [PERSON], перебувала у Стрийському центрі для дітей, сім'ї та молоді під соціальним супроводом, як така, що знаходиться у складних життєвих обставинах. Під час супроводу спеціалісти Центру проводили різні заходи по сприянню подолання складних обставин, але гр. [PERSON] нехтувала багатьма рекомендаціями спеціалістів - не влаштувалась на роботу, продовжує вести свій привичний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не йде на контакт і спеціалістами органу опіки та піклування, не зробила ремонт у квартирі. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов квартира, де жили діти, знаходиться у занедбаному стані - брудно та безлад. У помешканні інколи знаходяться сторонні особи в нетверезому стані. Умов для проживання, навчання, виховання та розвитку малолітніх дітей матір'ю [PERSON] не створено. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Стрийської міської ради Львівської області у травні 2018р. прийнято рішення про наданій згоди на позбавлення батьківських прав [PERSON] Тому з метою вирішення питання соціального і правового статусу малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчий комітет Стрийської міської ради звертається до суду з даним позовом, враховуючи зазначене просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх обставинами, які викладені в позові та долученими до нього матеріалами. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні в задоволенні позову заперечила та просила залишити їй дітей, пояснила, що виправиться. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження, матір'ю малолітніх дітей зазначено [PERSON]. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та довідки Стрийського відділу ДРАЦС про народження, відомості про батька малолітніх [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження. народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно наказу начальника Служби у справах дітей №9 від 04.05.2016р., малолітніх дітей [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження, взято на облік, як таких, що опинились у складних життєвих обставинах. Згідно розпорядження міського голови Стрийської міської ради №9 від 04.05.2018р., малолітні діти [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження скеровано в інтернатну групу ДНЗ №15 «Прололісок» м. Стрия, у зв?язку з тим, що їх мати [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов?язків, а саме: зловживає спиртними напоями, не працює, водить компанії із сумнівними особами. Згідно рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 22.05.2018р., за №123, виконавчим комітетом затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], 1984р. народження стосовно її трьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження. Відповідно до вимог ст.. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст.. 150 СК України. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст.. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження, батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не утримує, умов для виховання дітей не створює, характеризується негативно, тому [PERSON], необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей, що і дає підстави для задоволення позову. Оскільки малолітні [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження, залишилися без батьківського піклування, для подальшого влаштування їх слід передати органу опіки та піклування Стрийської міської ради. Оскільки позивачі за подання позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору, то з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. Суд роз'яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Outcome: approved