Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 175541317, позивачу належить житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок разом із присадибною ділянкою та ділянкою для ведення особистого селянського господарства належав [PERSON] та був придбаний позивачем шляхом укладення договору у простій письмовій формі. Однак, даний договір сторони не встигли посвідчити нотаріально, оскільки [PERSON] передчасно померла. В зв`язку з цим рішенням Кодимського районного суду Одеської області спірний будинок було виключено зі складу спадщини померлої [PERSON] та визнано за позивачем право власності на нього. В даний час позивач є власником будинку, розташованого по [ADDRESS] , користується присадибною ділянкою та ділянкою для ведення ОСГ, розташованими за даною адресою, в зв`язку з чим просить визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Правовий режим земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 26.12.2019 р. у справі № 364/515/19, постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 р. у справі № 6-253цс16. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved