Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Посилалися в позові на те, [INFO] померла [PERSON], про що [INFO] в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 62 у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міського управління юстиції, та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] р. [PERSON] був в родинних стосунках спадкодавця, а саме - її племінником. Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов'язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Померлою [PERSON] заповіт складено не було. Таким чином, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що із спадкоємців, залишився [PERSON], то йому належить право на спадкування за законом, як єдиному спадкоємцю. На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Крім того, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (п. 5 ст. 1268 ЦК України). [PERSON] не заявляв відмови від спадщини, крім того, постійно проживав із померлою [PERSON], що підтверджується довідкою КЖРЕП № 11 і на даний час проживає за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 1268 ЦК України, вважає, що, [PERSON] прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року передбачено, що доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду в п. 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Спадщина померлої [PERSON] складається із нерухомого майна, а саме 1/3 частини будинку [ADDRESS], який належав їй на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтвом про право на спадщину за законом виданий Департаментом житлово- комунального господарства Чернівецької міської ради № [NUMBER] від 18 вересня 2006 р.; а також частка земельної ділянки у спільній власності згідно Державного акта на праві власності на земельну ділянку [NUMBER] зареєстровано в управлінні Держкомземі у м. Чернівці. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов'язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, у зв'язку з тим, що я (далі позивач) [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем, і на час відкриття спадщини фактично прийняв її, то в даному випадку необхідно встановити факт прийняття спадщини. Однак,

Outcome: approved