Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на нерухоме майно в якому просила визнати за нею право власності на індивідуальний гараж № 1, літ. Г-1, загальною площею 17,9 кв.м., що розташований за адресою: м.Полтава, вул. Європейська 20г. Як на підставу позову посилається на те, що вона за особисті кошти, не перебуваючи у шлюбі побудувала індивідуальний гараж поряд з житловим багатоквартирним будинком за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 20г. На підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2017 р., що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №; 3057, вона набула у власність квартиру у наведеному багатоквартирному будинку, а саме квартиру № 9. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 06.02.2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. 06.02.2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача, згідно якої вона просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 12.03.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, згідно якого останні просили прийняти законне та обґрунтоване рішення. При прийнятті рішення покладались на розсуд суду. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно дост.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обґрунтованість предявлених вимог позивача, суд виходить з наступного. Позивач [PERSON] побудувала індивідуальний гараж поряд з житловим багатоквартирним будинком за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 20г. Згідно договору купівлі-продажу від 07.07.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3057, вона набула у власність квартиру у наведеному багатоквартирному будинку, а сааме квартиру № 9. Статтею 328\~ЦК України\~передбачено,\~що \~\~право власності набувається\~на підставах,\~які \~не заборонені\~законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даними технічного паспорту та звітом про проведення технічного обстеження підтверджується, що гараж було побудовано до 05.08.1992 року. Тобто, вказаний гараж не потребує введення в експлуатацію. Згідно Постанови КМУ від 05.08.1992 року № 443 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» обовязок громадян по введенню в експлуатацію новоствореного майна покладено на обєкти будівництва, які побудовані після 05.08.1992 року, а обєкти, які побудовані до цієї дати не потребують введення в експлуатацію. Так, 5 серпня 1992 року на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків та господарських будівель та споруд в експлуатацію при оформленні права власності. Що вказаний гараж є обєктом завершеного будівництва, доводиться матеріалами технічного паспорту ФОП [PERSON] виготовленого станом на 17.01.2019р., інвентаризаційна справа № 4-1579-19. Звітом про проведення технічного обстеження вказаного гаражу який виконаний ФОП [PERSON] також доводиться, що гараж побудований відповідно до будівельно-технічних вимог, що діють на території України та висуваються до індивідуальних гаражів. Під час технічного обстеження на предмет визначення можливості надійної та безпечної експлуатації, були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції обєкта - гаражу № 1 в м. Полтава, вул. Європейська,20 г та встановлено їх готовність до експлуатації. Під час проведення технічного обстеження не виявлено конструкцій, стан яких оцінюється як непридатний до нормальної експлуатації або аварійний. Вказівки на порушення будівельних норм і правил у звіті - відсутні. За результатом проведення технічного обстеження обєкта - гаражу № 1 в м. Полтава, вул. Європейська, 20 г встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи, безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном в відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435-IV власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супе\-речать закону. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1,2,4ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. На підставі викладеного

Outcome: approved