Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що 04.11.2013 року, близько 17:35 год., водій [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем «ІЖ 2125», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по дорозі Дніпропетровськ-Мелітополь в Синельниківському районі Дніпропетровської області, від міста Синельникове в напрямку міста Мелітополя, на 52-му км зазначеної дороги виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з легковим автомобілем «ВАЗ-211140», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП водій автомобіля «ІЖ 2125» [PERSON] був смертельно травмований, вона, позивач, будучи пасажиром автомобіля «ВАЗ-211140», отримала тілесні ушкодження. Постановою старшого слідчого відділу ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції [PERSON] від 20.02.2014 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12013040000000594 від 05.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв'язку із смертю порушника та відсутністю в діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286 КК України. Позивач зазначила, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди їй була завдана матеріальна та моральна шкода. У зв'язку із отриманими під час ДТП травмами вона була змушена проходити тривале лікування, а саме з 04.11.2013 року по 03.01.2014 року, на що витратила грошові кошти у розмірі 15 893,51 грн. Крім того, позивач зазначила, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 065126 від 10.03.2015 року їй була встановлена ІІ група інвалідності з 01.04.2015 року. Причиною інвалідності є захворювання опорно-рухового апарату від травм, отриманих в результаті ДТП. Також вказаною дорожньо-транспортною пригодою їй, позивачеві, була заподіяна моральна шкода, оскільки вона була змушена проходити тривале лікування, хвилюватися за стан свого здоров'я, також вона стала інвалідом внаслідок ДТП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ІЖ 2125», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Провіта» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2320097. Пунктом 3 вказаного Договору встановлено, що страхова сума за шкоду, завдану життю і здоров'ю потерпілих, становить 100 000,00 грн. Позивач зазначила, що 27.10.2016 року вона направила на адресу страховика заяву про виплату страхового відшкодування, однак конверт із всіма документами повернувся на її адресу у зв'язку із відсутністю ТДВ «Страхова компанія «Провіта» за його адресою. Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та із розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 10.12.2015 року їй, позивачеві, стало відомо, що ТДВ «СК «Провіта» виключено з Державного реєстру фінансових установ та анульовано його свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Також 26.12.2016 року внесено зміни до повного та скороченого найменування ТДВ «СК «Провіта», змінено його місцезнаходження та види діяльності на ТДВ «Турбаза» (м. Дніпро, вул.. Короленка, буд. 3), діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування. Таким чином позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування, пов'язане із витратами на лікування у розмірі 15 893,51 грн., страхове відшкодування, пов'язане із стійкою втратою працездатності внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 646,00 грн., страхове відшкодування, пов'язане із моральною шкодою, заподіяною ушкодженням здоров'я під час ДТП, у розмірі 1 826,47 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Представник відповідача в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 04.11.2013 року, близько 17:35 год., водій [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем «ІЖ 2125», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по дорозі Дніпропетровськ-Мелітополь в Синельниківському районі Дніпропетровської області, від міста Синельникове в напрямку міста Мелітополя, на 52-му км зазначеної дороги виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з легковим автомобілем «ВАЗ-211140», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП водій автомобіля «ІЖ 2125» [PERSON] був смертельно травмований, позивач, будучи пасажиром автомобіля «ВАЗ-211140», отримала тілесні ушкодження. Постановою старшого слідчого відділу ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції [PERSON] від 20.02.2014 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12013040000000594 від 05.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв'язку із смертю порушника та відсутністю в діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286 КК України (а.с. 7-9). Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди була заподіяна матеріальна та моральна шкода. У зв'язку із отриманими під час ДТП травмами позивач була змушена проходити тривале лікування у Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім.. І.І. Мечникова з 05.11.2013 року по 03.01.2014 року для відновлення свого здоров'я, на що витратила грошові кошти у розмірі 15 893,51 грн., що підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій (а.с. 11-23). Позивач тривалий час відчувала фізичну біль, морально страждала, в результаті травмування їй встановлена друга група інвалідності. Судом встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ІЖ 2125», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Провіта», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2320097 (а.с. 29). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров'ю та життю, становить 100 000 грн. Як встановлено судом, позивач 27.10.2016 року, через свого представника, направила на адресу страховика заяву про виплату страхового відшкодування, однак конверт із всіма документами повернувся на її адресу у зв'язку із відсутністю ТДВ «Страхова компанія «Провіта» за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 30-34). Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 10.12.2015 року ТДВ «СК «Провіта» виключено з Державного реєстру фінансових установ та анульовано його свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Також 26.12.2016 року внесено зміни до повного та скороченого найменування ТДВ «СК «Провіта», змінено його місцезнаходження та види діяльності на ТДВ «Турбаза» (м. Дніпро, вул.. Короленка, буд. 3), діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (а.с. 35-44, 45). Відповідно до статті 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи. Приймаючи до уваги, що ТДВ «СК «Провіта» було перетворено на ТДВ «Турбаза» та до нього перейшло усе майно, усі права та обов'язки ТДВ «СК «Провіта», суд вважає, що саме ТДВ «Турбаза» має нести обов'язок за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2320097 щодо відшкодування шкоди, заподіяної позивачеві [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 22 цього Закону у разі настання страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до частини 1 статті 24 цього Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Оскільки судом встановлено, що позивач проходила тривале лікування у закладі охорони здоров'я для відновлення свого здоров'я, витратила власні грошові кошти на лікування та придбання лікарських засобів, на підтвердження чого позивачем надано відповідні докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, пов'язаного з витратами позивача на лікування, у розмірі 15893,51 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі встановлення ІІ групи інвалідності мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Судом встановлено, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 065126 від 10.03.2015 року позивачеві була встановлена ІІ група інвалідності з 01.04.2015 року. Причиною інвалідності є захворювання опорно-рухового апарату від травм, отриманих в результаті ДТП (а.с. 25-28). За таких обставин позивач має право на виплату страхового відшкодування у зв'язку із встановленням їй ІІ інвалідності, пов'язаної із стійкою втратою працездатності у розмірі 20 656,00 грн. (1 147,00 грн. мінімальна заробітна плата у 2013 році х 18 ). Згідно статті 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Суд вважає, що в результаті травмування в дорожньо-транспортній пригоді позивачеві була завдана і моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, моральних стражданнях, оскільки позивач була змушена проходити тривале лікування для відновлення свого здоров'я, хвилюватися за стан свого здоров'я, також вона стала інвалідом внаслідок ДТП. Оскільки судом встановлено, що розмір шкоди, заподіяної здоров'ю позивача, становить 36 539,51грн., на відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 826,47 грн. (5% від 36 539,51 грн.). Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм діючого законодавства, суд вважає, що на користь позивача з відповідача ТДВ «Турбаза» підлягає стягненню страхове відшкодування, пов'язане з витратами на лікування у розмірі 15893,51 грн., страхове відшкодування, пов'язане із стійкою втратою працездатності внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 20646,00 грн., страхове відшкодування, пов'язане із моральною шкодою, заподіяною ушкодженням здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 1826,47 грн., а всього 38365,98 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ТДВ «Турбаза» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Витрати на правову допомогу, що складаються з: надання консультації, вивчення та правового аналізу матеріалів справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем, формування правової позиції по веденню справи, формування переліку необхідних доказів для підтвердження позовних вимог, правового аналізу наявних доказів, підготовки, написання та надсилання позовної заяви до суду, підтвердженні відповідними належними доказами (квитанцією, актом виконаних робіт, рахунком-фактурою) (а.с. 47-49), тому підлягають стягненню з ТДВ «Турбаза» на користь позивача у розмірі 4 000,00 грн.

Outcome: approved