Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , де третьою особою є Служба у справах дітей Новоселицької районної державної адміністрації про примусове виселення з житлового приміщення, посилаючись на те, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 25.07.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк" та [PERSON] , укладено іпотечний договір №921-2, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 75,50 кв. м., житлова площа 53,20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У порушення умов Договору іпотеки, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого Банк прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно, в рахунок погашення боргу. АТ «УКРСОЦБАНК» 12 січня 2019 року отримав виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, з належними до нього надвірними спорудами загальною площею 75,50 кв. м., житлова площа 53,20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 921-2 від 25 липня 2007 року. Внаслідок реорганізації майнові права та обовязки АТ «Укрсоцбанк» перейшли до АТ «Альфа- Банк» Так, після ухвалення рішення стало відомо, що в житловому будинку, який є предметом іпотеки, зареєстровані мешканці, включаючи малолітніх дітей. Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5\~забороняється передавати на прилюдні торги об`єкти нерухомості з зареєстрованими неповнолітніми (малолітніми) особами. Таким чином, подальша реєстрація [PERSON] , [INFO] в житловому будинку, що є предметом іпотеки, унеможливлює її реалізацію, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси Іпотекодержателя. Подальше користування відповідачами житловим будинком, що належним AT «Укрсоцбанк» та відмова добровільно звільнити помешкання перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси позивача. Внаслідок реорганізації майнові права та обовязки АКБ «Укрсоцбанк» перейшли до АТ «Альфа- Банк». Просять примусово виселити\~\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та стягнути солідарно з відповідачів на їх користь судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, разом з тим, від нього надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачі у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань та відзиву на позовну заяву не надали, а також в судове засідання не з`явились та не повідомили суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце та дату судового розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у відповідності з п. 1.1 Іпотечного договору №921-2 від 25 липня 2007 року [PERSON] , за договором кредиту № 45 від 21 липня 2007 який був укладений з [PERSON] , передала в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Позичальником «Основного зобов`язання» належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Іпотекою забезпечувалось виконання [PERSON] договору кредиту у розмірі 55 000 гривень, які позичальник зобов`язався повернути до 25.07.2022 року. У порушення умов Договору іпотеки, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого Банк прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно, в рахунок погашення боргу. Позивач 12 січня 2019 року отримав виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, з належними до нього надвірними спорудами загальною площею 75,50 кв. м., житлова площа 53,20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 921-2 від 25 липня 2007 року. Після ухвалення даного рішення позивачу стало відомо, що в житловому будинку, який є предметом іпотеки, зареєстровані мешканці, включаючи малолітніх дітей. Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5\~забороняється передавати на прилюдні торги об`єкти нерухомості з зареєстрованими неповнолітніми (малолітніми) особами. Таким чином, подальша реєстрації відповідачів та малолітнього [PERSON] , [INFO] в житловому будинку, що є предметом іпотеки, унеможливлює його реалізацію, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси Іпотекодержателя. Оскільки малолітній [PERSON] , зареєстрований в зазначеному житловому будинку після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулася раніше за реєстрацію в ній малолітньої дитини. Подальше користування відповідачами житловим будинком, та їх відмова добровільно звільнити помешкання перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону та рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Постановою Верховного суду України від 03.02.2016 року по цивільній справі №6-2947цс15 міститься правовий висновок, відповідно до якого вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданою в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотеко держателем ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку». Окрім того, відповідно до п.1.6 Іпотечного Договору, Іпотекодавець гарантує, що на предмет іпотеки не існує прав та вимог інших осіб, в тому числі тих, що не зареєстровані у встановленому законом порядку, а також те, що на предмет іпотеки в іпотеку за цим Договором є всі повноваження керівника та дозволи органів управління Іпотекодавця. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку проте, що позов АТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню, так як відповідачі не є власниками житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , також позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення та намагався врегулювати питання в позасудовому порядку, проте відповідачі вимогу про виселення залишили без уваги. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Відповідно до ст.\~386\~ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усії суб`єктів права власності. Згідно ч. 1 ст.\~390\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів, підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного відповідно до вимог ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 386, 390, 391, 405 ЦК України; ст.ст. 64, 109, 150, 156 ЖК УРСР;

Outcome: approved