Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до Білозерського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визнати право власності на частину квартири, розташованої за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Зарічне (Тельмана), [ADDRESS], в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21 лютого 2007 року померла її матір [PERSON] та після її смерті залишилася вищевказана квартира. Позивач вважає, що вона, її сестри [PERSON], [PERSON], вітчим [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири, позивач одержала відмову, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, яка належала померлій [PERSON], тому позивач звернулася до суду. Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримала по мотивам, зазначеним в позові, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] сільська рада Білозерського району Херсонської області в судове засідання не зявилася, представник надав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі щодо позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] на підставі наявних доказів. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивач являється донькою померлої [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-КГ №399326, виданого [PERSON] сільською радою Білозерського району Херсонської області) та являється спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 21 лютого 2007 року (свідоцтво про смерть серії 1-КГ №048254, видане 07.03.2007 року [PERSON] сільською радою Білозерського району Херсонської області). Крім того, судом встановлено, що померлій [PERSON] належала на підставі записів в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Білозерського району Херсонської області квартира, розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Зарічне (Тельмана), [ADDRESS]. Даний факт також підтверджується показами свідка [PERSON], який пояснив суду наступне. Зазначена вище квартира була передана в користування [PERSON] радгоспом. Але після ліквідації радгоспу право власності на квартиру не оформлювалося, оскільки [PERSON] померла. Крім того, він підтвердив той факт, що в квартирі була зареєстрована та проживала позивач. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. На підставі вищевикладеного вбачається, що позивач фактично прийняла спадщину та не змогла її оформити, оскільки отримала відмову нотаріуса Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінали правоустановлюючих документів на нерухоме майно відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику справах про спадкування" спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Враховуючи вказані обставини та те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на ? частини спадкового майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. в порядку спадкування. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 16, 1216-1219, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved