Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Хорошівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказала, 10 березня 1953 року її бабуся [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і отримала прізвище - «Глюдзик», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ЯУ № 330060 в якому внесено зміни, де ім'я [PERSON] замінено на ім'я [PERSON] і вказана зміна відповідним чином посвідчена. Після смерті чоловіка бабуся отримала у спадок земельну ділянку площею 5,120 га розташовану на території Хорошівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 098183 виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп №9256, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.01.2007 року. 27.11.2007 року в с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області бабуся позивача [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 191366. Після смерті бабусі залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 5,120 га на території Хорошівської сільської ради відповідно до Державного акту ІІ-ДП№ 098183. Батьком позивача по справі [PERSON] було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], на даний час він не претендує на частину спадщини. 17.05.2014 року вона звернулася до Першотравенського міського суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою 27.11.2007 року в с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON], встановивши, що померла є її бабусею. 04.07.2014 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Петроавлівського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], але постановою приватного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва враховуючи те, що відсутній оригінал Державного акта ІІ ДП № 098183 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп №9256 виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 22.03.2002 року, відповідно до якого [PERSON] який мешкав у с. Хороше на підставі розпорядження голови Петропавлівської райдержадміністрації № 99-р від 22.03.2002 року передано у приватну власність земельна ділянка площею 5, 120 гектарів ( пай № 439) в межах згідно з планом розташовану на території Хорошівської сільської ради. Відповідно до довідки про індексовану вартість земельної ділянки відділу Держкомзему №14-408-0.4-111/2-15 від 22.01.2015 року грошова оцінка земельної ділянки складає 149 919грн 10 коп. Оригінал Державного акту був втрачений, тому позивач змушена була надати оголошення до громадсько-політичної газети « Степова зоря» . Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та підтвердити свої майнові права, і тому змушена звернутися до суду з позовом, на підставі ст.15.16,1216, 1218 ЦК України. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просять його задовольнити в повному обсязі, визнати позивачку спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 27 листопада 2007 року та визнати право власності на земельну ділянку пай. Пояснила, що від спадщини вона в законному порядку не відмовилась. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечує, проти задоволення позову. Запевнила суд, що родина померлого спадкодавця весь час обробляє вказану земельну ділянку своїми силами і через те земельна ділянка не була визнаною як відумерла спадщина. Представник третьої особи по справі проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що на даний час земельна ділянка рахується за померлим власником - [PERSON]. [PERSON] державний акт на цю земельну ділянку не оформляла. Вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що 27.11.2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 191366 виданим 29.11.2007 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлів- ського району Дніпропетровської області за актовим записом №31. На час смерті спадкодавця, тобто на час відкриття спадщини [PERSON] отримала свідоцтво про права на спадщину за законом 19 січня 2007 року ВЕІ № 879193 виданого державним нотаріусом [PERSON] на земельну ділянку площею 5,120 га , розташована на території Хорошівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 098183 виданого громадянину України Петропавлівською райдержадміністрацією 27 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 9256, але державний акт не отримала і померла 27.11.2007 року . Отже, померла [PERSON] за життя не встигла реалізувати право на земельну ділянку, яке вона отримала як спадкоємець за законом першої черги після смерті її чоловіка [PERSON]. Позивачка є спадкоємцем другої черги після померлої [PERSON]П, що підтверджено наданими письмовими доказами, які суд вивчив в судовому засіданні а саме : свідоцтвом про укладення шлюбу спадкодавця серії ЯУ № 330060 в якому внесено зміни, де ім'я [PERSON] замінено на ім'я [PERSON], свідоцтвом про смерть І-КИ № 191366, рішенням Першотравенського міського суду від 13 червня 2014 року яким встановлений факт родинних стосунків між померлою спадкодавцем та позивачкою по справ. Нотаріально оформити право на спадщину Позивачка не може через відсутність оригіналу державного акту і через те, що померла [PERSON]П, не отримала державного акту на своє ім'я, що підтверджується Постановою про відмову у видачі свідоцтва про права на спадщину від 04.027.2014 року. Причиною могло стати те, що Державний акт на земельну ділянку був втрачений, що підтверджується оголошенням розміщеному у газеті "Степова зоря" від 23.04.2015 року. Право на земельну ділянку, яке набула [PERSON]П, ніким оспорене не було до дня смерті вона розпоряджалась земельною ділянкою на свій розсуд. Після її смерті земельна ділянка не була визнана відумерлою спадщиною, про що повідомив відповідач в судовому засіданні, позивачка від спадщини не відмовлялась. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частина 2 статті 1274 ЦК України вказує, що спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Від спадщини позивач не відмовляється. Відповідно до ч. 4 ППВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування » передбачений ст.549 ЦК ( ст. 1270 ЦК України в новій редакції ) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління, або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. На підставі викладеного,

Outcome: approved