overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, а/з №64, від якого у них є син [PERSON] [INFO]. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з самого початку спільного сімейного життя стосунки між нею та відповідачем не склалися, так як відповідач не приділяв належної уваги їй та дитині. Відповідач почав зловживати алкогольними напоями та влаштовував сварки в сім'ї. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та виховання їхньої дитини. Разом сторони не проживають більше п'яти місяців. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]", малолітну дитину [PERSON] [INFO] залишити проживати разом їз нею та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати з оплати судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився вдруге, причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти винення заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають п'ять місяців, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 грудня 1988 року Дубровицьким райвідділом ЗАГС Ровенської області, а/з №84. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач зловживає алкогольними напоями та на цьому грунті вчиняє сварки. На даний час шлюб носить суто формальний характер. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище, яке вона мала в шлюбі, а саме "Берестень" та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають протягом тривалого часу, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 червня 2004 року Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №1, від якого у них є син [PERSON] [INFO]. Крім того, просить суд після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона мала в шлюбі "[PERSON]", а також просить суд залишити малолітню дитину [PERSON] [INFO] проживати разом із нею. Свої вимоги мотивує тим, що відносини між нею та відповідачем почали поступово погіршуватись. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, розчарування. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. На даний час вони проживають окремо один від одного, а малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом із матір'ю. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ухвалою суду від 01 жовтня 2015 року провадження по вищевказаній справі було зупинено, надано сторонам два місяці строк для примирення до 01 грудня 2015 року, однак примирення між сторонами не відбулося. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають протягом тривалого часу, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 2001 року виконавчим комітетом Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, а/з №10, від якого у них є дочка - [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з самого початку подружнього життя між ними склалися неприязні стосунки. Причинами цього стали втрата взаєморозуміння, поваги один до одного. Ніяких стосунків з відповідачем вона не підтримує. В даний час вона проживає з іншим чоловіком, від якого чекає дитину та з яким має намір створити нову сім'ю. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить дочку [PERSON] [INFO] залишити проживати разом із батьком [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, згідний на розірвання шлюбу та просить дочку [PERSON] [INFO] залишити проживати разом із ним, також просить врахувати той факт, що він не є батьком дитини, яка в майбутньому народиться у позивачки. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Згідно заяви про визнання батьківства до народження дитини №2-04.05-01-38 від 30.01.2015 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] [INFO] визнає себе батьком дитини, яка буде народжена у [PERSON] [INFO]. Згідно довідки № 1 від 05.01.2015 року, виданої КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ" (а.с.8) вбачається, що вагітність [PERSON] становить 33 (тридцять три) тижні. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.02.2004 року у відділі РАЦС Сенновського сільського округу Темрюкського району Краснодарського краю Російської Федерації, від якого у них є неповнолітній син [PERSON] [INFO], а також стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 516 гривень, щомісячно. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. З 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, та зменшила позовні вимоги щодо стягнення аліментів та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 300,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, також відмовилася від стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу та сплату позивачці аліментів на утримання дитини у розмірі по 300,00 гривень щомісячно. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини. З копії свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що батьком дитини: [PERSON] є відповідач - [PERSON]. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги те, що відповідач ніде не працює та не має регулярного доходу, тому з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти в розмірі 300,00 гривень, щомісячно. Стягнення розпочати з дня пред'явлення позову і проводити до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 січня 2005 року Присліпською сільською радою Турківського району Львівської області, а/з №01, від якого у них малолітні діти: син [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалося. Відповідач почав зловживати алкогольними напоями та влаштовуває сварки в сім'ї, які негативно впливають на розвиток дітей. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не має поваги ні до неї, ні до дітей. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] залишити проживати разом їз нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився вдруге, причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти винення заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 травня 2001 року Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №07, від якого у них є діти: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Разом сторони не проживають більше одного року, позивачка проживає у власному будинку разом зі своїми батьками, а відповідач проживає разом зі своєю матір'ю в с. Лісове, Дубровицького району Рівненської області. На даний час шлюб носить суто формальний характер. Сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] - залишити проживати разом із нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засідані позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають більше року, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану м.Рівне, а/з №1716. Крім того просить визначити місце проживання доньки місцем проживання матері. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з несумісністю характерів, поглядів на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, спільного господарства вони не ведуть. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.10.2003 року між сторонами зареєстрований шлюб. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між ними втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. За таких підстав, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], матірю вказано позивача. Дитина проживає з матір"ю, а тому позовна вимога залишити дитину [PERSON] проживати разом з матір"ю підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області 18 липня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис за №51, від якого у них є дочка [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. 03 листопада 2013 року [PERSON] черговий раз застосував до неї фізичне насильство. після цього вона з дочкою пішла жити до своїх батьків. 14 грудня 2013 року він шляхом підпалу знищив будинок її батьків. В зв'язку з цим відносно нього відкрите кримінальне провадження та обраний запобіжний захід тримання під вартою. На даний час шлюб носить суто формальний характер, сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав частково та просив суд надати строк на примирення, оскільки він вважає, що сім'ю зберегти ще можливо. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Суд вважає недоцільним надання сторонам строку на примирення, оскільки відносно відповідача відкрите кримінальне провадження і він з 17 грудня 2013 року та по даний час перебуває під вартою. Суд переконався, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за доцільне задовольнити вимогу позивачки про відновлення їй дошлюбного прізвища - [PERSON].

Outcome: approved