Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем по справі є її брат, а третіми особами - члени сім`ї. Згідно ордеру № 186 виконкому Ірпінської міської ради Київської області від 26.05.1978, її покійній матері [PERSON] була надана трикімнатна квартира [ADDRESS] , на сім"ю із п`яти осіб. Зараз вулиця «Жовтнева» перейменована у вулицю «Северинівська» у м. Ірпінь Київської області. Відповідно до довідки №108 від 01.02.2019 виданої КП «УЖКГ «Ірпінь» наймачем житла - кв. [ADDRESS] є позивач, зареєстрованими у житлі є шестеро осіб - вона, [PERSON] , [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , та [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному житлі з 03.02.1987, але з 1987 року у квартирі не мешкає, його фактичне місце проживання їй не відоме так як із братом не спілкується. Рахує, що реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS] порушує її права, як наймача житла. Відповідач не мешкає у квартирі з 1987 року, але до визнання його таким, що втратив право на користування житлом, вимагається його згода на здійснення таких прав, як приватизація житла, вселення інших осіб, на переобладнання та перепланування житла. Окрім того, вона сплачує комунальні послуги із врахуванням його особи та не може скористатися державною субсидією на житло. Відповідач добровільно не бажає знятися із реєстрації вказаного житла, шо змушує її звернутися до суду із даним позовом. У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та публікацією оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котрі міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява від третьої особи про розгляд справи без її участі, позов підтримує. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява від третьої особи про розгляд справи без її участі, позов підтримує. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява від третьої особи про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Згідно ордеру № 186 виконкому Ірпінської міської ради Київської області від 26.05.1978, її покійній матері [PERSON] була надана трикімнатна квартира [ADDRESS] , на сім"ю із п`яти осіб. На даний час вулиця «Жовтнева » перейменована у вулицю «Северинівська » у м. Ірпінь Київської області. Відповідно до довідки №108 від 01.02.2019 виданої КП «УЖКГ «Ірпінь» наймачем житла - кв. [ADDRESS] є позивач, зареєстрованими у житлі є шестеро осіб - вона, [PERSON] , [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , та [PERSON] . Згідно Акту депутата Ірпінської міської ради [PERSON] від 07.02.2019 встановлено, що [PERSON] (1965 р.н.), донька [PERSON] (1984 р.н.), сестра [PERSON] (1969 р.н.), племінниця [PERSON] (1990 р.н.), онук [PERSON] (2014 р.н.) дійсно проживають за адресою: кв [ADDRESS] . Брат [PERSON] , (1966 р.н.) не проживає за даною адресою з 1987 року по теперішній час. Реєстрація відповідача у даному житловому приміщенні порушує право власності позивача та створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження квартирою. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у квартирі осіб, у зв`язку з чим позивач змушена нести додаткові витрати по її утриманню. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства») Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 1987 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , а тому він є таким, котрий втратив право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved