Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідачі за спожиту теплоенергію заборгували станом на 31.01.2016 року суму у розмірі 3255,39 грн., що підтверджується розрахунком боргу. Заборгованість відповідачів на день подання позовної заяви не погашалася. У звязку із наведеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним та просить суд стягнути з відповідачів 3255,39 грн. заборгованості за спожиту теплоенергію, яка утворилася з 01.07.2014 року по 31.01.2016 року, оскільки відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку без відповідачів, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали справи №462/1394/16-ц, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.5 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" \~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 01.04.2016 року з [PERSON] та [PERSON] (матеріали справи №462/1394/16-ц) стягнуто заборгованість за послуги за теплову енергію в розмірі 3255,39 грн., даний наказ скасовано ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 20.05.2016 року /а.с.19/. Судом встановлено, що згідно з довідкою ЛКП „Сигнівка відповідачі проживають за адресою: [INFO] (а.с. 6), відповідно до розрахунку теплової енергії ЛКП „Залізничнотеплоенерго відповідачі за період з 01.07.2014 року по 31.01.2016 року, заборгували позивачу за спожиту теплоенергію 3255,39 грн. (а.с. 7). Відповідачами не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач протягом 2014-2016 років надав їм послуги за гаряче водопостачання та централізоване опалення неналежної якості. Факт постачання теплової енергії з 01.07.2014 року по 31.01.2016 року, до будинку №7 по вул.Ряшівська у м.Львові, підтверджується актами №202 від 22.10.2014р. і від 09.10.2015р. /а.с.8,9, актами про використання теплової енергії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за період 2014-2015 років /а.с.10, 11,12,13,14,15/ та актами про зняття показів засобів обліку теплової енергії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за період 2014-2015 років /а.с.16, 17,18/. Враховуючи наведене, відповідачі по справі порушили зобовязання по оплаті за спожиту теплову енергію, добровільно погашати суму заборгованості не бажають, тому сума боргу підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача 1378 гривень 00 коп. в рівних частках, тобто по 689 гривень 00 коп. з кожного відповідача /а.с.5/ матеріали справи №462/1394/16-ц а.с.2/.

Outcome: approved