Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на будинок після смерті [PERSON] померлої [INFO], у зв'язку з чим просить встановити факт родинних стосунків між ним та померлою як рідним племінником і тіткою. В позовній заяві він вказав та у судовому засіданні пояснив, що у передбачений законом строк він звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Чугуївської держнотконтори, але по спливу шести місяців йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за відсутністю документів, що підтверджують родини відносини між ним та спадкодавцем. У нотаріуса він взнав, що заяву про прийняття спадщини подав також [PERSON]. 08.11.2013 року рішенням Чугуївського міського суду був встановлений факт родинних відносин між померлою [PERSON] та ним, як рідною тіткою та племінником. Але за апеляційною скаргою [PERSON] ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 22.04.2014 року це рішення було скасовано і його заява була залишена без розгляду у зв'язку з наявністю спору про право на спадщину. Тому 29.05.2014 року він звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на будинок в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин. Відповідачем він вказав Чугуївську міську раду, а третьою особою [PERSON]. Рішенням Чугуївського міського суду від 09.07.2014 року його позов був задоволений, суд встановив факт родинних відносин між ним та померлою як рідних племінника і тітки, і визнав за ним право власності на будинок в порядку успадкування за законом. Знову за апеляційною скаргою [PERSON] рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.08.2014 року рішення Чугуївського міського суду від 29.05.2014 року було скасовано та в позові йому відмовлено, оскільки [PERSON] був залучений у справі у якості третьої особи, а не як відповідач, бо права та обов'язки відповідача і третьої особи суттєво відрізняються. Крім цього, йому було вказано про необхідність визначення спадкоємцем якої черги він претендує на спадщину. Тому він 09.10.2014 року звернувся з даним позовом до суду вказавши відповідачами [PERSON], як особу яка також претендує на усю спадщину, та Чугуївську міську раду, як власника землі на якій знаходиться будинок та господарські споруди, оскільки земельна ділянка не приватизована. Третьою особою він просить залучити Чугуївську держнотконтору, як орган який здійснював прийом заяв про прийняття спадщини та відмовляв у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 31.05.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області, фактично він народився [INFO] і за актовим записом його матір'ю вказана [PERSON], із даних батька вказано тільки ім'я - [PERSON], місцем реєстрації його народження вказаний виконавчий комітет Кам'янської сільської ради Дворічанського району Харківської області. До 1950 року він проживав з матір'ю, яку майже не пам'ятає. Після чого з невстановлених ним причин він був направлений до дитячого будинку, розташованого в селі Первомаївка Ленгерського (нині Толебійського) району Чимкентської області Казахстану, де виховувався до повноліття. В період служби в армії його розшукала рідна тітка (рідна сестра матері) - [PERSON]. Після закінчення військової служби на її прохання він приїхав до неї і проживав до одруження. Був прописаний в спірному домі та у 1968 році допоміг тітці зробити прибудову до будинку, сарай, туалет. Зі слів тітки - [PERSON], він знав, що його мати - [PERSON], була засуджена і відбувала покарання в місцях позбавлення волі. Усі їх спроби з тіткою розшукати матір не увінчалися успіхом. Будь-яких даних про її місце перебування або смерті вони не змогли отримати. Однак, зі своєю тіткою - [PERSON], він постійно спілкувався, приїздив у гості, вона допомагала йому матеріально та підтримувала морально. Після одруження він переїхав на постійне місце проживання до Росії, де і проживає до наступного часу. Але в Чугуєві постійно проживають його діти, дочка є його представником по справі. Вказані обставини можуть підтвердити свідки - сусіди по вулиці, знайомі [PERSON] по роботі та її друзі. Відповідача по справі - [PERSON] він не знає, але знає його батька та тітку, як дальніх родичів [PERSON] по дідовій лінії. Вони разом з тіткою - [PERSON], коли він проживав у неї, приїздили до них у гості на свадьбу. Вони є двоюрідними родичами, як його матері так і [PERSON]. Просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON], як рідним племінником на тіткою. Визнати за ним право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом, оскільки якби жива була його мати, вона б успадкувала усю спадщину за законом, як рідна сестра померлої. Представник позивача, його рідна дочка, у судовому засіданні надала аналогічні пояснення і просила позов задовольнити. Представник Чугуївської міської ради - Шевченко Л.М., надала до суду заяву про слухання справи без її участі та ухвалення рішення на підставі зібраних у судовому засіданні доказів. Завідуюча Чугуївської держнотконтори надала заяву про розгляд справи без участі їх представника та ухвалення рішення у відповідності з чинним законодавством. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Лихачев Р.М., заперечуючи проти позову надали суду письмові заперечення і у судовому засіданні пояснили, що оскільки рішення Чугуївського міського суду від 09.07.2014 року рішенням апеляційного суду Харківської області скасовано і в позові позивачу було відмовлено, то [PERSON] не може знову заявляти позов з тих самих підстав і про той самий предмет. Крім цього із наданих [PERSON] копій паспорта громадянина РФ та військового квитка, його дата народження вбачається як: 15.04.1946 року, але місце народження вказано по різному, в паспорті - село Первомаївка Ленгерського району Чимкентської області Казахстану, а у військовому квитку - село Первомаївка Георгіївського району Чимкентської області Казахстану. Тому надана позивачем копія свідоцтва про народження у Дворічанському районі Харківської області, копія військового квитка та інші документи не є належними доказами. Вказують на те, що позивач не надав суду будь-яких достовірних доказів про родинні стосунки між ним та померлою, будь-яких документів або письмових свідчень про це. Вважають, що [PERSON] насамперед не надав суду свідоцтва про народження його матері та будь-яких доказів про родині стосунки між його матір'ю та померлою - [PERSON], як рідних сестер. Позивач не отримав від державного нотаріуса постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і це є підставою у відмові в даному позові. Також [PERSON] певний час знаходилася на обслуговувані в "Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" Чугуївської міської ради, що вказує на відсутність будь-яких зв'язків між нею та позивачем, бо сама [PERSON] у своєї заяві про надання їй таких послуг, вказала про відсутність будь-яких родичів. Тоді як свідки, яких вони просили допитати у судовому засіданні, спростують наявність будь-яких родинних відносин між позивачем та померлою, і підтвердять родинні стосунки між [PERSON] і [PERSON]. Просили суд у позові позивачу відмовити в повному обсязі. Заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків обох сторін, дослідивши матеріали справи на надані сторонами докази, а також доказі витребувані судом за клопотаннями сторін, проаналізувавши усі обставини справи у сукупності, в тому числі і матеріали цивільної справи №636/2014/14-ц, які залучені до даної справи, суд приходить до наступного. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в порядку окремого провадження, але ч.6 ст.235 цього Кодексу встановлено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. І тоді, суд при розгляді позову про право по суті, встановлює наявність певних фактів або їх спростовує, в тому числі і факт родинних стосунків між фізичними особами. Між сторонами, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] є спір про право на спадщину за законом, після смерті спадкодавця - [PERSON] померлої [INFO]. У передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк сторони подали до Чугуївської держнотконтори письмові заяви про прийняття спадщини. Кожен з них претендує на усю спадщину. Позивачу Чугуївською держнотконторою було відмовлено в оформлені та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із ненаданням ним документів підтверджуючих родинні стосунки з померлою та рекомендовано звернуся до суду для вирішення цього питання у судовому порядку, що дало йому підстави для звернення з даним позовом до суду. Ствердження відповідача та його представника про те, що відмова державного нотаріуса в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом обов'язково повинна бути у формі відповідної постанови і при відсутності такої постанови він не може звернутися позовом до суду про визнання права на спадщину, не має під собою правого підґрунтя, оскільки тільки особа вирішує спосіб та порядок захисту своїх прав, в тому числі і у судовий порядок. Позивач насамперед просить встановити факт родинних відносин з померлою - [PERSON], посилаючись на відсутність свідоцтва про народження його матері - [PERSON], оскільки архівні документи за період з 1920 по 1927 роки в місті Харкові збереглися частково. За свідоцтвом про народження [PERSON] її батьками вказані [PERSON] та [PERSON], дата народження [INFO], а місце народження - місто Харків. За обоюдним клопотанням сторін, суд в порядку забезпечення доказів, витребував з Державного архіву Харківської області копію актового запису №1093 від 25.08.1927 року про народження [PERSON], за яким вбачається, що в сім'ї [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася [PERSON] і що в цьому ж шлюбі у подружжя вже є дитина. Тобто у [PERSON] була старша сестра (л.с.218-220 т.1). Ці обставини узгоджуються з показами свідків допитаних у судовому засіданні: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен із них тривалий час знав та спілкувався з [PERSON] і яка за життя розповідала їм про наявність у неї старшої сестри [PERSON] 1925 року народження. Ці свідки також підтвердили факт родинних стосунків між [PERSON] і [PERSON], як рідної тітки і племінника, бо зустрічалися з ним в її домоволодінні і вона представляла його сином своєї рідної сестри. Їм відомо, що раніше [PERSON] займалася розшуком [PERSON], листуванням з дитячими домами, архівами, і коли вона його знайшла, він тривалий час жив у неї. Ці ж свідки дали пояснення, що у [PERSON] була своя дитина - дочка, але вона померла ще у дитинстві. Її чоловік також рано помер і тому [PERSON] вважала його самим близьким родичем. Їм відомо зі слів самої [PERSON], що у неї є дальні родичі у Дворічанському районі Харківської області, але конкретно не з ким із них, вони не знайомі. Такі ж пояснення вони давали і при розгляді справи Чугуївським судом 09.07.2014 року під головуванням судді Бондар С.Б.. У суді немає підстав ставити під сумніви покази цих свідків, оскільки вони є особами не зацікавленими в розгляді справи, бо є знайомими померлої. Покази свідків наданих відповідачем [PERSON], в частині підтвердження його родинних стосунків з померлою [PERSON], як двоюрідного племінника, суд приймає за достовірні, оскільки цей факт встановлений і відповідними судовими рішеннями, але їх ствердження про відсутність у [PERSON] рідної сестри [PERSON], і про відсутність будь-якого спілкування між померлою та [PERSON], і взагалі, що про його існування вони взнали тільки після смерті [PERSON], суд сприймає критично, так як вони усі є по суті близькими родичами і знайомими самого [PERSON], а не [PERSON]. Також за обоюдним клопотанням сторін, суд витребував з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дворічанського району Харківської області, копію актового запису позивача, за якою [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого вказана [PERSON] і якій минуло 21 рік, батько зі слів матері вказаний - [PERSON] (л.с.210-211 т.1), що також співпадає з показами вказаних свідків. Посилання відповідача та його представника на наявність у позивача паспорта громадянина РФ і військового квитка на ім'я [PERSON] в яких вказані дані про іншу його дату і інше місце народження, не спростовує наведену актову запис, оскільки ці дані вносилися у дитячому будинку щодо оформлення документів на малолітню дитину і могли бути недостовірними, а актовий запис про народження дитини робився державним органом на підставі наданих матір'ю даних та медичної довідки. Тому, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає факт родинних стосунків між [PERSON] та померлою [PERSON], як рідним племінником і тіткою - доведеним, як доведеним і факт наявності у померлої рідної сестри [PERSON] - матері позивача. Встановлення зазначеного факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки дає право на спадщину за законом і іншим шляхом, ніж у судовому порядку, цей факт встановити неможливо. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №396164, виданим 26.04.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, за актовим записом №177. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, а саме на жилий будинок [ADDRESS]. За наданою до суду інформацією Чугуївської держнотконтори вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини за законом у передбачений термін звернулися [PERSON] і [PERSON]. Заведена спадкова справа №290/2013, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Позивач претендує на спадщину після смерті [PERSON], як син її рідної сестри саме на ту частку, яка б належали його матері, якби вона була жива, про що він та його представник пояснили у судовому засіданні. За правилами ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто фактично позивач просить визнати за ним спадкування за правом представлення, оскільки його мати є рідною сестрою померлої і у відповідності до ч.1 ст.1262 ЦК України була б спадкоємцем другої черги за законом. Тоді як відповідач [PERSON] є двоюрідним племінником померлої, про що він сам вказав у судовому засіданні, і за законом взагалі не є спадкоємцем будь-якої черги. Оскільки живий його батько - [PERSON], який є двоюрідним братом померлої і який був допитаний у судовому засіданні у якості свідка 26.12.2014 року. Що стосується позовних вимог до Чугуївської міської ради, то за правилами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Це право спадкоємця Чугуївська міська рада не оспорює, тому заявляти до неї позовні вимоги та залучати у якості відповідача не було потреби. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved