Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11 липня 2015 року. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Повідомила, що спільне життя з відповідачем не склалося, їх стосунки вичерпали себе, вони віддалилися один від одного, мають різні погляди на сім'ю, подальше майбутнє, розподіл обов'язків з ведення домашнього господарства, планування сімейного бюджету, через що мають постійні суперечки, які негативно впливають як на неї , так і на їхню дитину. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу втратило сенс. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача заперечень на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 11 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області (актовий запис № 37), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). У сторін [INFO] року народився син [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] року (а.с.6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюб, сім'ю, подальше майбутнє, розподіл обов'язків з ведення домашнього господарства, планування сімейного бюджету, вичерпання їх стосунків, втрату фізичних і духовних зв'язків, наявність постійних суперечок, які негативно впливають як на позивача, так і на їхню з відповідачем дитину, в зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити . В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявляла вимогу про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved