Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані по [ADDRESS], після смерті [INFO] його батька [PERSON], оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступив в управління і володіння майном, а тому, в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на зазначений будинок, які б підтверджували право власності покійного відсутні, а нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, порушує питання про визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. У суді позивач просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Третя особа [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], після смерті якої, син спадкодавця (померлий [PERSON]) успадкував житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. Належність цього майна померлій [PERSON] стверджується даними будинкової книги, випискою з погосподарської книги, згідно якої, житловий будинок постійно належав [PERSON] Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, як установлено вимогами ст. 548 ЦК України 1963 року. Спадкоємцем на той час став батько позивача [PERSON], який протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступив в управління і володіння згаданим будинком. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що її прийняв. При цьому, згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка заклякається до спадкоємця. Позивач - [PERSON], [INFO] є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом, який у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року протягом шести місяців після відкриття спадщини разом з матір'ю [PERSON] (третя особа по справі) фактично вступив в управління згаданим будинком, а тому позов про встановлення цього факту є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Інших спадкоємців по справі не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 588/2013 від 17 лютого 2013 року після померлого [INFO] [PERSON] та заявою - [PERSON] від 24 грудня 2014 року (дружини спадкодавця), яка в суді відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] Згідно листа Вишгородської районної нотаріальної контори №1615/01-16 від 09 жовтня 2014 року спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася. Згідно роз'яснення Вишгородської районної державної нотаріальної контори № 2773/02-14 від 17 грудня 2013 року видача свідоцтва про право власності на спадщину є неможливою в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] померлого [INFO]. Житловий будинок побудовано в 1948 році. На час побудови у 1948 році житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів'я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду», почалася робота по проведенню обов'язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок його побудовано в 1948 році, а господарські будівлі в період в 1950 році за життя спадкодавця. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зважаючи на наведене, будинок [PERSON], який перейшов у спадщину позивачу, належав йому на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила його набутого та зареєстрованого в погосподарських книгах права власності на будинок, а спадкоємець має право на визнання за ним права власності саме на будинок як об'єкт спадкування після смерті свого батька. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що у позивача відсутні умови для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, із яким закон пов'язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Разом з тим обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачем спадщина, за правилами ст. 548 ЦК України 1963 року, вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини і з цих підстав за ним слід визнати право власності на успадковане майно. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved