Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що за період шлюбу, спільно з відповідачем за спільні кошти придбали транспортний засіб марки Nissan модель NOTE, сильного кольору, 2012 року випуску, який зареєстрований за відповідачем. Визначити точну вартість автомобіля на даний час не можливо, оскільки відповідач відмовляється вирішити спір добровільно то надати авто для оцінки. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину вартості автомобіля марки Nissan модель NOTE, сильного кольору, 2012 року випуску, залишивши автомобіль у власності [PERSON] .. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 вересня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2019 року суд відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 04 листопада 2019 ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду було призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 лютого 2020 року провадження по справі поновлено. 06 березня 2020 ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду було призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 вересня 2020 року провадження по справі поновлено. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 19 лютого 2021 року позивачем було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначає, що погоджується на отримання грошової компенсації замість своєї частки в спільному майні подружжя, просить винести рішення яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частину вартості автомобіля NISSAN, модель NOTE, синього кольору, 2012 року випуску. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності. і Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19 вересня 2019 року по справі №676/5423/19. З копії відповіді ТСЦ МВС №6843 на адвокатський запит Мельника О.І. від 27 серпня 2019 року вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів [PERSON] є власником транспортного засобу марки NISSAN, модель NOTE, 2012 р.в., об`єм двигуна 1386 см.куб., зареєстрований 20.09.2012 року, таким чином вищевказаний транспортний засіб є спільним майном подружжя. Згідно висновку експерта від 26.08.2020 р. № 900/20-26 ринкова вартість автомобіля NISSAN NOTE, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на день проведення експертизи складає 147015,07 грн.. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. При вирішенні спору суд враховує, що спільність майна подружжя , набутого під час шлюбу презюмується і що представником відповідача та відповідачем не надано доказів що майно було придбано за рахунок коштів відповідача. Згідно з частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Відповідно до ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою; Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дослідивши усі докази по справі, врахувавши презумпцію рівності часток, а також положення статті 71 СК України, встановивши, що спірний автомобіль зареєстрований за відповідачем та перебуває у його користуванні, а також те, що автомобіль є неподільною річчю та не використовується позивачем, як іншим з подружжя, дійшов до висновку про поділ транспортного засобу, який є спільним майном подружжя, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації належної їй частки у спільному майні подружжя, яка становить половину ринкової вартості автомобіля - 73507,53 грн. (147015,07 грн. / 2 = 73507,53 грн.). При винесені судом рішення, на виконання вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18); від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19 (провадження № 61-21084 св 19); від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 (провадження № 61-19084ск20). При вирішенні спору суд також враховує проживання з відповідачем неповнолітнього спільного сина , однак при стягненні з відповідача 1/2 часки вартості автомобіля суд враховує, що сам факт проживання неповнолітнього сина з відповідачем не впливає на вирішення питання про поділ майна подружжя. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу\~№ 570/685/19\~та встановив, що проживання дітей з одним із подружжя, з огляду на положення ст. 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню с удовий збір в сумі 768 гривень 40 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 2198 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved