Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2224, а також визнати поважними причини пропущення [PERSON] строку позовної давності . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність ознак безспірності у кредитних правовідносинах, що є обов`язковою передумовою вчинення нотаріусом виконавчого напису та на необізнаність щодо вчинення виконавчого напису, про існування якого він дізнався в березні 2021 року. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2021 провадження по справі відкрито, визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача О.А. Лукаш надав відзив на позов , в якому в задоволенні позову просив відмовити через пропуск позивачем строку звернення до суду , однак, в подальшому, до початку розгляду справи по суті , надав суду заяву про визнання позову. В судове засідання представник позивача адвокат Вишняков Д.О. надав клопотання про розгляд справи у його відсутність Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи та з урахуванням наданої заяви про визнання позову. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальська (Паракуда) Ірина Вікторівна в наданому суду клопотанні просила справу розглядати у її відсутність. Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, пояснень на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Як вбачається з матеріалів справи 02.09.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. було винесено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2224. Відповідно до оспорюваного Виконавчого напису звернуто стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку запропоновано задовольнити вимоги стягувана - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в сумі розміром 754 177, 44 грн., з яких: -сума заборгованості за кредитом - 61 390,00 доларів США, що згідно курсу НБУскладає 490 690, 27 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 32 964, 74 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 263 487, 17 грн.. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагаричних М.А. 23.03.2020р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження . Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №61616297, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича, а саме замінено Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Дельта Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» . Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Вчинення нотаріусом виконавчого напису згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» є нотаріальною дією. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. (далі - Перелік), встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: -відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; -дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; -номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; -строк, за який має провадитися стягнення; -інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Тобто, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах трирічного строку. Відповідач визнав ту обставину , що кредиторська заборгованість позивача станом на день винесення оскаржуваного Виконавчого напису мала усі ознаки спірності і з огляду на положення ч.1 ст. 82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе позов задовольнити. Також, позивачем заявлено клопотання про визнати поважними причини пропущення ним строку позовної давності. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд має право надати особі (визнати право на) судовий захист порушеного права за сукупності таких умов: - особа (позивач) навела поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали їй звернутися за захистом порушеного права у межах позовної давності, та надала суду докази, що підтверджують існування цих обставин; - суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановив їх існування та дійшов висновку про їх об`єктивний характер і, відповідно, про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права. Матеріалами справи підтверджено, що у позивач є інвалідом 2 групи, переніс інфаркт, періодично проходить лікування. З огляду на наведені обставини, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та визнати поважними причини пропущення [PERSON] строку позовної давності.

Outcome: approved