Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 872776, площею 0,2053 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) кадастровий номер 5121081400:02:003:0741, розташовану в с. В.Дальник по І пров. Калініна, 28 (після перейменування пров. Івана Липи, 28) Біляївського району, Одеської області, виданий [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області на підставі рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області від 24 жовтня 2008 року № 434 на ім'я [PERSON] та скасувати в Державному земельному кадастрі, Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі, Поземельній книзі в паперовій формі, в Книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 011051601514, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - державну реєстрацію прав, відомості та записів в електронному та паперовій формах про державну реєстрацію прав щодо земельної ділянки кадастровий № 5121081400:02:003:0741 наданої у приватну власність на підставі Державного Акту на право власності, виданого на ім'я [PERSON] від 05 березня 2010 року серія ЯИ № 872776 також визнати за позивачами, в порядку спадкування за законом право користування земельною ділянкою, площею 0,2053 га, для будівництва обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) з кадастровим номером № 5121081400:02:003:0741, в рівних частках від загальної площі по ? частині, розташованої в с. Великий Дальник, І пров. Івана Липи, 28 (колишній пров. Калініна). Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 07.09.2009 року померла їхня матір [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина на житловий будинок, який розташований в с. В.Дальник Біляївського району Одеської області, пров. Калініна, 28 (після перейменування пров. [PERSON]) та земельна ділянка площею 0,2053 га за вказаною адресою. Позивачі звернулися із заявами про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по ? частині, а на присадибну ділянку їм було відмовлено, у звязку з тим, що державний акт виданий на імя їхньої матері, яка померла 07.09.2009 року, після її смерті [PERSON] сільською радою 05.03.2010 року та рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.09.2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №200054, виданим 08.09.2009 року\~\~(а.с.9). Після смерті якої залишилася спадщина, а саме: житловий будинок, який розташований в с. В.Дальник Біляївського району Одеської області, пров. Калініна, 28 (після перейменування пров. [PERSON]) та земельна ділянка площею 0,2053 га, для будівництва обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) з кадастровим номером № 5121081400:02:003:0741, розташована в с. Великий Дальник, І пров. Івана Липи, 28 (колишній пров. Калініна). Державний нотаріусом позивачам було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2010 року на житловий будинок по ? частині з надвірними спорудами під №28 в с. В. Дальник, Біляївського району Одеської області, 1-й пров. Калініна (після перейменування пров. [PERSON]) (а.с.20). Позивачі звернулися із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської про отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, однак листом від 17.10.2017 року № 4010/02-14 (а.с.17) їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що держаний акт на право власності на земельну ділянку виданий 07.12.2009 року, а [PERSON] померла 07.09.2009 року, тобто правовстановлюючий документ виданий після смерті [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду. Той факт, що земельна ділянка площею 0,2053 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Великий Дальник, 1-й пров. Калініна (після перейменування пров. [PERSON]) дійсно належала померлій [PERSON] підтверджується: рішенням [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області №435 від 24.10.2008 року, згідно якого вирішено затвердити технічні документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам села, серед яких є [PERSON] та видати державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с.22-23); Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 872776 (а.с.18) був виданий [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області на підставі рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області від 24 жовтня 2008 року № 434 на ім'я [PERSON] - 07.12.2009 року, тобто після смерті [PERSON], яка померла 07.09.2009 року. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Враховуючи те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 872776 (а.с.18), виданий [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області ім'я [PERSON] - 07.12.2009 року, тобто після смерті [PERSON], яка померла 07.09.2009 року, тому виданий державний акт на право власності на земельну ділянку є недійсним. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7, зокрема про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). На підставі п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved