Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.11.2013 року вона є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Другим співвласником є відповідач, який постійно чинить їй перешкоди у користуванні майном. Просила виділити їй реально в натурі належну ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,15 га по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, при просила виділити їй приміщення, зафарбовані на плані синім кольором згідно з варіантом №1 висновку експерта, мотивуючи тим, що відповідачу в такому випадку відійде гараж, який був збудований за його участю; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, надавши заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з відрядженням. Враховуючи ту обставину, що справа неодноразово відкладалася за клопотанням відповідача, доказів поважності причин неявку у судове засідання не надав, суд вважає причину неявки відповідача неповажною. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.11.2013 року спадкоємцями зазначеного у заповіті майна [PERSON], померлої [INFO], є на ? частку - [PERSON] та на ? частку - [PERSON]; до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на приватизавоній земельній ділянці площею 0,15 га по [ADDRESS]. Згідно з ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об'єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної екпертизи № 5 від 21.04.2014 року запропоновано 2 варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] з проведенням відповідних технічних переоблаштувань (а.с.33-45). Проаналізувавши варіанти, запропоновані у висновку експертизи, суд вважає за доцільне провести розподіл домоволодіння по варіанту №1, оскільки саме цей варіант є найбільш наближеним до розміру ідеальних часток, відповідає інтересам обох сторін, є найбільш прийнятним для технічного виконання і потребує найменше затрат для його реалізації. При цьому також суд бере до уваги те, що позивач просила суд провести розмежування саме по цьому варіанту та виділити їй приміщення як другому співвласнику. Цей варіант поділу будинку не суперечить інтересам сторін, відповідає розміру їх часток у праві власності і визначений за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи, що відповідає вимогам закону та роз"ясненням, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок". Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови, одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Таким чином, земельну ділянку слід розділити між сторонами згідно з варіантом №1 зазначеного висновку експерта. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи, що позивач є інвалідом 2-ї групи і згідно з п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, тому сплачені нею кошти підлягають поверненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved