Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі своїм вищевказаним позовом, за яким зазначив, що підприємство ПАТ «Запоріжгаз» за укладеним між сторонами договором надало відповідачу послуги з газопостачання природним газом, а він їх прийняв та не сплатив на суму 3573,81 грн., тому позивач і просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заперечував суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами - споживачами газу регулюються ст. 714 ЦК, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року (далі - Правила). Постачання населенню природного газу здійснюється на підставі договорів про надання послуг із газопостачання. Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач є споживачем природного газу, який йому на адресу в м. Запоріжжі по вул. Епропівській, 59 постачає ПАТ «Запоріжгаз», для чого між сторонами укладено договір № 38890 від 31.08.2010 року та відкрито відповідний особовий рахунок. Згідно до пп. 11,17, 29, Правил та п. 16 укладеного Договору розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. При цьому споживач зобовязаний робити оплату за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. За п. 29 Правил та п. 28 Договору споживач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов Договору. В порушення зазначених норм, правил та умов договору відповідач вартість отриманих послуг з газопостачання не сплатив і, починаючи з березня 2011 року, та станом на 01.02.2016 року має заборгованість перед позивачем у сумі 3573,81 грн. Вказаний розмір заборгованості достовірно був підтверджений наданим позивачем розрахунком від 17.02.2016 року та виписками по особовому рахунку відповідача за 2011-2013 рр., на спростування чого сторона відповідачів доказів чи власних розрахунків не надала. Відповідно до 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог названого Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.ст. 252-255, 254, 256, 258, 257, 261, 267 ЦК України врегульовано положення щодо перебігу, обчислення та застосування строків позовної давності.\~Відповідно до вказаних норм початок строку перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення права на позов та можливості реалізувати це право у судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ч.1 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Здійснення ж відповідачем платежів на протязі утворення боргу, в тому числі й у більших розмірах ніж розміри відповідних нарахувань, свідчить про визнання відповідачем виниклої заборгованості, доказів оспорювання розміру якої у позасудовому порядку та звернень з цього приводу до позивача, стороною відповідача суду не надані, тому відповідно до положень ст.264 ЦК України, строк позовної давності був перерваний. З урахуванням того, що з позовною заявою позивач звернувся до суду в березні 2016 року, строк позовної, встановлений ст.257 ЦК України, пропущено не було. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved