Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який у подальшому 20 березня 2019 року уточнив та просить стягнути з відповідача на його користь 47 825 грн. 22 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період із 01 серпня 2018 року по 16 січня 2019 року включно, відшкодувати йому 5 000 грн. моральної шкоди та стягнути понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі наказу №45-п від 29.06.2016 року його було прийнято на посаду слюсаря КВПіА 6 розряду в енергетичний відділ ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», а наказом №24-п від 31.07.2018 року звільнено за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України через невиконання адміністрацією підприємства умов колективного договору. У день звільнення всупереч вимог законодавства розрахунку з ним відповідачем проведений не був, хоча були проведені нарахування всіх належних до виплати сум, у тому числі за липень 2018 року йому було нараховано за відпрацьовані 144 години у липні 4 043 грн. 52 коп., доплату за шкідливі умови праці 4% в розмірі 161 грн. 28 коп., компенсацію за 16 днів невикористаної щорічної відпустки 2 654 грн. 24 коп., вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку 8 144 грн. 76 коп. Всього йому було нараховано 15 003 грн. 80 коп., з даної суми проведено відрахування податку в розмірі 18 % на суму 2 700 грн. 68 коп. та 1,5 % військового збору в сумі 225 грн. 06 коп. До виплати за липень 2018 року йому належить сума 12 078 грн. 06 коп. Відповідач довідкою №212 від 09.08.2018 року підтвердив, що станом на 09.08.2018 року заборгованість по заробітній платі становить 33 776 грн. 28 коп., а саме: липень 2018 року -12 078 грн. 06 коп., червень 2018 року - 1 967 грн. 93 коп., травень 2018 року - 2 538 грн. 04 коп., квітень 2018 року - 2 948 грн. 38 коп., березень 2018 року - 3 933 грн. 74 коп., лютий 2018 року - 3 629 грн. 60 коп., січень 2018 року - 3 973 грн. 27 коп., грудень 2017 року - 2 707 грн. 26 коп. 17 січня 2019 року відповідач повністю погасив заборгованість по заробітній платі в сумі 29 803 грн. 01 коп., перерахувавши їх на картковий рахунок позивача в АТ «Ощадбанк». У зв`язку з тим, що відповідач не надав довідку про середню заробітну плату позивача, [PERSON] вважає за необхідне надати свій розрахунок розміру середньої заробітної плати, проведений на підставі виписки від 19.03.2019 року з реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування щодо позивача. Він звертає увагу на те, що працював у ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» неповний робочий тиждень, а згідно графіку його робочий тиждень - з понеділка по четвер включно. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 29 січня 2019 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Луєнка Ю.В. надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою від 19 лютого 2019 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - адвокат Луєнко Ю.В. в судовому засіданні підтримав позов за вищевикладених у ньому обставин. Представник відповідача ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, і не подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах із ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» і був звільнений 31 липня 2018 року згідно ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а.с.11-13). Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум, що зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі 6-144ц13 від 29 січня 2014 року, яка враховується судом відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається згідно ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами передбачено нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до даних, наданих Ніжинським об`єднаним управління Пенсійного фонду України від 20 березня 2019 року заробітна плата [PERSON] на ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», код - 00952634 за період роботи червень-липень 2018 року складає 17 251 грн. 44 коп. (2 247 грн. 64 коп. + 15 003 грн. 80 коп.) Кількість повних місяців затримки розрахунку при звільненні становить 5 місяців, а кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні у січні 2019 року -9 днів. Кількість робочих днів позивача за останні два повні робочі місяці -33 дні. Середньомісячне число робочих днів -16, 5 (33 робочі дні /2). Середньоденна заробітна плата позивача становить 522 грн. 68 коп. ( 2 247 грн. 64 коп. + 15 003 грн. 80 коп. / 33 дні. Середньомісячна заробітна плата позивача складає 8 624 грн. 22 коп. ( 522,68 грн. х 16,5). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 5 робочих місяців становить 43 121 грн. 10 коп. (8 624 грн. 22 коп. х 5 місяців). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 9 робочих днів січня 2019 року - 4 704 грн. 12 коп. (522 грн. 68 коп. х 9 днів). З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягає стягненню компенсація за затримку розрахунку за період з 01 серпня 2018 року по 16 січня 2019 року, що складає 47 825 грн. 22 коп. (43 121 грн. 10 коп. + 4 704 грн. 12 коп.), згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 08.02.1995 р. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем порушені строки виплати заробітної плати позивачеві, вина власника не виключається при фінансових труднощах підприємства чи відсутності коштів на розрахунковому рахунку, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у визначеній судом сумі. Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 грн. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача, ступінь вини підприємства, що завдало моральну шкоду, істотність вимушених змін у способі життя позивача та інші обставини, які мають вагоме значення. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved