Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 27 листопада 1999 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 196. Шлюб перший. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], 2000 року народження та [PERSON], 2010 року народження, які мешкають з позивачем. Сумісним подружнім життям з відповідачем не проживають. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні різних сімейних питань з відповідачем не приходять до згоди. На цій підставі між ними виникають сварки, непорозуміння, зникла повага один до одного. Позивач намагалася зберегти сім'ю, але їй це не вдалося. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 27 листопада 1999 року та зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 196 та підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3).. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від стягнення судових витрат на її користь з відповідача відмовляється. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " [PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено шлюб 27 листопада 1999 року та зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 196 та підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, вони як одна сім'я не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, та інтересам їх дітей суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Outcome: approved