Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 вересня 2010 року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок за № 82 по вулиці Івана Мазепи (колишня назва Пролетарська) в м. Шостка Сумської області. Даний будинок був збудований ним (набутий у власність) на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15 грудня 1969 року. За життя, 07 вересня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав [PERSON]А спірний житловий будинок, а також усе своє майно, яке буде належати йому на час смерті. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. У вересні 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] для тримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак, у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти позову заперечень не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами\~ст. 16 Цивільного кодексу Україниспособом захисту цивільних прав є визнання права. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року в м. Шостка Сумської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БП № 160329) /а.с. 6/. Відповідно до довідки квартального комітету № 4014 від 30 жовтня 2015 року [PERSON] проживав та був зареєстрований до дня смерті в м. Шостка\~ по вул. Пролетарська (теперішня назва [PERSON]) буд. 82 Сумської області. За вказаною адресою інших осіб на день смерті [PERSON] зареєстровано не було /а.с.9/\~ Відповідно до копії заповіту, [PERSON] все майно, яке належало йому на момент смерті заповів своїй доньці - позивачу [PERSON] /а.с.7/ Позивач в установленому порядку прийняла спадщину після померлого [PERSON], що підтверджується довідкою приватного нотаріуса [PERSON] № 513/01-16 від 28 лютого 2017 року. /а.с. 34/ До складу спадщини, зокрема, увійшов будинок № 82 по вулиці Івана Мазепи (колишня назва Пролетарська) в м. Шостка Сумської області. Разом з тим, відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № б/н від 09 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що наданий правовстановчий документ на житловий будинок № 82, що знаходиться в м. Шостка по вул. Івана Мазепи (колишній Пролетарській буд. 84) та земельні ділянки за цією адресою, не зареєстрований відповідним чином у відповідному Державному реєстраційному органі. /а.с. 37/ Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15 грудня 1969 року відділом комунального господарства виконкому Шосткинської міської ради депутатів трудящих згідно рішення виконкому міської ради № 402-а від 26 листопада 1969 року надано [PERSON] право на безстрокове користування земельною ділянкою № 84 по вул. Пролетарській площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку, сараю, вбиральні. Відповідно до копії акту прийому індивідуального домоволодіння, комісією постановлено: предявлене забудовником [PERSON] домоволодіння, яке знаходиться по вул. Пролетарська 84 в м. Шостка рахувати прийнятим. /а.с. 49-50/, а згідно рішення Шосткинської міської ради народних депутатів № 53 від 21 лютого 1991 року [PERSON] дозволено використовувати, володіти та розпоряджатися самовільною прибудовою до будинку. Згідно рішення виконкому Шосткинської міськради від 23 вересня 1993 року за № 287 [PERSON] отримав у власність у порядку приватизації земельну ділянку площею 0,596 га за адресою вул. Пролетарська, 82. /а.с.13/ Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, з викладеного вбачається, що [PERSON] належав на праві власності спірний будинок з земельною ділянкою, однак він не реалізував своє право на реєстрацію цього будинку, яка на момент побудови будинку (1972 рік), не була передбачена. Тобто, момент виникнення права власності на будинок не залежав від державної реєстрації. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиними спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved