Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач заявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до підписаної заяви без номера від 24 грудня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 17 вересня 2019 року має заборгованість у сумі 20884 гривні 60 копійок, яка складається із: 7786 гривень 38 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 4611 гривень 64 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 6165 гривень 88 копійок - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 850 гривень 00 копійок - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 970 гривень 70 копійок - штраф (процентна складова). На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом і просить суд винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором без номера від 24 грудня 2014 року у сумі 20884 гривні 60 копійок, а також судові витрати у сумі 1921 гривня. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання, вх.№7050 від 03.10.2019, в якому просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, заявка про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. Інші процесуальні дії у справі: ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено перше судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - анкети - заяви без номера від 24 грудня 2014 року, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які є умовами договору, розрахунку заборгованості, судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування та комісію, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість станом на 17 вересня 2019 року у сумі 20884 гривні 60 копійок. Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, б/н від 24.12.2014 у сумі 20884 гривні 60 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №PROM0ВCРР1 від 20 вересня 2019 року, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1921 гривня. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved