Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, прокуратури Дніпровського району м. Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 27 квітня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 31 жовтня 2011 року рішенням Гагарінського районного суду м. Сімферополя. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Дитина проживає разом з позивачем. У зв'язку з наведеним просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини та судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи прокуратури Дніпровського району м. Києва в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З 27 квітня 2010 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9), який рішенням Гагарінського районного суду м. Сімферополя від 31 жовтня 2011 року було розірвано (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 8). Згідно акту обстеження умов проживання позивача, яка проживає за адресою: [ADDRESS], помешкання знаходиться в задовільному стані, в квартирі чисто та охайно, зроблений ремонт, наявні всі необхідні меблі та побутова техніка (а.с.11). Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно інформаційного листа Дніпровського управління поліції Головного управління у м. Києві Національної поліції України від 21 січня 2016 року, проведеним заходами місцезнаходження [PERSON], [INFO], не встановлене (а.с.14). Згідно висновку психолога [PERSON], щодо психологічного вивчення психічного стану дитини - [PERSON], 2010 року народження, ставлення [PERSON] до батька характеризується образою, злістю, розчаруванням, відстороненням, не бажанням підтримувати з ним емоційний зв'язок (а.с.15-16). Відповідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], 2010 року народження, оскільки батько ухилився від виховання та утримання дитини, вважають доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], 2010 року народження (а.с.77-78). Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], [INFO]. Згідно із ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач працездатний, не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з 08 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При подачі позовної заяви про позбавлення батьківських прав позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved