Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 15.07.2016 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Протягом року сімейні відносини значно погіршилися, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з ініціативи відповідача виникають сварки. На даний час проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому, просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15.07.2016 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 54 розірвати, судові витрати просить залишити за ним. В підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розгляд підготовчого засідання проводити у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить підготовче засідання проводити у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". У звязку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з визнанням позову відповідачем [PERSON] , суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.07.2016 року, який зареєстровано Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 54, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що протягом року сімейні відносини між сторонами значно погіршилися, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з ініціативи відповідача виникають сварки. На даний час проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу відповідача після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 384,20 грн., а 384,20 грн. залишати за позивачем згідно його клопотання. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved