overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого пояснив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.08.2009 року. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття та порозуміння. Разом мешкають, але шлюбні стосунки не підтримують. Збереження шлюбу вважає неможливим, спору про поділ майна, що є спільною власністю, сторони не мають. Строк на примирення з відповідачкою просить не надавати, оскільки прийняв остаточне рішення про розлучення. Сторони до залу судового засідання не з`явились, на адресу суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала, на розлучення згодна, при розірванні шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.2.ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони одружені з 15.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 338. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спір щодо утримання дитини вирішений у добровільному порядку. Подружжя проживають разом, але шлюбні стосунки не підтримують. Між подружжям склалися неприязні стосунки, відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, поновляти подружні стосунки наміру не мають. Позивач на примирення з відповідачкою не згоден і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Спір про розподіл сумісного майна відсутній. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що причиною розірвання шлюбу є наявність різних поглядів сторін на вирішення сімейних проблем. Збереження сім'ї неможливе, спору про поділ спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що причиною розірвання шлюбу є різність характерів сторін. Примирення неможливе. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільському Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 365 від 26 червня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін , сторони спору про поділ спільного майна подружжя та місце проживання неповнолітнього сина не мають. Причиною розірвання шлюбу є наявність різних поглядів сторін на вирішення сімейних проблем. Данні обставини підтверджуються поясненнями сторін , свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, копією свідоцтв про народження. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки слід залишити "[PERSON]" На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що за час спільного проживання з відповідачем вони переконались, що не мають спільних інтересів, не можуть бути разом, кожен живе своїм життям і не намагається перейматись проблемами іншого. З 2001 року не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. За таких обставин збереження сім"ї та примирення з відповідачем неможливе. Сторони до суду не з"явились, позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві; відповідачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.02.1975 року, від шлюбу неповнолітіх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалося, за час спільного проживання вони переконались, що не мають спільних інтересів та не можуть бути разом, кожен живе своїм життям і не намагається перейматись проблемами іншого, з 2001 року не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та сім'я розпалась остаточно, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 05 лютого 2005 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 2013 року і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 17 вересня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на чотири місяці. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на розлученні. На примирення з відповідачем не згоден. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про одруження вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 05 лютого 2005 року, про що складено відповідний актовий запис за №12 (а.с.3). з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за №13 (а. с.6). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з 2013 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що за час наданого судом строку для примирення сторони не примирилися та те, що позивач наполягає на розлученні, на примирення не згоден, а відповідач в судове засідання не з'явився та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06 липня 1985 року між ними був зареєстрований шлюб міськ.відділом ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечить інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден, категорично наполягав на розлученні. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Хорт) зареєстрований міськ.відділом ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області 06 липня 1985 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №261 (а. с.9). За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не зявилась та від неї не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідач в судове засідання не зявилась та від неї не надійшли письмові заперечення, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище "Телюк". На підставі ст.ст. 110, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 липня 2000 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісності характерів. Спільне подружнє життя припинено з січня 2014 року на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим і суперечать інтересам позивача, тому він і просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 07 серпня 2015 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на два місяці. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що примирення з відповідачкою не відбулося за строк наданий судом для примирення, відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти розлучення. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Парасюк) зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 14 липня 2000 року, про що складено відповідний запис за № 150 (а. с. 5). з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 24 жовтня 2001 року про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області складено відповідні актові записи (а. с.6). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що за час наданого судом строку для примирення сторони не примирилися та те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити "Чуріна". На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 16 лютого 2001 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції в Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з червня 2014 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про одруження вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції в Чернігівській області 16 лютого 2001 року (а. с.4). Згідно копії свідоцтва про народження від 29 квітня 2002 року серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з червня 2014 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, на примирення не згодні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін сторони наполягають на розлучення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити "[PERSON]". На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 квітня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, категорично наполягає на розірванні шлюбу, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області 25 квітня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 69 (а. с. 4). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з січня 2015 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що позивач наполягає на розлученні, а відповідачка в судове засідання не з'явилася та від неї не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідачка в судове засідання не з'явилась та від неї не надійшли письмові заперечення, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 110, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що вони зареєстрували шлюб 02 березня 2013 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв"язку з тим, що не зійшлися характерами, у сім"ї постійно виникали сварки, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. При цьому, шлюб існує лише формально. Зазначаючи, що спору про розподіл майна сторони не мають, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2013 року у виконкомі Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 02 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спору про розподіл майна вони не мають. Встановлено, що з серпня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини в зв'язку з тим, що не зійшлися характерами. Судом надавався строк на примирення, але, в цей час вони не приймали будь-яких заходів для збереження сім`ї. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, взаємоповага між ними втрачена і надалі вони не бажають відновляти сімейні відносини, на даний час проживають окремо, що реальна перспектива збереження сім`ї втрачена.

Outcome: approved