Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач\~ звернулася до\~ суду\~ з\~ позовом\~ про\~ визнання\~ за\~ нею\~ права\~ власності\~ на 1/2 частину житлового будинку № 13 по вулиці Лісова в с. Хвилівка Ніжинського району в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] пояснив, що [PERSON], батько позивача, і [PERSON] перебували у шлюбі з 01 серпня 2005 року по 12 січня 2008 року. В період шлюбу ними був придбаний житловий будинок № 13 по вул. Лісова (Комсомольська) в с. Хвилівка Ніжинського району, який на праві власності було зареєстровано за [PERSON] Але не зважаючи на реєстрацію, будинок є спільною сумісною власністю подружжя і належав їм у рівних частках по 1/2 кожному. За чотири дні до купівлі вказаного будинку ними була продана квартира в [ADDRESS], яка була приватизована та належала на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дочці відповідачки. Дана квартира була продана за 10 тисяч гривень, а будинок в с. Хвилівка куплено фактично за 20 тисяч гривень. Для купівлі будинку подружжям було взято в позику 12 тисяч гривень, які згодом ними були повернуті, ще за час перебування в шлюбі. 08 листопада 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить і 1/2 частина спірного будинку. Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив, тому [PERSON], як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], її брат [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовився. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про право на спадщину на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, видається за письмовою згодою другого з подружжя, а така згода [PERSON] відсутня. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач\~в судовому засіданні заперечила позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що квартира [ADDRESS] належала її свекрусі, матері попереднього чоловіка, вона її доглядала і після її смерті у 2005 році прийняла спадщину і стала власником зазначеної квартири. Там були прописані її дочка [PERSON] та [PERSON] 12 травня 2006 року вони продали квартиру за 10\~000 гривень і 16 травня того ж року ними було куплено спірний будинок в с. Хвилівка, фактично за 20\~000 гривень, кошти, яких не вистачало, відповідач позичила і з часом сама віддала борг. [PERSON] жодних матеріальних вкладень у будинок не робив, він постійно брав кредити, які відповідач змушена була повертати, свої гроші він віддавав своїм дітям. Весь тягар утримання будинку і проведення у ньому ремонтів несла відповідач та її дочка [PERSON] Належну [PERSON] частину коштів, отриманих після продажу квартири по вул. Кутузова він використав на власний розсуд. Підтвердженням того, що будинок в с. Хвилівка було придбано на гроші відповідача є те, що право власності було оформлено на її імя, якби в купівлю будинку вкладав кошти і [PERSON] він би не дозволив їй зареєструвати його за собою. Не зважаючи на розлучення в 2008 році [PERSON] продовжував проживати у спірному будинку до 2012 року у виділеній йому кімнаті. Просить застосувати строк позовної давності, оскільки після розірвання шлюбу сплинуло вже три роки і її колишній чоловік жодних претензій до розподілу спільного майна не предявляв. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що добре знає і відповідача і її колишнього чоловіка [PERSON], він був її кумом. Їй відомо, що останні 9 років вони проживали в с.Хвилівка, [PERSON] матеріально допомагав своїм дітям, а два роки тому потрапив у аварію і помер. Свідок [PERSON] суду пояснила, що добре знає [PERSON], саме вона порадила їй купити будинок в с.Хвилівка і дала у позику 12 тисяч гривень на купівлю житла строком на чотири роки, і у зазначений термін борг відповідач повернула. Утриманням будинку займалася [PERSON], саме вона робила ремонти. Стосовно її колишнього чоловіка, то він вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями. Третя особа [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, суд розглянув справу в їх відсутність. Дослідивши\~ письмові\~ докази,\~ що\~ є\~ в\~ матеріалах\~ справи,\~заслухавши сторони та свідків, суд\~ приходить\~ до\~ наступних\~ висновків. Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу [PERSON], доводиться, що 12 травня 2006 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було продано квартиру [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному, за 10\~000 гривень (а.с.60-62). 16 травня 2006 року [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського районного округу [PERSON], придбала будинок № 13 по вул. Комсомольська в с. Хвилівка Ніжинського району(а.с.66). Відповідно до рішення 1 сесії 7 скликання Талалаївської сільської ради вулицю Комсомольська в с. Хвилівка Ніжинського району перейменовано на вулицю Лісова (а.с.34). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно доводиться, що право власності на будинок № 13 по вул. Комсомольській (Лісова) в с. Хвилівка зареєстровано 19 травня 2006 року за [PERSON] в цілому, що підтверджується і технічним паспортом на зазначений будинок (а.с.12-15). Як встановлено судом і не спростовується сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01 серпня 2005 року, витягом з державного реєстру актів цивільного стану підтверджується, що шлюб було розірвано 12 січня 2008 року (а.с.10). Що дає підстави для висновку, що будинок № 13 по вул. Лісова в с. Хвилівка Ніжинського району є спільною сумісною власністю подружжя, так як був придбаний в період шлюбу, за кошти, які отримані від відчудження квартири, 1/3 частку в праві власності якої мав [PERSON] (батько позивача) . Розписка про те, що [PERSON] взяла в борг 12 тисяч гривень терміном на чотири роки (до 14 травня 2010 року) у [PERSON], що мається на а.с.67, підтверджує твердження відповідача про те, що коштів на придбання будинку в с.Хвилівка не вистачало. Свідок [PERSON] стверджувала, що борг їй було повернуто вчасно, тобто до 2010 року, вже після розірвання шлюбу з [PERSON] Але відповідач у своїх свідченнях зазначала, що її колишній чоловік проживав з нею до 2012 року, тобто кошти були повернуті за час спільного проживання. Доказів, що він не приймав участь у сплаті позики суду не було надано. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина першастатті 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З огляду на викладене, враховуючи висновок про доведеність придбання майна за спільні кошти, будинок в с. Хвилівка по вул. Лісова,13 на думку суду слід вважати спільним сумісним майном подружжя, в якому кожний з них мав права на 1/2 частку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 08 листопада 2015 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження з урахуванням свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.8-9). З наданої на запит суду копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [PERSON], вбачається, що спадщину прийняла його дочка [PERSON] (а.с.42-58). 01 листопада 2016 року позивачу постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку № 13 по вул. Лісова в с. Хвилівка, оскільки він придбаний в період перебування спадкодавця в шлюбі з [PERSON] і відсутня її згода на визначення частки у спільному сумісному майні подружжя та на видачу свідоцтва про право власності (а.с.11). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що в першу чергу на спадкування за законом мають зокрема діти спадкодавця. Отже позивач має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, частки майна батька у праві спільного сумісного майна подружжя, що становить 1/2 частину житлового будинку\~ № 13 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований\~ по вул. Лісова в с. Хвилівка Ніжинського району Чернігівської\~ області. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що\~ позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved