Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача щодо визнання права власності на нежитлове приміщення [NUMBER], площею 29,9 кв м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на те, що 01 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду на будівництво надбудови над будівлею, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов Договору відповідач взяв на себе зобов»язання своїми силами та засобами побудувати та передати позивачу нежитлове приміщення [NUMBER], що знаходиться над гаражним боксом позивача [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] в термін до 30 червня 2005 року, а позивач дозволяє проведення робіт з надбудови об»єкту будівництва та в компенсацію за пов»язані з цим незручності отримує безоплатно у власність частину технічного поверху із зазначеної надбудови, площа якого дорівнює площі гаражного боксу, а саме вказаного приміщення [NUMBER] та приймає його у свою власність. Нежитлове приміщення, виділяється позивачу згідно угоди за власним бажанням інвестора. На виконання умов Договору між ТОВ «Укоінвестбуд» та позивачем складений Акт прийому-передачі технічної кімнати над гаражним боксом [NUMBER] від 30 червня 2005 року, згідно якого ТОВ «Укоінвестбуд» передав, а позивач прийняв у власність для використання та експлуатації новозбудовану технічну кімнату над гаражним боксом [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту площа якої склала 29,9 кв м. Згідно з Сертифікатом від 13 серпня 2012 року надбудова житлово-побутового комплексу з автомобільним паркінгом на [ADDRESS], загальною площею 5 462, 7 кв.м, підтверджено готовність до експлуатації вказаної надбудови. Позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду на будівництво надбудови над будівлею, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов Договору відповідач взяв на себе зобов»язання своїми силами та засобами побудувати та передати позивачу нежитлове приміщення [NUMBER], що знаходиться над гаражним боксом позивача [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] в термін до 30 червня 2005 року, а позивач дозволяє проведення робіт з надбудови об»єкту будівництва та в компенсацію за пов»язані з цим незручності отримує безоплатно у власність частину технічного поверху із зазначеної надбудови, площа якого дорівнює площі гаражного боксу, а саме вказаного приміщення [NUMBER] та приймає його у свою власність. Нежитлове приміщення, виділяється позивачу згідно угоди за власним бажанням інвестора. На виконання умов Договору між ТОВ «Укоінвестбуд» та позивачем складений Акт прийому-передачі технічної кімнати над гаражним боксом [NUMBER] від 30 червня 2005 року, згідно якого ТОВ «Укоінвестбуд» передав, а позивач прийняв у власність для використання та експлуатації новозбудовану технічну кімнату над гаражним боксом [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту площа якої склала 29,9 кв.м. Готовність до експлуатації вказаної надбудови підтверджено згідно з Сертифікатом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 13 серпня 2012 року щодо всієї надбудови житлово-побутового комплексу з автомобільним паркінгом на [ADDRESS], загальною площею 5 462,7 кв.м. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» від 07 лютого 2002 року № 7/5, реєстрації підлягають права власності тільки на об»єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на об»єкти. Таким чином в даному випадку мають місце правовідносини, що виникають зі створенням нового нерухомого майна, право власності на яке виникає з моменту його прийняття до експлуатації та державної реєстрації. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з вимогами ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов»язковій державній реєстрації. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконує свої зобов"язання щодо оформлення права власності на вказаний об"єкт нерухомості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 2040 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного та,

Outcome: approved