Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що в квітні 2021 року їй стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександром Васильовичем 06.11.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63527756 про стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» 33\~919,00 грн. Вказана постанова була винесена на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі №56628, вчиненого 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» грошових коштів в сумі 33\~919,00 грн. [PERSON] вважає, що на даний момент існує спір щодо наявності боргу, суми заборгованості, хоча наявність доказів безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи наведене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №56628, а також стягнути судові витрати. До початку судового засіданні від представника позивача надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання повторно не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходило. Враховуючи обсяг доказів, який міститься в матеріалах справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №56628 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» у сумі 33\~919,00 грн., відповідно до кредитного договору від 05.12.2019 року, укладеного з ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (а.с.7). 06.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу\~Закарпатської області\~Лукеча Олександром\~Васильовичем за заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та на підставі спірного виконавчого напису №56628 від 28.09.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63527756 (а.с.8). Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений за відсутності доказів безспірності заборгованості. За загальним правилом ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі -\~Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до\~ст. 87 ЗУ «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог\~ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року\~із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Однак, в ході розгляду справи ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» не надано, а судом не здобуто будь-яких доказів, які підтверджують ту обставину, що при вчиненні виконавчого напису №56628 від 28.09.2020 року нотаріусом було перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, зокрема те, що останній отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених кредитним договором платежів тощо, що є порушенням\~ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року\~із змінами та доповненнями та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 року № 296/5. Крім того, як слідує з виконавчого напису, нотаріус пропонує стягнути строкову заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 4\~340,00 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, за прострочення грошових зобов`язань до [PERSON] двічі застосовано один вид цивільно-правової відповідальності. Вказане свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України, а саме: \~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 6-2003цс15. При цьому, у виконавчому написі не зазначено, за який саме період стягуються штрафи і пеня, що також ставить під сумнів безспірність заборгованості. Слід зазначити, що відповідач не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому суд приходить до висновку, що обґрунтування позивача щодо вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису від 28.09.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за №56628, з порушенням вимог закону, є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, суд, у відповідності до положень ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, ст.ст.\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved