Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів у солідарному порядку боргу за кредитним договором №ML-501/199/2007 від 08.01.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступниками якого вони являються, та відповідачкою [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредитні кошти у розмірі 272673,00 доларів США. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідачки станом на 08.01.2013 року заборгованість становить 11 392 548 (одинадцять мільйонів триста дев'яносто дві тисячі п'ятсот сорок вісім) гривень 23 копійки, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 1 923 257,91 грн., сума відсотків за користування кредитом - 526752,44 грн., сума пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 22.03.2012 року по 22.03.2013 року - 8942537,87 грн. Також позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого останній зобов'язався сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, тому позивач вимагає стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином за місцем їх реєстрації, заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 08.01.2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого являється позивач, та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-501/199/2007, за яким банк надав їй кредитні кошти у розмірі 272673,00 доларів США. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 08.01.2013 року становить 11 392 548 (одинадцять мільйонів триста дев'яносто дві тисячі п'ятсот сорок вісім) гривень 23 копійки, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 1 923 257,91 грн., сума відсотків за користування кредитом - 526752,44 грн., сума пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 22.03.2012 року по 22.03.2013 року - 8942537,87 грн. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до договору поруки №SR-501//2007від 08.11.2007 року по зазначеному вище кредитному договору, відповідач [PERSON] виступив поручителем, при цьому умови договору поруки передбачають солідарну відповідальність поручителя і боржника перед кредитором. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачами не надано. Курс НБУ при здійсненні розрахунку, наданий позивачем, був нижчий від курсу НБУ на момент розгляду справи, тому вимоги підлягають задоволенню повністю виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3654,00 гривень.

Outcome: approved