Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою про стягнення аліментів на її користь з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі ? частини від його доходу (заробітку), щомісячно до закінчення дитиною навчання. В обґрунтування позову вона зазначає, що з 13.11.1993 по 19.02.2004 перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час син досяг повнолітнього віку та навчається на першому курсі денного відділення архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працює в ФГ «АГРОСВІТ-М», отримує заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на утримання їхнього спільного сина на період його навчання. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Жодних клопотань до суду не надійшло. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі в порядку спрощеного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі письмовими доказами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №121217 від 08.08.2000р., виданого Бондарівською сільською радою [PERSON] народився 23.06.2000р., його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 19.02.2004 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] змінила прізвище на «Тіщенко», що підтверджеється копією свідоцтва про зміну прізвища. Із довідки Харківського національного університету будівництва та архітектури [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення на контрактній основі. \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що регулюється Главою 16 Сімейного кодексу України "Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання ". Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Позивач стверджує, що відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду. Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у\~ст..182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вбачається, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання не надає. [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури на контрактній формі навчання і в звязку з цим, він потребує матеріальної допомоги. При вирішенні справи судом не встановлено обставин, які б свідчили, що стягнення з відповідача аліментів, на навчання, на користь позивача суттєво погіршить матеріальне становище відповідача. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі, який просить позивач 1/4 частина його заробітку (доходу), а також, відсутні обставини (незадовільний стан здоровя, обмеження фізичних можливостей тощо), які б впливали на можливість відповідача сплачувати аліменти. Як стверджує позивач в своєму позові, відповідач має офіційне місце роботи, отримує регулярну заробітну плату, яка дозволяє йому сплачувати аліменти. Обставин, які б не дозволяли відповідачу сплачувати позивачу по справі аліментів на утримання своєї повнолітньої дитини на період навчання судом не встановлено. Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання та матеріальне становище сторін у справі, що підтверджується матеріалами справи та те, що обовязок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі заявленого позивачем, оскільки за встановлених судом обставин, для відповідача вказаний розмір аліментів не є непомірним. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені доказами, не спростовані відповідачем, розмір аліментів, який просить позивач стягувати на свою користь, на думку суду є достатнім, а отже вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» та положень ст .141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved