Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Кодимської РДА Одеської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Спадкоємцями після померлої були її сини: відповідач [PERSON] та батько позивача [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину та 29.10.2002 року державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину права на земельну частку (пай), що, відповідно до сертифіката направо на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , належала померлій [INFO] року [PERSON] До зазначеного сертифікату були внесені зміни і помилково заначено про передачу права на всю земельну частку (пай) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до розпорядження Кодимської РДА від 13.01.2004 року [PERSON] було виділено земельну, частку (паю) в натурі (на місцевості) у вигляді земельної ділянки та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області. [PERSON] прийняв спадщину, однак не оформив належним чином право на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] помер. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] та прийняла спадщину, проте не може її оформити оскільки при видачі [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю Кодимською РДА не було враховано, що ним успадковане право лише на Ѕ земельної частки (паю) і помилково видано державний акт взамін сертифікату на право на всю земельну частку (пай). В зв`язку з цим позивач просила скасувати зазначений державний акт на право приватної власності на землю та визнати за нею в порядку спадкування право на Ѕ земельної частки (паю) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належала [PERSON] та була успадкована [PERSON] . В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник Кодимської РДА Одеської області в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст.21 ЦК України). Відповідно до вимог ст .155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 58 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. За таких обставин, з огляду на те, що передача земельної ділянки відповідачу [PERSON] відбулася з порушенням встановленого ЗК України порядку, оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину йому належить право лише на Ѕ земельної частки (паю), тому оскаржуваний державний акт не відповідає вимогам закону та порушує права позивача на спадщину, у зв`язку з чим позов в частині визнання недійсним та скасування державного акту підлягає задоволенню. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину, в тому числі і право на Ѕ земельної частки (паю), належної [PERSON] , що була успадкована [PERSON] , але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно, позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved