Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співласниками квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва на право власності на квартиру. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради № 45 від 16.02.1995 року. Разом з ними в даному будинку відповідно до відомостей, які внесенні у будинкову книгу, зареєстрований з 26.12.1997 року відповідач [PERSON], який починаючи з 17.05.1998 року у вказаному будинку не проживає, витрат на утримання будинку не несе, комунальних послуг не сплачує. Просять позов задоволити. Позивачі в судове засідання не зявились, однак подали до суду заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задоволити позов. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд і постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З копії свідоцтва на право власності на квартиру від 03.03.1995 року, вбачається, що [PERSON] та членам її сім»ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно належить на праві спільної приватної власності квартира [ADDRESS]. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради № 45 від 16.02.1995 року. У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. З акту комісійного обстеження складеного комісією в складі юрисконсульта КП «Жовківського МВУЖКГ» [PERSON], інженера житлового фонду [PERSON], майстра по поточному ремонту [PERSON] в присутності заявника [PERSON] від 18.08.2015 року, вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований у даній квартирі з 1997 року, проте на час складання акту за місцем реєстрації відсутній. З актів обстеження матеріаьно-побутових умов складеного депутатом Жовківської міської ради [PERSON] від 18.08.2015 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований [INFO], проте фактично не проживає. Зі слів сусідів та мешканців будинку за вказаною адресою [PERSON], не проживає з 1998 року. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у будинку понад 1 рік без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивача йому не чинилося. Крім цього, як встановлено, відповідач добровільно залишили спірне житло і переїхав жити в інше місце. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved