Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтава ради про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 листопада 1984 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Після народження доньки її місце проживання було зареєстровано разом з позивачем, за адресою [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за іншою адресою. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. З часу розірвання шлюбу позивач разом з донькою проживає за адресою [INFO] м.Полтава. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.03.2003 року вказана квартира належить матері позивача [PERSON]. Позивач з донькою проживає без реєстрації місця проживання. 22 серпня 2017 року позивач звернулася до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання позивача та її дитини. Позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю згоди батька. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надити згоду, однак відповідач таку згоду не надав. У судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання, повторно, не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. 15 листопада 1984 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Після народження доньки її місце проживання було зареєстровано разом з позивачем, за адресою [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за іншою адресою. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. З часу розірвання шлюбу позивач разом з донькою проживає за адресою [INFO] м.Полтава. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.03.2003 року вказана квартира належить матері позивача [PERSON]. Позивач з донькою проживає без реєстрації місця проживання. 22 серпня 2017 року позивач звернулася до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання позивача та її дитини. Позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю згоди батька. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надити згоду, однак відповідач таку згоду не надав. На даний час вказані обставини перешкоджають позивачеві зареєструвати своє та дитини місце проживання. Згідно ч. 2\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Оскільки ухиляється та безпідставно не надає згоди на перереєстрацію місця проживання дитини, позивач не має іншої змоги отримати від нього необхідну письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини. Така позиція батька, шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved