overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28.12.2011 року він перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у виконавчому комітеті Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають дочку [PERSON] 23 грудня 2012 року. Причиною розлучення є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя, відсутні взаєморозуміння та злагода. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач на примирення не згоден, так як вважає що зберегти сім'ю неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач в позовній заяві просить розгляд проводити в його відсутність , вимоги задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач подала заяву про надання часу для примирення , питання примирення просить розглянути в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.12.2011 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб ( а. с. 5 ). Від шлюбу мають дочку [PERSON] 23 грудня 2012 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження ( а. с.6 ). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним з подружжя . Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . В судовому засіданні встановлено , що на даний час подружжя спільно не проживають , позивач налаштований на розірвання шлюбу , заперечує щодо примирення. Відповідач подала заяву про надання терміну на примирення. Заява позивача про розірвання шлюбу надійшла до суду 20.07.2017 року . Як з"ясувалося до початку розгляду справи в провадженні судді Бобровицького районного суду Бойко В.І. знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу , в якій позивач просить розірвати шлюб , на примирення не погоджується. Заява нею подана 10.07.2017 року . Про подану нею заяву відповідач не повідомила . За таких обставин , суд вважає , що подана відповідачем заява про примирення є лише простим зволіканням часу , а не дійсним наміром примирення , а тому не вбачає підстав для її задоволення. Враховуючи вищезазначене , суд вважає , що за обставин викладених позивачем відсутня вільна згода на продовження шлюбних відносин , а тому вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Так як відповідач належним чином повідомлена , за згоди позивача розгляд справи проводився в порядку заочного провадження , а відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації технічними засобами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 19.03.1989 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбні відносини більше п'яти років , спільного господарства не ведуть, позивач вважає, що сім"я розпалась. Відповідачка в судове засідання не з(явилась , про час та місце розгляду була сповіщена в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. року сторони зареєстрували шлюб. Сторони припинили шлюбно- сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, на теперішній час сім"я фактично розпалась і шлюб зберегти не можливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 12.09.2009, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1610. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вказав, що спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують з травня 2014 року, переконаний, що збереження шлюбу неможливе на підставі чого просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2009 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1610. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем, зареєстрованого 15.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 56. Позов обґрунтовується тим, що сторони мають різні погляди на життя та виховання дітей, близько п'яти місяців не проживають разом, припинили між собою шлюбні стосунки. Збереження шлюбу, який є формальним, суперечитиме інтересам сторін. У судовому засіданні позивач позов підтримав, примирення визнав неможливим, просив шлюб розірвати. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 15 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського РУЮ Чернігівської області, актовий запис № 56, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Від шлюбу сторонни мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Судом встановлено, що подружні відносини сторони фактично припинили і їх відновлювати не мають наміру, наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійснені для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виразила бажання після розірвання шлюбу залишити собі прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивував тим, що 01.07.2000 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області. У шлюбі в подружжя дітей немає. З 2010 році дружина виїхала за межі території України, при цьому повідомила позивачу, що до нього не повернеться. Вказане стало підставою звернення позивача до суду із зазначеним позовом. Будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання відповідач не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив до суду не подала. Оскільки позивач скористався правом на розгляд справи у його відсутність, а відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі доказів (постановляє заочне рішення), при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 01.07.2000 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу відповідач обрала прізвище "[PERSON]". У шлюбі в подружжя дітей немає. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що з 2010 році [PERSON] виїхала за межі території України, при цьому повідомила позивачу, що до нього не повернеться. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 01.07.2000 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 19. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивував тим, що 22.02.2011 року між ним та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області. У шлюбі подружжя усиновило дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у звязку з чим спільне життя подружжя не склалося, сторони припинили спільне проживання. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. До суду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову, справу просила розглянути у її відсутність. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних в справі даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 22.02.2011 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим було складено актовий запис за № 6 (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу відповідач обрала прізвище "Свинар". У шлюбі подружжя усиновило дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у звязку з чим сім`я розпалась остаточно, сторони проживають окремо. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області 22.02.2011 року, актовий запис №6. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 09.02.2002 р.. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей. Причиною розірваня шлюбу є несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життєві цінності, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, вони втратили один до одного почуття поваги та любові. Внаслідок чого постійно виникають сварки, у зв»язку із чим він з дружиною протягом понад 2 роки проживають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснив, що на даний час зустрічається з іншою жінкою з якою має намір створити сім"ю, а тому просить не надавати термін для примирення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та пояснення позивача підтвердила, додатково пояснила що втратила до позивача почуття поваги та любові, такі вже не відновити, просить термін для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 09.02.2002 року в міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, (актовий запис № 195), що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати ніхто із сторін не має наміру, сторони протягом тривалого періоду часу не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивача та його пояснень в судовому засіданні відомо, що він остаточно визначився і збереження шлюбу не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, зустрічається з іншою жінкою і бажає створити з нею сім"ю. Відповідачка суду також пояснила, що вона остаточно визначилася і збереження шлюбу не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. З клопотаннями про надання терміну для примирення до суду сторони не звертались. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе, а відтак, на думку суду, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO], у зв»язку з продовженням навчання в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання за державним замовленням у розмірі ? частини доходів відповідача до закінчення навчання сина - 30.06.2017 року. Сторони на попередній розгляд не з»явилися , подали заяви : позивач про підтримання позову , відповідач - про визнання позову та слухання справи за їх відсутності. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Згідно ст.199 СК України - якщо повнолітні син, донька продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України - суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України - з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по справі. Враховуючи викладене , суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] ,[INFO], у розмірі ? частини від його доходів до закінчення навчання в Черкаському вищому професійному училищі імені Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленко . Сторони на попередній розгляд не з»явилися , подали заяви : позивач про підтримання позову , відповідач - про визнання позову та слухання справи за їх відсутності. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Згідно ст.199 СК України - якщо повнолітні син, донька продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України - суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України - з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по справі. Враховуючи викладене , суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач в судовому засіданні пояснив, що він проживав однією сім"єю з відповідачкою з 2000 року по 2013 рік. Від сумісного проживання має доньку - [PERSON], [INFO], яка з серпня 2013 року проживає з ним та перебуває у нього на утриманні. Відповідачка матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно проживала з відповідачем, від сумісного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем. Вона ніде не працює і не в змозі допомагати матеріально утримувати дитину. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка являється матір"ю [PERSON], [INFO], відповідачка інших утриманців не має, не перебуває на обліку в медичних закладах, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти з усіх видів заробітку на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідачки, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі ? частини її доходу.

Outcome: approved