Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала в селі Широке Скадовського району Херсонської області. За життя мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя», що знаходилось в с. Широке Скадовського району Херсонської області, та на підставі рішення Скадовської районної державної адміністрації № 553 від 20 листопада 1996 року 25 листопада 1996 року отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 0051480 розміром 3,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі вартістю 16480 грн. Вказаний Сертифікат було зареєстровано 19 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Скадовської районної державної адміністрації за № 480. Згідно ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифіката на право на земельну частку (пай) єдиного зразка та їх реєстрація провадиться відповідною районною Державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного підприємства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку, що передбачено пп. 5, 6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95. 01 жовтня 1998 року [PERSON] звернулася до загальних зборів членів КСП «Нове життя» із заявою про виведення її із членів КСП «Нове життя» з належним їй майновим паєм та погодженням передачі в натурі земельної ділянки згідно Сертифікату серія ХС № 0051480 від 25.11.1996 року розміром 3,57 умовних кадастрових гектарів відповідно до схеми розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї). Рішенням загальних зборів членів КСП «Нове життя» від 01 жовтня 1998 року (протокол № 3 від 01.10.1998 року) заяву [PERSON] було задоволено, а 27 жовтня 1998 року згідно Акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі їй було передано як власнику Сертифікату на підставі вказаного рішення та у відповідності з рішенням Скадовської районної державної адміністрації № 106 від 06.03.1998 року щодо затвердження Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) земельну ділянку площею 2,37 га ріллі, в тому числі на зрошенні 2,07 га. Разом з тим, ще 15 жовтня 1998 року між позивачем і його матір`ю [PERSON] було укладено договір дарування, згідно з яким вона подарувала йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нове життя», розміром 3,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом Каланчацької в.о. Скадовської державної нотаріальної контори Омельчук І.В., зареєстровано в реєстрі за № 2628. Однак, незважаючи на це, 24 грудня 1998 року Широківська сільська рада народних депутатів Скадовського району Херсонської області прийняла рішення № 22 про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 2,37 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а 23 січня 2003 року сільською радою на її ім`я було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХС № 022109, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 197. Зважаючи на те, що згідно укладеного між позивачем і [PERSON] 15 жовтня 1998 року Договору дарування, позивач прийняв в дар належне їй право на земельну частку (пай), тому Державний акт на право приватної власності на землю було помилково видано на ім`я його матері - [PERSON] . Виправити зазначену помилку в державному акті неможливо, оскільки згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" з 01 січня 2013 року на території України державні акти на земельні ділянки не видаються, відповідно, внести зміни до виданих раніше державних актів неможливо. Просить визнати недійсним та скасувати рішення Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 22 від 24.12.1998 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, визнати недійсним складений на ім`я [PERSON] Державний акт серії ІІІ-ХС № 022109 від 23.01.2003 року на право приватної власності на землю площею 2,37 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області за № 197, яка розташована на території Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Представник позивача Зікрач Н.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , матір`ю вказано [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.2019 року. [PERSON] згідно сертифікату на право частку (пай) серїі ХС№0051480 від 25.11.1996 року належить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нове життя» розміром 3, 57 га, що знаходиться в с. Широке Скадовського району Херсонської області. 01 жовтня 1998 року [PERSON] звернулася до загальних зборів членів КСП «Нове життя» із заявою про виведення її із членів КСП «Нове життя» з належним їй майновим паєм та погодженням передачі в натурі земельної ділянки згідно сертифікату серія ХС № 0051480 від 25.11.1996 року розміром 3,57 умових кадастрових гектарів відповідно до схеми розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї). Рішенням загальних зборів членів КСП «Нове життя» від 01 жовтня 1998 року (протокол № 3 від 01.10.1998 року) заяву [PERSON] було задоволено, а 27 жовтня 1998 року згідно Акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі їй було передано як власнику сертифікату на підставі вказаного рішення та у відповідності з рішенням Скадовської районної державної адміністрації № 106 від 06.03.1998 року щодо затвердження Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) земельну ділянку площею 2,37 га ріллі, в тому числі на зрошенні 2,07 га. Згідно договору дарування від 15.10.1998 року посвідченого державним нотаріусом Каланчацької в.о. Скадовської державної нотаріальної контори Омельчук І.В., [PERSON] подарувала [PERSON] земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нове життя» розміром 3, 57 га, що знаходиться в с. Широке Скадовського району Херсонської області. 24 грудня 1998 року Широківська сільська рада народних депутатів Скадовського району Херсонської області прийняла рішення № 22 про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 2,37 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а 23 січня 2003 року сільською радою на її ім`я було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХС № 022109, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за№ 197. Згідно ч. 2 ст. 6 Земельного кодексу України (в редакції Закону 1990 року), який діяв на час виниклих правовідносин, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі зокрема, купівлі-продажу, дарування та обміну. Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10.11.1994 року право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно ст. 128 ЦК України (в редакції Закону 1963 року), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частин 1 і 7 ст. 79 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Частиною 1 ст. 386 ЦК України, передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до статті 126 ЗК України в редакції, чинній до 05 березня 2009 року, статей 152,155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. За огляду на вищенаведене, зважаючи на те, що на підставі договору дарування від 15 жовтня 1998 року [PERSON] набув право на земельну частку (пай), що належала його матері [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 0051480, виданого Скадовською районною державною адміністрацією 25 листопада 1996 року, суд вважає, що [PERSON] не мала права на отримання Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХС № 022109, виданого Широківською сільською радою Скадовського району Херсонської області 23 січня 2003 року на підставі рішення № 22 від 24.12.1998 року, згідно з яким їй було передано у приватну власність земельну ділянку на території Широківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,37 га в межах згідно з планом.

Outcome: approved