overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно в тому числі на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Вони є єдиними спадкоємцями померлої, які прийняли спадщину, але не можуть оформити спадкові права, оскільки за життя їх батько не зареєстрував право власності на кооперативну квартиру, за яку померлий в повному обсязі було сплачено паєнакопичення. Тому просять визнати за ними в рівних частках (по ? частині кожному) право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 35,96 кв.м., житловою площею 17 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті бтька. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка також представляє інтереси позивача [PERSON], позов підтримала. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутністю, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про власність" (якій втратив чинність в 2007 році та був чинним на час виникнення спірних правовідносин) - Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. [PERSON] є власником однокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] загальною площею 35,96 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що підтверджується ордером на житлове приміщення (а.с. 10), довідкою ЖБК про сплату паєнакопичення (а.с. 12) та копією технічного паспорту на квартиру (а.с. 20-23) Також встановлено, що за життя [PERSON]. не отримав правовстановлюючих документів на квартиру. Як вбачається з довідки Управління майна комунальної власності СМР (а.с. 11), право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. З копії спадкової справи (а.с. 77-114) вбачається, що [INFO] [PERSON] помер, а спадкоємцями померлого в рівних частках є його діти - позивачі у даній справі. Позивачі вже отримали свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, що залишилося після смерті їх батька. Позивачі як спадкоємці померлого [PERSON] за законом не можуть оформити спадщину, оскільки померлий за життя не оформив правовстановлюючі документи на кооперативну квартиру, власником якої він був.. Правовідносини склалися між сторонами врегульовані ст. ст. 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України Таким чином, суд вважає що права позивачів на отримання спадщини порушені і підлягають захисту, а тому їх вимоги суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка 02.03.2016 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського МРУЮ у Житомирській області, актовий запис № 534. Позов мотивує тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем у них не склалося. Вони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на життя. Їх сім"я фактично розпалася. Подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Подальше спільне сумісне проживання не можливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с. 6), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведенні обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно відновити дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача судові витрати у справі, оскільки їх понесення підтверджено документально( а.с.2). На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка 02.12.2014 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 24.05.1986 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилась дочка: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем не склалися, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони разом не проживають не підтримують подружніх відносин. Вважає, що подальше перебування в шлюбі є неможливим та просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Так, 03.01.2015 р. за зареєстрованим місцем проживання відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 15.01.2015 р.. Рекомендований лист повернувся із відміткою "за терміном зберігання". Окрім цього, [PERSON] викликали у судове засідання на 05.03.2015 р.. Рекомендований лист із повідомленням про вручення отриманий відповідачем 18.02.2015 р. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.1986 року. Від спільного проживання у них народилась дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною копією свідоцтва про її народження. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка 03 березня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона з 06 вересня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя з ним вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, і перебуває на її утриманні. Батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Тому, вона змушена була звернутися до суду та просила стягувати щомісячно з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1000,00 грн. до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 06 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського кправління юстиції Запорізької області, актовий запис №321. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.10). Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11). Дитина проживає разом з матір'ю, і перебуває на її утриманні. Батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання сина, між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати щомісяця з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в судовому порядку, починаючи з 03.03.2016 року і до повноліття дитини. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка 03 лютого 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що 04.08.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є непорозуміння, різні погляди на життя та життєві проблеми та способи їх розв'язування. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, письмово просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, письмово просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 серпня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №627 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивачка 07.11.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у період навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач допомогу на навчання дитини не надає. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.10.1998 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студенткою другого курсу Національного університету «Львівська політехніка» на денному відділенні комп»ютерних наук та інформаційних технологій, термін навчання до 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 1066 від 31.10.2016 року за місцем навчання. На даний час, відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання доньки [PERSON] не надає. Як зазначено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 07.11.2016 року та продовжувати до закінчення нею навчання на денному відділенні комп»ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», до 30.06.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка 10 серпня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2010 року сторони уклали шлюб від якого мають сина [PERSON], [INFO]. 17.08.2015 року рішенням Носівського районного суду Чернігівської області шлюб між сторонами розірвано. Син знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, не заперечення проти даного позову та з проханням справу розглядати без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. В свідоцтві про народження, у графі "Батьки" вказані, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. ( а.с.4). Довідка виконавчого комітету Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області від 07.08.2015 року підтверджує, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері. ( а.с.2). Відповідно до копії рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 17.08.2015 року, шлюб зареєстрований 09.10.2010 року виконавчим комітетом Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище набуте в шлюбі. Рішення суду набрало законної сили 28 серпня 2015 року. ( а.с. 17-18). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка 12 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS], спадщину після його смерті фактично прийняв його син [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину за законом за життя не отримав. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 10.33 умовних кадастрових гектари, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 28.03.2001 року, та житловий будинок по [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області 30.09.1987 року. [INFO] [PERSON] помер, на випадок смерті заповіт не залишив;пПозивачка є двоюрідною сестрою [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем п'ятої черги за законом, спадкоємці попередніх черг відсутні. Позивачка своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із втратою правостановлюючих документів, тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно у судовому порядку. Ухвалою суду від 13 вересня 2016 року первісного відповідача [PERSON] замінено на належного - Чапаєвську сільську раду Березанського району Миколаївської області. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з того, що позивачка на підставі ст.ст.1265 ЦК України є спадкоємцем пятої черги після смерті [PERSON] та відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, спадкоємці попередніх черг відсутні, а тому до позивачки на підставі ст.ст.1216, 1218 ЦК України перейшли усі права та обов"язки на належне [PERSON] спадкове майно, у тому числі й на майно, фактично прийняте ним на підставі ч.1 ст. 529, п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року) у спадщину після смерті батька, [PERSON] Оскільки позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів, права позивачки на спадкове майно на підставі ст.392 ЦК України підлягають захисту у судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка 13 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2000 року сторони уклали шлюб від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. 28.01.2011 року шлюб розірвано. Донька знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча зобов'язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. 11.09.2014 року по факсу було отримано пояснення відповідача, в яких він визнає позовні вимоги, не заперечує проти даного позову та просить справу розглядати без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. В свідоцтві про народження, у графі "Батьки" вказані, батько - [PERSON], мати - [PERSON] ( а.с.6). Довідка виконавчого комітету Носівської міської ради від 22.07.2014 року підтверджує, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері ( а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище набуте в шлюбі, тобто [PERSON].( а.с.5). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved