Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відібрання у відповідача неповнолітнього сина без позбавлення батьківських прав та передання дитини органу опіки та піклування для вирішення питання його подальшого влаштування. Свої вимоги мотивував тим, що 27 лютого 2017 року до служби у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації звернулася бабуся неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] із заявою щодо надання рішення органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], 1970 року народження та [PERSON], 1966 року народження відносно їхнього сина [PERSON], 2000 року народження. В ході розгляду матеріалів встановлено, що неповнолітній [PERSON], 2000 року народження близько 7-8 років проживає разом із бабусею [PERSON] в смт.Новгородка. Батьки участі у вихованні дитини не беруть, в школу на батьківські збори не ходять, навчанням дитини не цікавляться, тобто самоусунулися від виховання дітей. Мати [PERSON] зареєстрована на території [ADDRESS], проте за вказаною адресою не проживає уже тривалий час. Батько [PERSON] проживає з новою сім'єю але намагається всіляко підтримувати свого неповнолітнього сина. Неповнолітній [PERSON], 2000 року народження є учнем 10 класу Новгородківського навчально-виховного комплексу № 1. Вихованням [PERSON] займається бабуся, [PERSON] яка приділяє належну увагу вихованню онука. Вона систематично відвідує школу, завжди присутня на батьківських зборах, цікавиться успішністю [PERSON]. Батько [PERSON] до школи не приходить, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням сина, тобто не займається навчальним та виховним процесом дитини, не дбає про його здоров'я, нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується відповідними письмовими доказами. Дане питання було винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Рішенням даної комісії від 12 травня 2017 року № 1 було вирішено: органу опіки та піклування райдержадміністрації звернутися з позовною заявою до районного суду про відібрання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. 12 травня 2017 року [PERSON] власноручно написав письмову заяву про те що він не заперечує щодо відібрання у нього сина без позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Суду пояснив, що його син [PERSON] проживає з бабусею. Забрати у свою нову сім'ю він не має змоги, оскільки в нової дружини з його сином не склалися відносини. Він чим може допомогає [PERSON]. Свідок [PERSON], суду дала показання що вона бабуся неповнолітнього [PERSON], який близько восьми років проживає разом з нею. Вона займається його вихованням та утриманням. Мати [PERSON] не цікавиться життям сина. Батько [PERSON], допомогає сину, але цієї допомоги не вистачає. У батька інша сім'я, та його дружина не хоче бачити [PERSON]. Суд заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що підтверджується показами сторін, свідка, матеріалами справи те що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON], 2000 року народження близько 7-8 років проживає разом із бабусею [PERSON] в смт.Новгородка. Батьки участі у вихованні дитини не беруть, в школу на батьківські збори не ходять, навчанням дитини не цікавляться, тобто самоусунулися від виховання дітей. Мати [PERSON] зареєстрована на території смт.Новгородк, але не проживає уже тривалий час. Батько [PERSON] проживає з новою сім'єю, але намагається всіляко підтримувати свого неповнолітнього сина. Неповнолітній [PERSON], 2000 року народження є учнем 10 класу Новгородківського навчально-виховного комплексу № 1. Має добрий фізичний і розумовий розвиток, однак навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Домашнє завдання виконує не систематично. На уроках не завжди уважно слухає пояснення вчителя, періодично відволікається. Вихованням [PERSON] займається бабуся, [PERSON] яка приділяє належну увагу вихованню онука. Вона систематично відвідує школу, завжди присутня на батьківських зборах, цікавиться успішністю [PERSON]. Батько [PERSON] до школи не приходить, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням сина, тобто не займається навчальним та виховним процесом дитини. 27 лютого 2017 року до служби у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації звернулася бабуся неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] із заявою щодо надання рішення органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], 1970 року народження та [PERSON], 1966 року народження відносно їхнього сина [PERSON], 2000 року народження. Дане питання було винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Рішенням даної комісії від 12 травня 2017 року № 1 було вирішено: органу опіки та піклування райдержадміністрації звернутися з позовною заявою до районного суду про відібрання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. 12 травня 2017 року відповідач [PERSON] написав письмову заяву про те що він не заперечує щодо відібрання у нього сина без позбавлення батьківських прав. Верховний суд України в п.16 ч.2 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав № 3 від 30.03.2007 року, наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 3 ст. 161 Сімейного кодексу України - якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Відповідно до ч.1, ч.4 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у батьків або одного з них суд своїм рішенням може відібрати дітей, не позбавляючи їх батьківських прав. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], на даний час не може створити своєму неповнолітньому сину [PERSON] [INFO] належних умов для виховання та розвитку, тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідка [PERSON], і таких доказів суду надано не було.

Outcome: approved