Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом про стягнення боргу з урахуванням 3% річних з відповідача в розмірі 4 271 887,19 грн., посилаючись на наступні обставини. 24.10.2012 року [PERSON] передав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, що станом на день підписання позовної заяви еквівалентно 4 204 500 грн. за офіційним курсом НБУ, а відповідач зобов"язався повернути позивачу цю ж суму грошей у строк до 24.10.2014 року, про що було складено відповідну розписку. У встановлений строк - до 24.10.2014 року відповідач не повернув суму позики, а також не здійснив жодних заходів, спрямованих на виконання свого зобов"язання. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також на підставі ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних - 67 387,19 грн. Позивач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судових засідань у справі повідомлена належним чином, звернулася до суду з клопотанням про назначення експертизи на справжність її підпису, однак не вказала про можливість проведення судового засідання у її відсутність, а враховуючи її повторну неявку в судове засідання без поважних причини, суд ухвалив розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наданих суду доказів, а саме - письмової розписки відповідача, 24.10.2012 року позивач передав відповідачу грошові кошти 200 000 доларів США у позику, а відповідач зобов'язалася повернути в повному обсязі отриману грошову суму в строк до 24.10.2014 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначив позивач і не спростовано відповідачем, борг відповідачем не погашено, станом на 21.05.2015 року заборгованість відповідача склала 200 000 доларів США, що еквівалентно 4 204 500 грн. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При ухваленні постанови Верховного Суду України у справі № 6-1967цс15 від 11.11.2015р., судом зазначено, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів. Надана суду письмова розписка містить дату отримання відповідачем грошових коштів, розмір отриманих у борг грошей, зобов'язання їх повернути, строк виконання такого зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3% річних від простроченої суми, згідно наданого суду розрахунку, складає 67 387,19 грн. Відповідно до ст. 60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своєї вимоги і заперечень. Доказів належного виконання відповідачем умов договору позики матеріали справи не містять. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики та 3% річних та інфляційних втрат, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача, а саме: 3654грн. - судовий збір. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved