Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 квітня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 98411Га/14дпАС, за умовами якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 19 лютого 2015 року о 17 годині 25 хвилин в м. Дніпрі по пр. Карла Маркса сталася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Згідно довідки №58202496 про ДТП та постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п. 13.1 ПДР України. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Віповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №\~1.003.15.02437/VESKO6660 від 19 березня 2015 року та умов Договору страхування №\~98411Га/14дпАС від 08 квітня 2014 року розмір страхового відшкодування склав 109\~602,29 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено згідно платіжного доручення № 164\~048 від 20 березня 2015 року. Згідно полісу № АІ/2832262 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно правову відповідальність відповідача на дату ДТП було застраховано у ПАТ «СК «Універсальна». 31 липня 2015 року позивачем було направлено на адресу ПАТ «СК «Універсальна» заяву за вих. № 67777/18/ЦВ про виплату страхового відшкодування за полісом ПАТ «СК «Універсальна» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 49\~490,00 грн. (ліміт відповідальності страхової компанії в розмірі 50\~000,00 грн. франшиза в розмірі 510,00 грн.). Таким чином, сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 60 11,29 грн. З метою досудового регулювання спору позивачем 03 березня 2016 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих.№ СУ/02437/4-1. Проте станом на день розгляду даної цивільної справи відповідачем не було сплачено страхового відшкодування. Представником позивача надано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного порядку вирішення справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст.\~224 ЦПК України. Згідно з ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08 квітня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 98411Га/14дпАС, за умовами якого було застраховано автомобіль [NUMBER] (а.с. 35-46). 19 лютого 2015 року о 17 годині 25 хвилин в м. Дніпрі по пр. Карла Маркса сталася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. (а.с. 10). Згідно до вимог ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №\~1.003.15.02437/VESKO6660 від 19 березня 2015 року та умов Договору страхування №\~98411Га/14дпАС від 08 квітня 2014 року розмір страхового відшкодування склав 109\~602,29 грн. (а.с. 12-14), яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено згідно платіжного доручення № 164\~048 від 20 березня 2015 року на користь ТОВ «Ніко Дніпро», що проводило ремонтні роботи (а.с. 9). Згідно полісу № АІ/2832262 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно правову відповідальність відповідача на дату ДТП було застраховано у ПАТ «СК «Універсальна» (а.с.\~51) 31 липня 2015 року позивачем було направлено на адресу ПАТ «СК «Універсальна» заяву за вих. № 67777/18/ЦВ про виплату страхового відшкодування за полісом (а.с. 50). ПАТ\~«СК «Універсальна» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 49\~490,00 грн. (ліміт відповідальності страхової компанії в розмірі 50\~000,00 грн. франшиза в розмірі 510,00 грн.). Таким чином, сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 60 11,29 грн. З метою досудового регулювання спору позивачем 03 березня 2016 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих.№ СУ/02437/4-1 (а.с. 8). Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191\~ЦК), а також статтею 38\~Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27\~Закону України "Про страхування"\~встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. У позовні заяві ПрАТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на положення ст. ст.\~993,\~1166,\~1191 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування» просило суд стягнути з відповідача 60\~112,29 грн. на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь потерпілого. Враховуючи, що між страховиком та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик здійснив на користь страхувальника страхову виплату, суд вважає, що виплачена сума страхового відшкодування підлягає стягненню з [PERSON] в порядку суброгації. Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» обгрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 60\~112,29 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved