Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 26 жовтня 2016 року Знам'янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №47. За час шлюбу з відповідачем вона народила двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але біологічним батьком [PERSON] відповідач не являється. 15 травня 2017 року [PERSON] скоїв умисне вбивство малолітнього [PERSON], і наразі у зв'язку з розглядом кримінального провадження за його обвинуваченням за п.п.2,4 ст.115 КК України утримується під вартою. За вказаних обставин позивач вважає, що їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Надала заяву, в якій підтримавши позовні вимоги у поновму обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, оскільки перебуває під вартою, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку у відповідності до ч.7 ст.130 ЦПК України, про що свідчить надіслана до суду адміністрацією місця утримання розписка останнього про отримання ним судової повістки та матеріалів справи. Письмових пояснень по суті позовних вимог, відзиву та зустрічного позову відповідач не надав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 26 жовтня 2016 року Знам'янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №47. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. (а.с.9). Згідно зі свідоцтвами про народження, за час шлюбу сторін, позивач народила двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач (а.с. 10,11). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 22 травня 2017 року свідчить про те, що малолітній [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 12). Відповідно до довідки Суботцівської сільської ради від 02 травня 2018 року позивач проживає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] (а.с. 7). Крім того, судом в тому числі в порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що відповідач [PERSON] 16 травня 2017 року затриманий у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України. Ухвалою слідчого судді від 18 травня 2017 року стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діє до цього часу. Наразі відповідач утримується під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор». Положеннями ч.2 та ч.4 ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, а саме що відповідач з 16 травня 2017 року утримується під вартою в місцях попереднього ув'язнення, а дитину [PERSON] позивач народила [INFO] та стверджує, що [PERSON] не являється біологічним батьком дитини, а також приймаючи до уваги те, що відповідач з цього приводу не висловив жодної позиції, водночас і не заперечивши зазначених обставин, суд вважає, що позивач має право на пред'явлення даного позову про розірвання шлюбу. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач письмових заперечень/відзиву проти пред'явленого позову не подав, тим самим не виявивши й зацікавленості у збереженні шлюбу, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважаючи, що шлюб існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, а тому позов належить задовольнити. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище. Ухвалою суду від 04.07.2018 року позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду цього позову. Відтак, за правилами статті 141 ЦПК України та враховуючи положення Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved