Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до Лопухівської сільської ради де третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до рішення Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 27 від 07.09.2020 р. за його заявою присвоєно поштову адресу належному йому об`єкту нерухомості - будівлі торгівлі, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , та яка надана йому у власність, площею 0,1380 га кадастровий номер 2124484400:04:004:0036 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Право постійного користування на земельну ділянку площею 0,1380 га кадастровий номер 2124484400:04:004:0036 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованих в [ADDRESS] , зареєстровано за ним, що стверджується витягом від 17.09.2020 р. № 224341841. На земельній ділянці площею 0,1380 га кадастровий номер 2124484400:04:004:0036 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованих в [ADDRESS] , мною збудовано будівлю торгівлі. Таким чином, побудований мною об`єкт нерухомого майна - будівлю торгівлі, та земельна ділянка площею 0,1380 га кадастровий номер 2124484400:04:004:0036 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованих в [ADDRESS] . Однак, право власності на зазначене нерухоме майно не встановлено, оскільки його будівництво ним було вчинено без отримання у встановленому порядку дозволу на право проведення будівельних робіт. Відповідно до ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються не земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Разом з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Оскільки земельна ділянка площею 0,1380 га кадастровий номер 2124484400:04:004:0036 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованих в [ADDRESS] , передана йому у постійне користування у встановленому законодавством порядку під уже збудоване нерухоме майно, вважає, що право власності на побудований на ній об`єкт нерухомого майна - будівлю торгівлі, може бути визнано за ним, [PERSON] у судовому порядку на підставі ч.3 ст.376 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки об`єкт нерухомого майна - будівля торгівлі, збудований ним за власний рахунок, визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно не буде порушувати прав інших осіб. Цільове призначення земельної ділянки площею 0,1380 га кадастровий номер 2124484400:04:004:0036 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованих в [ADDRESS] , повністю відповідає цільовому призначенню побудованої на ній будівлі - торгівлі. Тому просить суд визнати його, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , власником об`єкту нерухомого майна - будівлі торгівлі, загальною площею 626,2 кв.м., розташованого по [ADDRESS] України. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Представник Лопухівської сільської ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Представник третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці, яка належить позивачу на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності кадастровий номер: 2124484400:04:004:0036 від 17 вересня 2020 року площею 0.1380 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації 13.10.2020 року, загальна площа вказаного об`єкту складає 626,2 в тому числі торгова площа- 274,4 кв. м. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до п. 12 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)"№ 6 від 30.03.2012 р. у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Суду не надано жодних доказів, що будівництво будівлі торгівлі, за адресою [ADDRESS] , загальною площею 626,2 кв. м., порушує чиїсь права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , власником об`єкту нерухомого майна - будівлі торгівлі, загальною площею 626,2 кв.м., розташованого по [ADDRESS] України. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved