Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом на ? частини квартири [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] [INFO] року помер його батько [PERSON], після чого [PERSON] отримала свідоцтво про право власності від 15.03.1991 року на ? частину квартири [ADDRESS], як ? частку в спільному майні подружжя. Також позивач вказує, що він та його померла мати являються власниками по ? частині квартири [ADDRESS] відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1991 року. З метою отримання спадщини після смерті матері він звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено, оскільки його померла мати за життя не оформила своїх прав на квартиру, у зв'язку із чим право власності не виникло. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позов та викладені у ньому обставини, просили задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представником Київської міської Ради Жук І.Г. суду подані пояснення по справі з проханням провести судове засідання без участі представника відповідача та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] Спадкову справу № 125/2015 щодо майна померлої [INFO] р. [PERSON] було відкрито 10.02.2015 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON]. Позивач є сином спадкодавці [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, отже є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України (а.с. 16, 17). Заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері позивач до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори подавав 10.02.2015 р., у якій вказав, що окрім нього інших спадкоємців, передбачених законом немає, що також підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.03.1991 року виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 7Н-4963, [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], як частки в спільному майні набутому подружжям за час шлюбу (а.с. 7-7 зв.). Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1991 року виданого державним нотаріусом та зареєстрованого у реєстрі за № 7Н-4965, [PERSON] та [PERSON] успадкували після померлого [INFO] року [PERSON] в рівних частинах кожний ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 8-8 зв.). Відповідно технічного паспорту на спірну квартиру, виданого Міжрегіональним експертно-правовим центром 07.06.2017 року, квартира [ADDRESS] має загальну площу 64,6 кв.м, житлову площу - 41,10 кв.м. (а.с. 11-13). Згідно інформаційної довідки виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2015 № 4843 від 13.03.2015 року, квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Позивач з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернуся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із відповідною заявою на яку отримав відповідь від 17.07.2015 р. № 2457/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії з повідомленням про те, що у зв'язку із тим, що право власності померлої [INFO] року [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не виникло через не оформлення за життя таких прав, видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, а тому запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З урахуванням усіх наявних обставин, судом встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], при цьому право власності спадкодавцем за життя на квартиру оформлено не було. За викладених обставин, у зв'язку з наявністю свідоцтва про права власності та свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру виданих на ім'я спадкодавця [PERSON], позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яким є ? частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через не проведення державної реєстрації права власності за життя спадкодавця на зазначене нерухоме майно.

Outcome: approved