Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому просить суд зняти арешт та заборону на відчуження, які накладено на його нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця від 27.03.2014 року по виконавчому провадженню №13672670. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що є власником ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивачу стало відомо, що 07.03.2014 року відділом державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження номер 13672670, відповідно до якої було накладено арешт на ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Дана постанова була винесена через наявність у провадженні виконавчої служби виконавчого листа виданого по рішенню Чугуївського міського суду Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 23.09.1997 року і до досягнення дитиною повноліття. 20 березня 2014 року [PERSON] до ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області було подано заяву про повернення виконавчого листа без виконання, згідно п.1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, відповідач до позивача претензій майнового характеру щодо стягнення аліментів на утримання сина - не має, однак державним виконавцем не було вжито заходів щодо зняття арешту з нерухомого майна, у звязку із чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 26). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення відповідно чинного законодавства, ні відзиву не заперечень проти позову не надав (а.с. 23). Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, ані відзиву ані заперечень проти позову не надала. Враховуючи заяви учасників справи з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Позивач, [PERSON], є власником ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 02.02.1999 року Відділом житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Чугуївської міської ради №202/2 (а.с. 8). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист виданий за даним рішенням був предявлений до виконання до відділу виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. 07.03.2014 року державним виконавцем в порядку забезпечення виконання рішення суду була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 13672670, відповідно до якої було накладено арешт на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 23.05.2018 року № 124949283 (а.с. 19). 20 березня 2014 року [PERSON] до ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області було подано заяву про повернення виконавчого листа без виконання, що підтверджується постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.04.2014 року ВП №13672670 (а.с. 12). Повертаючи виконавчий документ державним виконавцем не було вжито заходів щодо зняття арешту з нерухомого майна, у звязку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Листом міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області №14.15-35/16480 від 19.06.2018 року суд повідомлено, що у відділі виконавчі документи, де боржником є [PERSON] не перебувають, згідно інформації, що міститься в спец розділі АСВП відомості про виконавчі провадження де боржником є [PERSON] відсутні (а.с. 21). На даний час позивач не може розпорядитися належною йому часткою квартири, оскільки не знято арешт нерухомого майна. Таким чином, наявність зазначеного обтяження суттєво порушує права позивача щодо розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 4\~ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1,2\~ ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Враховуючи те, що арешт на майно позивача накладався для забезпечення виконання виконавчого документа, який на теперішній час не перебуває на виконанні у Відповідача, підстав для подальшого арешту майна немає. Ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження"\~\~передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно до п 4.2.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, у випадках, передбачених частиною пятою статті 60\~Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Підставами проведення державної реєстрації прав, їх обтяжень, внесення змін у відповідні реєстри, в тому числі Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; рішення суду, що набрало законної сили.

Outcome: approved