Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення, посилаючись на те, що 30 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 280000 грн. з кінцевим терміном повернення 30 травня 2018 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки. Згідно з яким відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 52,1 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. З моменту видачі кредиту позичальник постійно порушував умови кредитного договору в частині своєчасного і повного погашення кредиту та відсотків за його користування. В зв'язку із неповерненням позики, позивач просить звернути стягнення на предмети іпотеки для задоволення забезпечених іпотекою вимог. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на квартиру, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, виселити відповідачів з даної квартири та стягнути з них судові витрати. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву де просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги не визнає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що дійсно він був поручителем в даному кредитному договорі. На даний час у вказаній квартирі прописані неповнолітні діти. Просить суд відстрочити виконання рішення про виселення на півроку за цей час буде погашена заборгованність по кредитному договору. Представник Служби у справах дітей Фастівської міської ради проти виселення неповнолітніх дітей з вказаної квартири заперечувала. Третя особа в судове засідання третя особа не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так судом встановлено, що 30 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ФОП [PERSON] укладено Кредитний договір № KIFOSMO49. Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 280000 грн. з кінцевим терміном повернення 30 травня 2018 року(п.1 Договору). Згідно п.4.1 Кредитного договору позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. П.4.3 договору у разі порушення позичальником умов кредитного договору, передбаченого п.п. 1.3,2.2.3, 2.3.3,2.4.1,4.11 позичальник зобовязаний сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. З моменту видачі кредиту позичальник постійно порушував умови кредитного договору в частині своєчасного і повного погашення кредиту та відсотків за його користування, у звязку з чим виникла заборгованість. На звернення банку з вимогами погасити заборгованість позичальник не реагував і станом на 22.11.2012 рік виникла заборгованість в сумі 676085,47 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] і [PERSON] 30.05.2008 року було укладено договір іпотеки № б/н, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за №1898 (а.с. 100-105). Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 52,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 308000 грн. Згідно п.18.8.1 Договору іпотеки та ч.1 ст.33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання боржником зобовязань за Кредитним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відпвідності ст.591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводится шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячі з умов Договору іпотеки п.п.24,29 звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено в порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомити Іпотекодавця; продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 ЗУ Про іпотеку, для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власни розсуд Іпотекодержателя і здіснити всі необхідні дії від свого імені. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як вбачається з письмової вимоги від 23.11.2013 року за № 23/11-04, відповідачів було повідомлено та попереджено, що у звязку з порушенням ФОП [PERSON] зобовязань за кредитним договором для усунення допущених порушень їм необхідно достроково сплатити заборгованість, а також виконати всі інші зобовязання за кредитним договором не пізніше ніж у 30-денний строк (тобто у строк по 23.12.2012 року включно). В разі не виконання вимоги необхідно добровільно звільнити передане в іпотеку згідно договору іпотеки житлове приміщення. Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. 31 жовтня 2013 року Фастівським міськрайонним судом винесено заочне рішення про задоволення позовних вимог, яке скасовано ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 02.02.2015 року. Справа слуханням призначена на новий розгляд. В судовому засіданні відповідач [PERSON], послався, що при укладенні кредитного договору і на даний час в квартирі, яка є предметом спору були прописані неповнолітні діти. Разом з тим, як вбачається з довідки №997 від 21.04.2015 року наданої Фастівською житлово-експлуатаційною конторою неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] були зареєстровані в [INFO] 22 жовтня 2008 року тобто після укладення договору іпотеки від 30.05.2008 року. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Частина 4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» передбачає, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Дозвіл органів опіки та піклування треба отримувати не лише перед укладанням договору іпотеки, але й перед проведенням прилюдних торгів відповідно до Закону «Про іпотеку». Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved