Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, просив cкасувати розпорядження органу приватизації № 196825 від 20 жовтня 2006 року про передачу квартири [ADDRESS] в приватну власність [PERSON]; скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане відповідачем 20 жовтня 2006 року на підставі розпорядження органу приватизації № 196825 від 20 жовтня 2006 року, яке зареєстроване і записане у реєстрову книгу за № 8-1927І. В обґрунтування позову посилався на таке. Позивач мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1995 року. Разом з ним за вказаною адресою до смерті проживала його дружина - [PERSON]. В 2006 році, з метою набуття права власності позивач разом зі своєю дружиною, у статусі наймачів житла, подали спільну заяву до органу приватизації з проханням оформити передачу займаної квартири в їх спільну часткову власність. Уповноваженим власником квартири було визначено [PERSON] Позивачу, під час звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, стало відомо, що єдиним власником квартири була визнана виключно його дружина - [PERSON]. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третьої особи в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їхньому задоволенні, з огляду на те, що позивачем вже використано право на приватизацію, з огляду на що він не мав права приймати участь у приватизації повторно. [PERSON] ухвалою суду залучено до участі у справі в якості належного співвідповідача, оскільки ця особа звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання з'явилась, позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, просила суд відмовити у їхньому задоволенні. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із заявою від 19.10.2006 року [PERSON], [PERSON] звернулися до органу приватизації, у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» заявники просили оформити та передати у спільну часткову власність квартиру під [ADDRESS] Відповідно до вказаної заяви на момент її подання у зазначеній квартирі мешкав позивач разом із своєю дружиною [PERSON] Ці обставини сторонами під час розгляду справи спростовані не були, іншим судовим рішенням наявність цих обставин не заперечена. На підставі розпорядження органу приватизації - Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради - № 196825 від 20 жовтня 2006 року про передачу у власність квартири під [ADDRESS] зазначена квартира значиться такою, що належить [PERSON] на праві приватної власності, загальна площа квартири складає 32,1 кв.м. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру під [ADDRESS] Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, вказане спірне свідоцтво про право власності було видано на ім'я [PERSON], оскільки позивач вже використав своє право на приватизацію житла. Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1994 року 316/1000 частин квартири [ADDRESS] було передано у спільну часткової власність [PERSON] та [PERSON], позивачу у цій справі. Згідно зазначеного свідоцтва 316/1000 частини квартири спільного заселення, що передано у власність вказаних осіб, складають 25,31 кв.м. загальної площі квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Таким чином, право на безоплатну приватизацію житла позивачем було використано не у повному обсязі, оскільки загальна площа приватизованої квартира була меншою за площу, яку сім'я позивача мала право отримати безоплатно у порядку приватизації житла. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. За правилом ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Як вбачається з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. За правилом ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Рішенням Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року N 15-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" встановлено, що якщо площа займаної квартири (будинку) менша санітарної норми, то громадянин України має право використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) державного житлового фонду, наймачем якої він є, або частки майна державних підприємств, земельного фонду. Отже, відмова відповідача перешкоджає реалізації права позивача стосовно приватизації спірної квартири, а доводи відповідача щодо підстав для відмови в задоволенні заяви позивача сприймаються судом як такі, що не є суттєвими та суперечать чинному законодавству, оскільки відсутність механізму реалізації права не може слугувати підставою для обмеження громадянина в цьому праві. Право людини на житло є загальновизнаним. Згідно з Конституцією України це право, як і інші конституційні права, є невідчужуваним, непорушним і рівним для всіх без будь-яких обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими. Воно не може бути скасоване і обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України. У розумінні зазначених норм закону цей суд є зв'язаним правовою позицією, висловленою Конституційним Судом України, що є обов'язковим під час розгляду цієї справи, вирішення спору та постановлення цього рішення. Позивач, взявши участь у приватизації житла згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1994 року - 16/1000 частин квартири [ADDRESS], не повною мірою реалізував та використав своє право на отримання у власність житла в порядку приватизації, оскільки площа частини квартири, переданої її мешканцям у власність складає 25,31 кв.м. загальної площі на дві особи. Останнє не відповідає положенню ч. 1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» щодо належної санітарної норми - в 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю, - що мали бути передані позивачу по цій справі в результаті використання у повному обсязі свого права, визначеного законом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved