Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 12 жовтня 1996 року актовий запис про шлюб № 264 складений другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що відносини погіршилися та налагодити сторони їх не змогли, втратили почуття любові та взаємоповаги, довіри одне до одного, понад два роки не підтримують сторони шлюбних відносин. Позивач позов підтримав, просив справу слухати у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явився, надала заяву про визнання позову, просила справу слухати у її відсутність. Судом встановлено , що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб . Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного , враховуючи , що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем , збереження даного шлюбу суперечить його інтересам оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги , що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб , не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо один від одного, перестали вести спільне господарство , спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння. Виходячи з наведеного , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обгрунтованність позовних вимог підтверджується: копією паспорту позивача; копією свідоцтва про шлюб . За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104-105, 110 СК України,

Outcome: approved