Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на обґрунтування якого вказав, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, матеріально її не утримує, її життям не цікавиться, зловживає спиртними напоями, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO], призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], стягнути з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду з'явився позов визнав в повному обсязі прохав його задовольнити.. Третя особа - [PERSON] у судове засідання з'явилася просила суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі та призначити її опікуном над малолітнім [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, третю особу, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Статтею 150 СК України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) батьки зобов'язані поважати дитину; 5) передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; 6) забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7) забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Частиною 1 статті 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, зокрема: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. В частинах 2-4 цієї статті вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11 жовтня 2012 року мати малолітнього [PERSON] [PERSON] померла [INFO] Згідно копії витягу з протоколу №12 засідання районної комісії з питань захисту прав дитини від 04 грудня 2015 року, [PERSON], [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.8)., Згідно копії витягу з протоколу №6 засідання районної комісії з питань захисту прав дитини від 17 травня 2016 року вирішено клопотати перед Сватівським районним судом про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських прав (а.с.26). Згідно копії наказу №99 Сватівської РДА почату соціальний супровід родини [PERSON] (а.с.27). Згідно копії постанови Сватівського районного суду від 14 липня 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с.29). Згідно копії доповідної директора Сватівської ЗОШ №8 батько [PERSON] іноді цікавиться життям сина, зі слів бабусі [PERSON] її син [PERSON] зловживає спиртними напоями (а.с.32). Згідно копії доповідної фахівця з соціальної роботи Сватівського РЦСССДМ з [PERSON] неодноразово були проведені профілактичні бесіди з приводу зловживання спиртними напоями (а.с.35). Згідно копії витягу з протоколу №10 засідання районної комісії з питань захисту прав дитини від 27 вересня 2016 року вирішено клопотати перед Сватівським районним судом про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських прав (а.с.38). Згідно копії висновку Сватівської РДА Служби у справах дітей від 21 жовтня 2016 року, був зроблений висновок про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 34). Згідно Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей та їх матері, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку, [PERSON], [INFO], можливо та доцільно призначити опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO] (а.с. 41). Суд, вважає за доцільне задовольнити вимоги позивача і в частині призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], так як у судовому засіданні встановлено. що малолітній [PERSON] позбавлений батьківського піклування, у зв'язку з чим має потребу на становлення над ним опіки, [PERSON] є повнолітньою дієздатною особою, бабусею [PERSON], має власний будинок, позитивно характеризується, за станом здоров'я може бути опікуном. Також, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1-2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки у суду відсутні відомості про дохід відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з нього на користь його сина [PERSON] аліментів саме у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України, ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» суд виходить із заявлених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судовий збір в розмірі 551грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за позовні вимоги майнового характеру та судовий збір в розмірі 551грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за позовні вимоги немайнового характеру. На підставі ст. 150-151, 164-165, 169, 181-184 СК України, ст. 60 ЦК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved