Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеними позовними вимогами, в обґрунтування яких зазначала ,що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2005 року квартира [ADDRESS] належить їй, її батькам та доньці. У 2008 році у спірній квартирі зареєстрований її ,на теперішній час , колишній чоловік [PERSON]. З 2010 року вони разом не проживають відповідач мешкає за іншою адресою і з 2010 року у зазначеній квартирі не проживає. Відповідач житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, тягар по сплаті комунальних послуг покладено на її родину. Останні п,ять років відповідач не проживає у зв,язку із чим просила визнати його таким, що втратив право н користування вказаною квартирою,це необхідно для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судове засідання не з,явився, про виклик у судове засідання повідомлявся через засоби масової інформації газету «Слобідський край», у судове засідання не з,явився, заяв про відкладення справи розглядом або розгляд справи за його відсутності суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими,що підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про власності на житло від 24 січня 2005 року. Право власності у відповідача на вказане житло відсутнє. Відповідач, згідно даних які надійшли з адресно -довідкового підрозділу територіального органу ДМС України у Харківській області, з 27.05.2008 року зареєстрований за вказаною адресою ( а.с.22). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що приблизно з квітня 2010 відповідач за вказаною адресою не проживає. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає в квартирі з 2010 року, витрат по утриманню квартири та сплати комунальних послуг не несе, його особистих речей в будинку немає, він мешкає за іншою адресою, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивачки, як власника житла. В судове засідання відповідач не з'явився, іншого не довів, тому суд вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням у квартирі. За змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved