Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2004 по 2009 рік перебувала у шлюбі з відповідачем, після розірвання шлюбу підтримувала з ним фактичні шлюбні відносини. Під час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка перебуває на її утриманні. Після припинення сімейних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, в поясненнях послалася на обставини, викладені в поданій до суду позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вважає розмір аліментів, визначений позивачем, завеликим. Він має інших утриманців, сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі не спроможний. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. За ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. В судовому засіданні встановлено, що сторони являються батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 01 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області. На підставі положень ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними, або за рішенням суду. Згоди щодо утримання дочки сторонами не досягнуто. В даний час їх дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 193, виданою 08 квітня 2015 року виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області. Оскільки обов'язки по утриманню дитини батьки несуть спільно, то з відповідача, який являється працездатним, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує ті обставини, що батько дитини працює, має дохід у виді постійного заробітку та має на утриманні інших дітей. Встановлено, що з відповідача за судовими рішеннями стягнуто аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджені довідкою СТОВ «Зоря» № 94 від 08.05.2015, виконавчим листом Богуславського районного суду Київської області у справі № 2-831/2009, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 44165773 від 25.07.2014. Інших обставин, передбачених ст. 182 Сімейного Кодексу України, які мають істотне значення та повинні братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів, відповідач не вказав. З урахуванням вказаних обставин, факту наявності у відповідача трьох дітей та на утриманні двох інших дітей, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, а це не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Це право виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача. Із заробітної плати відповідача здійснюються відрахування на утримання двох дітей та підлягають стягненню аліменти на утримання дочки [PERSON]. Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини до досянення донькою [PERSON] трирічного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 80, 84, 141, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved