Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за договором споживчого кредиту, посилаючись на те, що 19 червня 2014 року [PERSON] уклав кредитний договір (пенсійний) ПС № 388, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 14000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 червня 2017 року. Крім цього відповідно до вимог п. 4.2 вищезазначеного договору відповідач по справі зобовязалася до повного погашення заборгованості по кредиту проводити погашення заборгованості з рахунку у Барвінківському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім цього 19.06.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 388/03. Згідно умов договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з позичальником за повернення суми кредиту. Так, відповідачі в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобовязання щодо сплати заборгованості по кредиту належним чином не виконували, в звязку з чим за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1647 гривень 64 копійки. Тому просить стягнути з відповідачів по справі солідарно суму вищезазначеної заборгованості по кредиту. Крім цього просить достроково стягнути солідарно з відповідачів по справі суму залишку по кредиту у розмірі 8705 гривень 34 копійки. Також просить стягнути солідарно з відповідачів по справі заборгованість по відсотках за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 2411 гривень 52 копійки та сплачений при подачі до суду судовий збір у розмірі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього просив в разі неявки в судове засідання відповідачів по справі ухвалити заочне рішення у справі. Наслідки ухвалення заочного рішення йому відомі та зрозумілі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчить довідки про доставку sms-повідомлення про отримання судової повістки про їх виклик до суду та зворотні поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом зясовано, що 19 червня 2014 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД3 № 388, згідно якого Кредитор надав Позичальнику кредит для споживчих потреб у загальній сумі 14000 гривень, під 54 % річних, загальним строком на 36 місяців, з обовязком погасити кредит до 19 червня 2017 року. У відповідності до п. 3.3. зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора (КС "ЛВК") до кінця строку дії договору, а відсотки за користуванням кредиту сплачують шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок КС «ЛВК» не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, однак Позичальником дані пункти договору не виконуються. Крім цього згідно п. 4.2 зазначеного вище Кредитного договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобовязується отримувати пенсію у Барвінківському відділенні АТ «Ощадбанк». В звязку з чим відповідач [PERSON] 19.06.2014 року уклав з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанк» договір про надання банківських послуг, на списання на користь позивача щомісячних траншів по кредиту протягом 36 місяців по 800 гривень, але відповідач дану домовленість порушив. 19 червня 2014 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір поруки № 388/03. У відповідності до даного договору Поручитель [PERSON] зобов'язувалася відповідати перед Кредитором - КС «ЛВК» за виконання зобов'язань Позичальником [PERSON] за договором № ПД3 № 388 від 19 червня 2014 року в повному обсязі зобов'язань за цим договором та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки, судових витрат, тощо. У відповідності до п.п. 2.1. вищезазначеного Договору поруки у разі невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором на рівні з Боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту та поруки, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ст. 554 ЦК України). Отже, відповідачі зобов'язані виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору та договорів поруки, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. В порушення умов кредитного договору боржники взяті на себе зобовязання належним чином не виконували, в звязку з чим виникла прострочена сума боргу за кредитом за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 1647 гривень 64 копійки та заборгованість по відсотках за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 2411 гривень 52 копійки. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, то згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязань. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що Банк навів докази в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Разом з тим вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат суд знаходить безпідставними, оскільки судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України, яка солідарного стягнення судових витрат не передбачає.

Outcome: approved