Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання надати позачергово благоустроєне житло та ордер на заселення жилої площі. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що Указом Президента України «Про призначення суддів» від 03 квітня 2005 року № 608/2005 його було призначено на посаду судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області, а наказом виконуючого обовязки голови суду від 11 квітня 2005 року № 43 зараховано до складу цього суду. У звязку з цим, він переїхав з міста Миколаєва до селища міського типу Березнегувате Миколаївської області на постійне місце проживання та звернувся з відповідною заявою до органу місцевого самоврядування про необхідність поліпшення житлових умов. Рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 27 вересня 2006 року за № 65 його (позивача) було взято на квартирний облік для одержання позачергового житла з правом його отримання через шість місяців, загальною площею не менше 94 кв. м. Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 21 жовтня 2010 року № 2635-VІ його (позивача) обрано на посаду суді Березнегуватського районного суду Миколаївської області безстроково, а наказом виконуючого обовязки голови суду від 22 жовтня 2010 року № 20/ос продовжено його повноваження судді суду, де він, окрім того, обраний головою. Однак, Березнегуватська селищна рада дотепер не забезпечила його житлом, посилаючись на відсутність коштів. На думку позивача питання про забезпечення житлом судді повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, які були чинними на час його обрання суддею. Посилаючись на зміст частини сьомої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), Порядок забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2005 року № 707, (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) та правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року (справа № 6-157цс14), позивач зазначає, що невиконання виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради свого обовязку по забезпеченню житлом порушує його право на житло, приватне та сімейне життя, а тому просив суд зобовязати виконавчий комітет Березнегуватської селищної ради Миколаївської області позачергово надати йому благоустроєне житло у вигляді окремої квартири або будинку в селищі міського типу Березнегувате Миколаївської області в межах норми житлової площі, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам та видати ордер на заселення жилої площі. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову заперечують посилаючись на те, що бюджетом селищної ради не передбачено видатків для придбання такого житла,, на теперішній час законодавчо не закріплений механізм реалізації права судді на забезпечення службовим житлом та покладенням обовязку, щодо забезпечення належних умов діяльності судів загальної юрисдикції на Державну судову адміністрацію України (відповідно до п.2 ч.1 ст.146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Дослідивши матеріали справи (копію Указу Президента України «Про призначення суддів» від 03 квітня 2005 року № 608/2005, копію наказу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11.04.2005 року за №43, копію рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 27.09.2006 року за №65, копію Постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 21 жовтня 2010 року № 2635-VІ, копію наказу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22.10.2010 року за №20/ос, копію посвідчення голови Березнегуватського районного суду Миколаївської області [PERSON], лист [PERSON] від 23.02.2015 року на імя голови Березнегуватської селищної ради Миколаївської області, повідомлення Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 25.02.2016 року), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав: - із змісту правової позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року (справа № 6-157цс14), слід, що питання про забезпечення житлом судді повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, які були чинними на час обрання його суддею. За змістом частини сьомої статті 44 Закону України «Про статус суддів», (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. Відповідно до Порядку забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2005 року № 707, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, суддям, які відповідно до житлового законодавства перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, надають окрему квартиру або будинок місцеві органи виконавчої влади не пізніше ніж через шість місяців після їх обрання на посаду: - в судовому засіданні встановлено, що дійсно Указом Президента України «Про призначення суддів» від 03 квітня 2005 року № 608/2005 позивача було призначено на посаду судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області та згідно наказу№43, виконуючого обовязки голови суду, від 11 квітня 2005 року, вважається таким, що приступив до виконання обовязків судді відповідного суду з 11.04.2005 року, - в звязку з призначенням суддею Березнегуватського районного суду Миколаївської області позивач переїхав проживати з міста Миколаєва до селища міського типу Березнегувате Миколаївської області на постійне місце проживання та звернувся з заявою до органу місцевого самоврядування про необхідність поліпшення житлових умов, - рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 27 вересня 2006 року за № 65 позивача було поставлено на позачерговий облік для одержання житла. Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 21 жовтня 2010 року № 2635-VІ позивача обрано на посаду суді Березнегуватського районного суду Миколаївської області безстроково та наказом виконуючого обовязки голови суду від 22 жовтня 2010 року за № 20/ос продовжено його повноваження судді на термін, передбачений ст.ст. 126, 128 Конституції України. З часу постановлення на позачерговий облік для одержання житла (з 27 вересня 2006 року) до теперішнього часу (14 червня 2016 року, час розгляду позовних вимог позивача по суті), тобто майже десять років, Березнегуватська селищна рада не забезпечила позивача житлом. Сукупність досліджених судом доказів, свідчить про порушення житлових прав позивача, яке має триваючий характер, суперечить вимогам статті 48 Конституції України, та достатність підстав для задоволення його позову. Доводи сторони відповідача стосовно відсутності видатків для придбання житла та відсутності механізму реалізації права судді на забезпечення службовим житлом, суд оцінює критично, оскільки наведені обставини не є перешкодою для реалізації громадянами своїх конституційних прав, а посилання стосовно покладення обовязку, щодо забезпечення належних умов діяльності судів загальної юрисдикції на Державну судову адміністрацію України, є безпідставними, виходячи з вищенаведених нормативних актів, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин та згідно яких обовязок надання окремої квартири або будинку покладався саме на місцеві органи виконавчої влади. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved