Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.04.2007 р. між ЗАТ«Альфа-Банк», правонаступник якого ПАТ«Альфа-Банк», було укладено кредитний договір № 490038492 з [PERSON] якому надано грошові кошти у розмірі 10 749,06 дол. США строком до 26.04.2013 р. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12 % річних. Кредит надавався відповідачу на купівлю транспортного засобу марки CHEVROLET, модель AVEO, 2007 р. в., згідно з договором купівлі - продажу транспортного засобу №351 від 09.01.2013 року, укладеним з ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс». В якості забезпечення кредитного договору між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 26.04.2007 року було укладено договір поруки № 490038492-П, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 490038492 від 26.04.2007 р. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та виниклою заборгованістю ПАТ «Альфа-Банк» просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 83 930,71 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2007 р. між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступник якого ПАТ «Альфа-Банк», було укладено кредитний договір № 490038492 з [PERSON] якому надано грошові кошти у розмірі 10 749,05 дол. США строком до 26.0.2013 р. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12 % річних. Відповідно до внесених 22.05.2009 року змін до кредитного договору, [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 1.1 даного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 10 749 дол. США, зі сплатою 12 % процентів річних, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань 26 квітня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 490038492-П, згідно п.2.1 вказаного договору, поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Відповідно до внесених змін договору поруки від 24.09.2010 року, кінцевим терміном повернення кредитних коштів за основним договором є 26 квітня 2017 року. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 554 у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачці кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим, станом на 26.04.2015 року у відповідачів перед позивачем виникла солідарна заборгованість в сумі 83 930,71 грн., з них: заборгованість за кредитом - 75 091,88 грн.; заборгованість за відсотками 3 511,48 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 5 327,35 грн. Як вбачається з наданих документів, останній платіж за договором відповідачем здійснювався 26.02.2015 р. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає закону та умовам договору. Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явились та доказів на спростування доказів позивача не надали, тому суд виходить із наданих позивачем документів. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ "Альфа-Банк" витрати по оплаті судового збору в розмірі 839,0 грн., по 419,50 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved