Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, виділення часток у спільній сумісній власності. Посилалися на те, що 28.05.2008 року Чернівецькою міською радою було видано державний акт на праві власності на земельну ділянку площею, 0,0626 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою м.Чернівці вул. Кіцманська, 20. Відповідно до вказаного державного акту співвласниками земельної ділянки вказані [PERSON] та [PERSON]. 11.11.2009 року [PERSON] померла. Спадкоємцями померлої за законом є [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Позивачі отримали у визначеному законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на 47/200 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Кіцманській, 20 м.Чернівці - кожний. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді частки у праві власності на земельну ділянку, що по вул. Кіцманській, 20 м. Чернівці нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що не було визначено частки спадкодавця у праві спільної власності на майно. Просили визначити, що розмір часток земельної ділянки за кадастровим номером 7310136600:31:002:0207, площею 0,0626 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Кіцманській, 20 м.Чернівці становить 47/200 [PERSON]; 47/200 [PERSON] та 53/100 [PERSON]. Також просили визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме по 47/200 часток земельної ділянки за кадастровим номером 7310136600:31:002:0207, площею 0,0626 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Кіцманській, 20 м.Чернівці у кожного. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку просили припинити. Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав. Не заперечував проти розгляду справи у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0626 га, кадастровий номер 7310136600:31:002:0207, що розташована за адресою м. Чернівці вул. Кіцманська, 20, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №339820, належала на праві спільної сумісної власності співвласникам: [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Частки співвласників у майні визначені не були. [PERSON] та [PERSON] були співвласниками будинку №20, що по вул.Кіцманській м. Чернівці. 11.11.2009 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Спадкоємцями майна померлої за законом стали: [PERSON] та [PERSON]. Останні отримали у визначеному законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на 47/200 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Кіцманській, 20 м.Чернівці - кожний. У подальшому, 11.02.2017 року [PERSON] помер (а.с.9). Його єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с.12). У відповідності до ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] спадкує за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові. Як було встановлено судом, позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді частки у праві власності на земельну ділянку, що по вул. Кіцманській, 20 м.Чернівці нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що не було визначено частки спадкодавця у праві спільної власності на майно (а.с.13). Частки співвласників у майні визначені не були. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або законом( ст.1217 ЦК України). У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Предметом спору\~у даній\~справі є\~земельна ділянка\~по вул.\~Кіцманській,\~20\~у м.Чернівці,\~з цільовим\~призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пленум Верховного\~Суду України\~у п.\~21\~постанови №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» розяснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Враховуючи, що частка спадкодавця у будинковолодінні складає 47/100, то відповідно до наведених вище норм права позивачі мають право на визначення за ними права по 47/200 часток спірної земельної ділянки. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємців відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачем не порушує її прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved