Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 10324,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2016 між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-7676506, відносно автомобіля «Шевроле», д.н.з. « [NUMBER] ». 01.09.2016 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н.з. « [NUMBER] », у м. Києві на вул. Січових Стрільців допустила зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. « [NUMBER] », внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2016 по справі №761/32098/16-а, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Потерпіла сторона звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та в подальшому ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано страхове відшкодування в розмірі 32487,98 грн. На момент вчинення ДТП, автомобіль відповідача був застрахований в ТДВ «СК «Альфа Гарант» за полісом №АЕ6778661, у зв`язку з чим позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа Гарант» з претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ТДВ «СК «Альфа Гарант» виплатила страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 22163,70 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 10324,18 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.06.2019 справу за вказаним позовом направлено за підсудністю до Печерського районного суду. Ухвалою суду від 23.09.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 01.09.2016, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з. « [NUMBER] », у м. Києві на вул. Січових Стрільців допустила зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2016 по справі №761/32098/16-а, [PERSON] визнано виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП, автомобіль марки «Шевроле», д.н.з. « [NUMBER] » було застраховано в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-7676506, укладеного 10.08.2016 між позивачем та ПрАТ «ПРОСТО-Страхування». Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила страхувальнику страхове відшкодування в сумі 32487,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР050703 від 14.09.2016. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП, була застраховано в ТДВ «СК «Альфа Гарант» згідно полісу №АЕ6778661. 19.10.2016 позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа Гарант» з заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) №160000079350. ТДВ «СК «Альфа Гарант» виплатила страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 22163,70 грн. 09.10.2018 позивач звернувся до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 10324,28 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до абз. « в » п. 1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди зa його участю самовільно залишив місце пригоди...». Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі і право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Станом на день подачі позовної заяви, відповідач, завдану матеріальну шкоду сплатити відмовляється. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відмовляється, а тому остання підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved