Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, після вивчення документів, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не зможе, оскільки правовстановлюючий документ, у зв'язку з припиненням існування колгоспного двору, оформлений не відповідно до чинного законодавства, а тому звертається до суду для вирішення даного питання. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву в якій позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 1990 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Оситнязької сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області видано свідоцтво про право власності на будівлю згідно якого житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS], який належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується архівною довідкою ОКП КООБТІ № 50056, виданою 11.10.2018 року та дублікатом зазначеного свідоцтва виданого 08 жовтня 2018 року в.о. старости Оситнязького старостинського округу. На час видачі вказаного свідоцтва її мати - [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER], виданим 04 лютого 1970 року Оситнязьким бюро ЗАГС Кіровоградського району Кіровоградської області. Згідно довідки (витягу з погосподарської книги) від 08 жовтня 2018 року за даними погосподарського обліку, станом на 15 квітня 1991 року в будинку були зареєстровані: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16 лютого 2018 року виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 10. Позивач, як спадкоємець за заповітом та першої черги за законом, у відповідності до ст. 1217, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1223, 1261 ч. 1 ст. 1268, ч.ч. 1-2 ст 1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори. Окрім неї є ще спадкоємці першої черги за законом - це чоловік спадкодавиці [PERSON] та їх син [PERSON], але вони від спадщини відмовилися на користь позивача. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1058/02-31 від 23 жовтня 2018 року встановлено, що державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки позивачем був наданий нотаріусу документ, що посвідчує право на колгоспний двір, тоді як діючим законодавством такий об'єкт спадкового майна відсутній і водночас у позивача немає правовстановлюючого документа на житловий будинок. За таких обставин нотаріус дійшла висновку, що свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок не може бути видане, оскільки житловий будинок обліковується за колгоспним двором головою якого є [PERSON]. Відповідно до спадкової справи № 49/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] Кіровоградської районною днк 24.04.2018 року на підставі заяви № 140 [PERSON] було заведено спадкову справу № 49/2018 та 23.10.2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. № 2-525 [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 6,7300 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області. Чоловік спадкодавця - [PERSON], [INFO], від обов'язкової частки у спадщині та від спадщини відмовився на користь [PERSON]. Син спадкодавця - [PERSON], [INFO], відмовився від спадщини на користь дочки спадкодавця - [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Згідно висновку про вартість майна вартість спадкового житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами складає 56400,00 гривень, відповідно вартість 1/3 його частки, на яку претендує позивач складає 18800,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Крім цього, на підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого був чоловік померлої [PERSON], належить будинок, розташований по [ADDRESS] не відповідає чинному законодавству. Таким чином, суд приходить до висновку, що інші колишній члени колгоспного двору не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах, тобто житловий будинок має успадкувати позивач, як спадкоємець, що прийняв спадщину. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування, слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного ст.ст. 15, 16, 328, 380, 382, 392, 1218 ЦК України,

Outcome: approved