Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить встановити факт, що має юридичне значення, того, що він - [PERSON] , [INFO] , є дядьком [PERSON] , який помер [INFO] , та визначити додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.1-4). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] його племінник, якому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.05.1987 року, зареєстрований у Нікопольському МБТІ за реєстровим номером №92-148. [INFO] його племінник помер. За життя [PERSON] заповіту не залишив, після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. Вказав, що [PERSON] не був одружений, дітей не мав. Мати [PERSON] померла в 2009 році. Спадкоємців другої черги немає. Позивач є рідним дядьком померлого та спадкоємцем третьої черги. Інших спадкоємців немає. Він доглядає за спадковим будинком. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, проте довгий час не міг знайти оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Після того, як знайшов правовстановлюючий документ на будинок він повторно звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з оригіналом документів та подав заяву про прийняття спадщини після смерті племінника. Проте 28.08.2018 року йому було надано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій в зв`язку з пропущенням строку на подачу заяви на прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та племінником, та рекомендовано звернутися до суду з позовом. Вважає, що факт родинних відносин між ним та племінником [PERSON] підтверджується наявними документами, спадщину після його смерті він прийняв шляхом проживання у спадковому будинку, строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано у провадження судді Тихомирова І.В. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у провадження судді Рибакової В.В. на підставі звільнення з посади судді [PERSON] рішенням Вищої ради правосуддя №1817/0/15-19 від 09.07.2019 року. Ухвалою судді від 27.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.37,38). Ухвалою суду від 24.10.2019 року (а.с.48,49) задоволено заяву представника позивача - адвоката Мороз Наталії Миколаївни про виклик свідків. Ухвалою суду від 24.10.2019 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.50). Представник позивача - адвокат Мороз Н.М. в судовому засіданні викладені в позові обставини та позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач з позовом ознайомлений. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача [PERSON] від 24.09.29019 року про розгляд справи без участі відповідача, просила прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с.40,41). Вислухавши представника позивача, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого мана. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено наступне. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Федорівка, Пологівського району Запорізької області (а.с.18). Згідно архівного витягу з актового запису від 18.10.1939 року №123 про народження [PERSON] (так у документі) з книги реєстрації актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Федорівській сільраді Пологівського району Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] , в графі відомості про батьків зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16,16-на звороті). Згідно архівного витягу з актового запису від 21.05.1936 року №37 про народження [PERSON] (так у документі) з книги реєстрації актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Власівській (з1938 року Федорівській) сільраді Чубарівського району Дніпропетровської області (нині Пологівського району Запорізької області) [PERSON] народилася [INFO] , в графі відомості про батьків зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17,17-на звороті). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 125,133,135 Сімейного кодексу України № 00021702409 від 18.12.2018 року (а.с.15,15-на звороті), [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька - відсутні, матір`ю вказано - [PERSON] , державна реєстрацію проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00021613130 від 06.12.2018 року (а.с.14), 23.07.1970 року за актовим записом №749 було зареєстровано шлюб [PERSON] , прізвище після держаної реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради №568 від 27.09.2006 року (а.с.13) [PERSON] було призначено опікуном над племінником [PERSON] . У вказаному рішенні зазначено, що [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , має хронічне психічне захворювання, є інвалідом другої групи; рішенням Нікопольського міського суду від 24.04.1986 року його визнано недієздатним; рішенням виконкому Нікопольської міської ради №162 йому було призначено опікуна матір [PERSON] , яка за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна. З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.05.1987 року, виданому на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 154 від 10.04.1987 року, зареєстрованого у Нікопольському МБТІ за реєстровим номером №92-148 (а.с.7,7-на звороті) вбачається, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Як вбачається з домової книги на будинок [ADDRESS] (а.с.8-10) у вказаному будинку значилися зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на зазначений вище житловий будинок. Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на запит суду направлено копію спадкової справи №320/2018 після смерті [PERSON] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та інформаційні довідки (а.с.26,27,28,29-34). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55858900 від 15.04.2019 (а.с.27), після смерті [INFO] [PERSON] Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 320/2018. Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53101873 від 28.08.2018 року (а.с.32-на звороті). Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55858931 від 15.04.2019 (а.с.28), інформація щодо заповіту/спадкового договору [PERSON] відсутня. З копії спадкової спадкової справи вбачається, що 28.08.2018 року о 14-55 год. до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Вказав, що на день його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яке він прийняв, інших спадкоємців, передбачених законом у спадкодавця немає (а.с.30). Згідно довідки № 364 від 25.08.2018 року (а.с.33), померлий [PERSON] станом на [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 28.08.2018 року Державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальков Є.В. своєю поставною відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням ним встановленого законом строку для прийняття спадщини та не наданням документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та [PERSON] (а.с.33 - на звороті). Судом інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в строк передбачений ст. 1270 ЦК України не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що тривалий час не міг знайти оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Також позивачем не надано нотаріусу документів на підтвердження родинних відносин із спадкодавцем. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] позивачу потрібно для прийняття спадщини. Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] кожний окремо, підтвердили, що позивач [PERSON] та мати померлого [PERSON] - [PERSON] є рідними сестрою та братом, що померлий [PERSON] дійсно є племінником позивача [PERSON] , що позивач все життя опікувався сестрою та племінником. Пояснили, що це їм достовірно відомо, так як свідок [PERSON] є сусідкою померлого [PERSON] , а свідок [PERSON] є сином позивача та двоюрідним братом померлого, добре знали померлого за життя. Факт того, що [PERSON] є дядьком [PERSON] підтверджується також матеріалами справи. Відповідно до архівного витягу з актового запису від 21.05.1936 року №37 про народження [PERSON] та архівного витягу з актового запису від 18.10.1939 року №123 про народження [PERSON] в графі відомості про батьків зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.16,16-на звороті,17,17-на звороті). Суд вважає написання прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » замість « [PERSON] » сталося через неправильний переклад з російської мови на українську. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 125,133,135 Сімейного кодексу України № 00021702409 від 18.12.2018 року (а.с.15,15-на звороті), державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька - відсутні, матір`ю вказано - [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу 23.07.1970 року за актовим записом №749 було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради №568 від 27.09.2006 року (а.с.13), було призначено громадянина [PERSON] опікуном над племінником [PERSON] . Дослідивши всі докази у сукупності, у суду не виникає сумніву в тому, що [PERSON] , [INFO] , є дядьком [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи вище викладене, беручі до уваги обставини справи, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дядьком [PERSON] , який помер [INFO] родинних, а тому вимоги позову щодо встановлення цього факту підлягають задоволенню. Також суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин через те, що не міг знайти оригінал правовстановлюючого документу, а тому підлягають задоволенню і вимоги позову щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved