Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила, з урахуванням уточнення позовних вимог від 09.10.2018, визнати виконавчий напис №23063, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] від 01.12.2017 щодо стягнення боргу за кредитним договором від 22.05.2008, який було укладено між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь стягнути понесені нею судові витрати по справі у сумі 704,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 01 грудня 2017 приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис №23063 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», б/н від 22 травня 2008 в сумі 108\~725 грн. 12 коп., який перебуває на виконанні у Горішньоплавнівському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області. Посилається на те, що нотаріус, вчиняючи вказаний напис не пересвідчився у безспірності заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за відповідним договором. Позивач не визнає наявність зазначеної вище заборгованості, тому звернулась до суду із відповідним позовом. Представник позивача у судовому засіданні в повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення. Відповідач повідомлений належним чином до зали суду свого представника не направив, правом надання відзиву на позов та відповідних доказів не скористався, тому справу розглянуто в заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи, дослідивши приєднані до справи письмові докази у їх сукупності, встановив наступне. 22.05.2008 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір із встановленням кредитного ліміту у сумі 6\~000 грн., строком на 3 роки з відсотковою ставкою у розмірі 2,5% на місяць (а.с.8). 10.04.2015 рішенням третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 13\~832 грн. 71 коп. (а.с.47). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 01.12.2017 було здійснено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 22.05.2008, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у сумі 108\~725 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 6 370 грн. 13 коп., заборгованості за відсотками 92 548 грн. 40 коп., з пені та комісії 4\~153 грн. 01 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (відсоток від суми заборгованості) 5\~153 грн. 58 коп. та стягнути з останньої витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису у сумі 1\~800 грн. (а.с.9). Строк, за який проводиться стягнення зазначений з 22.05.2008 по 30.09.2017. 23.06.2017 позивач [PERSON] змінила своє прізвище на «Бєляєва», що підтверджується відповідним свідоцтвом про зміну імені серії І-КЕ №007565 (а.с.7). Згідно постанови від 20.02.2018 старшим державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №НМХ 613190, виданого 01.12.2017 (а.с.16) про стягнення боргу з [PERSON] у сумі 110\~525 грн. 12 коп. Відповідно до ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України\~визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~2 вересня 1993 року №3425-XII (далі за текстом Закон №3425-XII) та іншими актами законодавства України, зокрема, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджений\~наказом Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі за текстом Порядок №296/5)та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі\~ст.87 Закону №3425-XII\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону №3425-XII\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку №296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (п.п.2.2 п.2 Глави 16 розділу II Порядку №296/5),\~ст.50 Закону №3425-XII\~ передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З вищенаведених норм вбачається наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Необхідно враховувати, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону №3425-XII\~). При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону №3425-XII\~\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У зв'язку з наведеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону №3425-XII\~\~у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, рішенням третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 10.04.2015 (а.с.47) позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 28.02.2015 у сумі 13\~832 грн. 71 коп. Натомість, як вбачається з оспорюваного виконавчого напису стягнення здійснюється за період з 22.05.2008 по 30.09.2017, а відповідачем у свою чергу не надано суду доказів, чи враховувалася стягнена сума заборгованості при зверненні до нотаріуса за виконавчим написом. Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, до нього включено окрім заборгованості також штраф та пеню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Проте, відповідно до п.6.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Однак, за умовами кредитного договору (а.с.8), не передбачено нарахування будь-якої неустойки (штрафу, пені). А за умовами та правилами надання банківський послуг (а.с.53-54), які у свою чергу не підписані позивачем, вбачається, що останній при порушення строків платежів зобовязаний заплатити банку штраф 500 грн. + 5% саме від суми позову, оскільки саме предявлення позовної заяви передбачає наявність спору. Натомість виконавчий напис видається лише при відсутності такого. Також умовами та правилами надання банківський послуг не передбачено стягнення з позичальника пені, проте суму останньої стягнуто за виконавчим написом нотаріуса. За приписами п.1 ч.2\~ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено строк позовної давності в 1 рік. Разом з тим, як вбачається з додатків доданих до спірного виконавчого напису, пеню стягнуто більше ніж за один рік її виникнення. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми\~ст.88 Закону України «Про нотаріат». Суд констатує той факт, що у порушення вимог\~ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (постанова КМУ від 29.06.1999 р. № 1172) та п.3.1. п.3.5 глави 16 розділу 11\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не звернув увагу на вказане при вчинені виконавчого напису і належним чином не перевірив безспірності вимог. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За вищевказаних таких підстав, суд приходить до висновку про відсутність безспірної заборгованості стягнутої за виконавчим написом від 01.12.2017\~№23063з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Також суд\~наголошує,\~що відповідно\~до Постанови\~КМ України\~"Про\~затвердження переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" для одержання виконавчого напису подаються документи, зокрема засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Натомість відповідачем\~не надано\~суду доказів\~щодо направлення\~[PERSON]\~письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання. Згідно з ст.12\~та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що належать до задоволення шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №23063, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 108 725 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором від 22.05.2008 таким, що не підлягає виконанню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved