Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, вказавши, що 11.06.2011 року о 23:00 год., перебуваючи за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Музиківка, вул.40 років Перемоги, буд.41 [PERSON] перевищуючи межі необхідної оборони, умисно виконав постріли із револьверу Safari-3 моделі РФ 430 в напрямку [PERSON], влучивши останньому в ліву половину грудної клітини, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кулевого сліпого проникаючого поранення лівої половини грудної клітини із пошкодженням нижньої долі лівої легені, котрі згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, після чого, наблизившись, умисно наніс лежачому на землі [PERSON] удари кулаками обох рук по голові, чим спричинив йому тілесні ушкодження вигляді струсу головного мозку, крововиливу в мякі тканини голови, забійних ран голови, крововиливів обличчя, котрі згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя За даним фактом органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013230080001639 від 08.08.2013 року за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, але у звязку з закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України у вказаному кримінальному провадженні ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 22.12.2014 року провадження по справі було закрито та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності та цивільний позов про стягнення шкоди, завданої злочином, залишено без розгляду. Внаслідок чого позивач змушений звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, так як закриття кримінального провадження не є доказом відсутності вини відповідача для цивільно-правової відповідальності, оскільки позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі 11933 грн. 10 коп., так як змушений був після отриманих тілесних ушкоджень звернутися за медичною допомогою та ним були зроблені значні витрати на ліки та медичні препарати, витрати на проїзд, що підтверджується чеками та квитанціями. Представник позивача у судове засідання не зявилася, просив проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в звязку з чим на підставі ст.ст.224-233 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ст.49 КК України ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області закрито кримінальне провадження у справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, у звязку із закінченням строків давності та звільнено останнього від кримінальної відповідальності, а заявлений [PERSON] цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п.7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставного нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Отже закриття кримінального провадження не означає відсутності вини для цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. З ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 22.12.2014 року вбачається, що 11.06.2011 року о 23:00 год., перебуваючи за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Музиківка, вул.40 років Перемоги, буд.41 [PERSON] перевищуючи межі необхідної оборони, умисно виконав постріли із револьверу Safari-3 моделі РФ 430 в напрямку [PERSON], влучивши останньому в ліву половину грудної клітини, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кулевого сліпого проникаючого поранення лівої половини грудної клітини із пошкодженням нижньої долі лівої легені, котрі згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, а також інші тілесні ушкодження завдавши удари по голові. Злочин скоєно [PERSON] при явній невідповідності небезпечності посягання, при перевищенні меж необхідної оборони, що ст.36 КК України визначає як умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Відповідно до витягу з історії хвороби №05615 вбачається, що з 13.06.2011 року по 17.06.2011 року [PERSON] знаходиться у неврологічному відділенні КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня». Діагноз: ЗЧМТ; струс головного мозку; забій мяких тканин голови; непроникаюче поранення мяких тканин грудної клітини ліворуч; стороннє тіло мяких тканин грудної клітини ліворуч; забій лівої половини грудної клітини. З 29.06.2011 року по 15.07.2011 року знаходився на лікуванні у відділенні тора кальної хірургії в «Херсонському обласному протитуберкульозному диспансері». Відповідно до наданих касових чеків на придбання медичних препаратів, медичних та діагностичних послуг, витрат на поїздки до «Херсонської обласної клінічної лікарні», «Херсонського обласного протитуберкульозного диспансера» та харчування у медичних закладах, документально підтверджені позивачем та в сукупності склали 11933 грн. 10 коп. Згідно із ст.1177 ч.1 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.1169 ЦК України якщо у разі здійснення особою права на самозахист вона завдала шкоди іншій особі, ця шкода має бути відшкодована особою яка її завдала. Якщо такої шкоди завдано способами самозахисту, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, вона відшкодовується особою, яка вчинила протиправну дію. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1195 ЦК України встановлює, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя іншій фізичній особі, зобовязана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями\~Цивільного кодексу України та роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду Україні від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розяснено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З матеріалів справи вбачається, що незважаючи на закриття кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON], його винна підтверджується долученими до справи доказами, які у своїй сукупності підтверджують неправомірності дій відповідача, якими було заподіяно майнову шкоду позивачу, оскільки останній потребував значного часу на одужання та значних коштів на лікування, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 11933 грн. 10 коп., що полягає у витратах на лікування, придбання лікарських, медичних препаратів, на проїзд та харчування в лікарських установах. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір в розмірі 640 грн. на користь держави. На підставі ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1169, 1177 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved