Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.2005 року. Власник іншої частини домоволодінн йому не відомий. 30.03.2006 року відповідача було зареєстровано за адресою його будинку, але фактично вона у цьому будинку проживала до 2012 року і не проживає на даний час, що підтверджується актом обстеження від 24.09.2014 року, складеним депутатом Великолепетиської селищної ради про те, що з 2012 року відповідач не проживає у його будинку без поважних причин. Ніяких домовленостей щодо зберігання права на житло у період відсутності відповідача між ними не було. Факт того, що відповідач не проживає у його будинку з 2012 року підтверджується доданим актом обстеження та можуть підтвердити свідки. На даний час він має намір розпорядитися своєю частиною будинку (продати), але не може цього зробити у зв'язку із тим, що там прописаний відповідач. Відповідач більше шести місяців не проживає у його будинку без поважних причин, а тому відповідно до ст. 71 ЖК України вважається таким, що втратив право на користування житлом. А відмова його у знятті з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], перешкоджає йому у реалізації прав власника житла. Позивач просить суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житлом, розташованим за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить суд його задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, направлених за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів (постановити заочне рішення). Вислухавши пояснення позивача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач 15.05.2014 року уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується заявою про видачу паспорта від 25.06.2014 року. [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9206932 від 08.12.2005 року, власником іншої 1/2 частини вказаного житлового будинку є [PERSON], що підтверджується довідкою № 671 КП "Каховське БТІ" від 03.11.2014 року та договором дарування від 27.09.1966 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Довідкою Великолепетиського РС УДМС України в Херсонській області підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON], [INFO], є: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2006 по 2012 року наймала житло у будинку по [ADDRESS], з 2012 року виїхала проживати до Донецької області, у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження умов будинку від 24.09.2014 року та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] не є власником будинку, є наймачем житла, і з 2012 року по даний час не проживає за адресою: [ADDRESS], і виїхала проживати до Донецької області, суд відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок, оскільки він документально підтверджений квитанцією № N17P338089 від 25.09.2014 року на суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 71, 72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved