Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач з урахування уточнень та змін (зменшення) позовних вимог від 28 квітня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому як приватному підприємцю згідно договору оренди землі від 12 листопада 2012 року укладеного між [PERSON] і ПП [PERSON] було передано в строкове платне користування належну на праві власності [PERSON] земельну ділянку площею 5,64 га, у т.ч. рілля 5,64 га. Згідно договору оренди землі від 24 квітня 2013 року укладеного між [PERSON] і ФОП [PERSON] йому як приватному підприємцю було передано в строкове платне користування належну на праві власності [PERSON] земельну ділянку площею 5,64 га у т.ч. рілля 5,64 га. Кожен договір оренди укладений строком на 10 років та здійснена їх державна реєстрація, про що у Державному земельному кадастрі вчинено запис від 12 листопада 2012 року та присвоєний відповідний номер № 122508404000013 та запис від 23 травня 2013 року та присвоєно відповідний номер № 3855094. Вказані земельні ділянки знаходяться на території Наталівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, а загальна площа двох земельних ділянок складає 11,28 га. До укладення договорів оренди з ПП (ФОП) [PERSON] зазначені земельні ділянки знаходилась за відповідними договорами оренди у ТОВ «Земля» без права передачі останнім третім особам в суборенду або по обміну та були повернуті власникам орендарями за актами приймання-передачі від 10 серпня 2012 року і в той же день між ФОП [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] було укладено договори обробітку землі, за якими позивач зобов'язався виконувати сільськогосподарські роботи по обробітку землі замовникам. Відповідач [PERSON] безпідставно проводив сільгоспроботи на зазначених земельних ділянках і порушував право орендаря ФОП [PERSON] щодо орендних правовідносин, при цьому на звернення позивача про усунення зазначених порушень належного реагування не отримав, в зв'язку з чим 08 листопада 2013 року звернувся з відповідною заявою до Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області по питанню перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні відповідачем [PERSON] земельних ділянок належних [PERSON] та [PERSON], які знаходяться в оренді заявника. За результатами здійсненої перевірки було встановлено факт порушення вимог ст.125,126 Земельного кодексу України внаслідок використання [PERSON] зазначених земельних ділянок без належних правових підстав внаслідок чого самовільним заняттям земельних ділянок орендарю було спричинено збитки в розмірі 10976 гривень 61 копійка та 08 листопада 2013 року винесено припис з вимогою в місячний термін усунути порушення земельного законодавства та складено протокол про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення у виді самовільного заняття земельних ділянок. Постановою про накладення адміністративного стягнення №316 від 14 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 531КУпАП, тобто самовільне зайняття земельної ділянки та накладено штраф у розмірі 850 гривень, що свідчить про те, що в діях відповідача є самовільне зайняття земельної ділянки, внаслідок якого орендареві ПП (ФОП) [PERSON] спричинена шкода в розмірі 10976 гривень 61 копійку, яку він просить стягнути з відповідача, який повернув земельні ділянки 28 квітня 2014 року, за рішенням суду. Позивач та його представник, які були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання 29 травня 2014 року не з'явились, надавши суду письмову заяву (а.с.82), відповідно до якої прохали розглядати справу у їх відсутність та прохали стягнути з відповідача спричинені збитки в сумі 10976 гривень 61 копійка. В судовому засіданні 31 березня 2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив в задоволенні його відмовити, пояснивши, що має на праві власності з дружиною земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, які були ним передані в оренду ТОВ «Земля», але в 2010 році дія договорів оренди закінчилась і він вирішив обробляти належній їм земельні ділянки самостійно, але коли він звернувся до орендаря по питанню повернення належних йому ділянок, йому було запропоновано обробляти інші земельні ділянки, оскільки його земельні ділянки знаходяться серед інших земельних ділянок, які орендує ТОВ «Земля» і до них утруднений доступ. З даною пропозицією він згодився, але при цьому будь-яких письмових угод щодо міни земельних ділянок він не укладав і навіть не знав, кому належать земельні ділянки, які були йому передані для обробітку. Про те, що зазначені земельні ділянки знаходяться в оренді [PERSON] він дізнався лише в 2013 році, але оскільки вони були вже засіяні продовжував їх обробляти до збору урожаю. Підтвердив, що за використання чужих земельних ділянок його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року [PERSON] та ПП [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,640 га, в тому числі рілля - 5,640 га, кадастровий номер земельної ділянки 1225084000:01:001:0365, яка розташована на території Наталівської сільської ради і належить орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 088853 строком на 10 років (а.с.6-8), який зареєстровано у відділі Держкомзему у Солонянському районі Дніпропетровської області 12 листопада 2012 року за №122508404000013. 23 квітня 2013 року [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,640 га, в тому числі рілля - 5,640 га, кадастровий номер земельної ділянки 1225084000010010524, яка розташована на території Наталівської сільської ради і належить орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 088854 строком на 10 років (а.с. 9-16), державна реєстрація якого здійснена у реєстраційній службі Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 23 травня 2013 року за №2531559 (а.с.17-18). Відповідно до актів приймання - передачі земельних ділянок від 12 листопада 2012 року та 01 квітня 2013 року, на виконання вищезазначених договорів оренди орендодавці передали, а орендар прийняв земельні ділянки, які є предметом оренди (а.с. 49,50). Згідно актів приймання-передачі під охорону довгострокових межових знаків від 27 червня 2013 року ФОП [PERSON] прийняв на безстрокове збереження довгострокові межові знаки встановлені вздовж земельних ділянок кадастровий номер 1225084000:01:001:0365 та 1225084000010010524 (а.с. 47,48). До укладення зазначених договорів оренди вказані земельні ділянки знаходились в користуванні ТОВ «Земля» відповідно до укладених власниками земельних ділянок та орендарем договорів оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2002 року та додаткових угод до них (а.с.89-92). Були повернуті ТОВ «Земля» власникам земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] згідно актів приймання-передачі 10 серпня 2012 року (а.с.93-94), після чого в цей же день між [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] були укладені договори про надання послуг по обробітку землі (а.с.85-88). За зверненням ФОП [PERSON] від 19 липня 2013 року (а.с.19) Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області було проведено перевірку дотримання земельного законодавства [PERSON] щодо використання зазначених вище земельних ділянок, за результатами проведення якої згідно акту №610 від 08 листопада 2013 року було встановлено факт самовільного використання належним на праві власності [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок, як передані останніми в оренду ПП [PERSON] згідно належним чином укладених та зареєстрованих договорів оренди (а.с.20-21,23-24), в зв'язку з чим [PERSON] було винесено 08 листопада 2013 року припис №454 про усунення в тридцяти денний термін виявленого порушення (а.с.22). Постановою першого заступника начальника державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 316 від 14 листопада 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 531 КУпАП, а саме за самовільне фактичне використання земельних ділянок площами 5,64 га та 5,64 га розташованих на території Наталівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривен (а.с. 26, 27). Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів являється відшкодування збитків. Згідно ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування при цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У відповідність до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Статтею 157 ЗК України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вищезазначеної норми позивачем надано розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, які розташовані на території Наталівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, складений Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області за Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затвердженої Постановою КМУ від 25 липня 2007 р. N 963 (а.с. 25), відповідно до якого розмір збитків складає 10976 гривень 61 копійка. За таких підстав, коли в судовому засіданні достовірно встановлено факт самовільного заняття [PERSON] земельних ділянок, які передані в оренду ФОП [PERSON], суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків на суму 10976 гривень 61 копійка є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача, про те, що він використовував земельні ділянки на правових підставах, за усною домовленістю з колишнім орендарем земельних ділянок подружжя [PERSON] СТОВ "Земля", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно норм ст.208,210,792 ЦК України, ст.ст.124-126 Земельного кодексу України, ст.ст.13-14 Закону України Про оренду землі» будь-які правочину щодо користування земельною ділянкою як нерухомим майном укладаються в письмовій формі та підлягають державній реєстрації, а право користування земельною ділянкою чи оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог відповідач не надав, хоча у відповідність до ст. 60 ЦПК України це його обов'язок. Окрім зазначеного, з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір при зверненні з даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved