Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: управління молодіжної політики і в справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала з 18 березня 2003 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] року у них народився син - [PERSON]. 31 січня 2007 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Причиною припинення їх сімейних відносин проведення відповідача більшої частини свого часу зі своїми друзями, ніж з родиною. Відповідач виявився не готовим до сімейного життя. 19 грудня 2006 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - сина - [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Після офіційного розірвання шлюбу з нею у 2007 році, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню їх сина: не переживає про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання і підготовки до самостійного життя. В період з 2007 року по теперішній час відповідач жодного разу не провідав сина, не вітав його з днем народження, не дзвонив ні йому, ні їй з метою дізнатися інформацію про дитину, не писав листи, не присилав йому подарунки, не цікавився життям, здоров'ям, духовним розвитком їх сина, аліменти добровільно на утримання їх сина не виплачував. Вона самостійно займалась і займається в даний час вихованням сина, дбала про його навчання, здоров'я, правильне харчування, купувала необхідний одяг, взуття, канцелярське приладдя, меблі. З урахуванням наведених обставин, вирішила звернутися до суду з вимогою позбавити батьківських прав відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача, [PERSON], який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, надали пояснення аналогічним викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до пункту 5 частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом надсилання судової повістки за місцем його реєстрації, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. В судовому засіданні представник 3-ї особи позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, та позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні була вислухана судом дитина - [PERSON], який пояснив суду, що йому 12 років, він бачив свого батька останній раз коли йому було 3 роки, спілкувався зі своєю бабусею - матір'ю відповідача, але це було дуже давно. Останній подарунок йому зробив батько у 3 роки, коли разом з матір'ю подарували йому велосипед. Після чого ніяких йому подарунків батько не робить, його життям та здоров'ям не цікавиться. Також пояснив, що у нього є вітчим, якого він давно називає батьком. Підтримав свою матір та просив позбавити батька відносно нього батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вислухав думку дитини, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року (а.с.5) його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6) [PERSON] 18 березня 2003 року одружився з [PERSON], після одруження у обох прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7) серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що [PERSON] 22 квітня 2014 року одружився з [PERSON], після одруження у обох прізвище «[PERSON]». Згідно копії довідки (а.с.9) [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] З копії довідок про участь батьків у вихованні сина - [PERSON] (а.с.10-12) вбачається, що [PERSON] навчається у 7-В класі Артемівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 з 2010 року. Батько дитини жодного разу не відвідував школи, участі у вихованні сина не приймає. Батьківські збори не відвідує. Успіхами хлопця не цікавиться, з сім'єю не проживає. З копії розрахунку заборгованості по аліментам виданого старшим державним виконавцем (а.с.13) вбачається, що борг по аліментам станом на 01 жовтня 2016 року складає 15644,84 грн. Згідно висновку органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 30 жовтня 2015 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Орган опіки та піклування Артемівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків та неналежне їх виконання, воно не було пов'язано як об'єктивними так і суб'єктивними причинами. У судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON], який також зазначив суду, що бажає проживати разом з матір'ю та щоб його батька позбавили відносно нього батьківських прав, оскільки той не цікавиться його життям узагалі. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити його батьківських прав, який на теперішній час не має бажання спілкуватися з сином, не сплачує кошти на його утримання. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає прийняти до уваги під час ухвалення рішення, оскільки як було встановлено в судовому засіданні належних та достатніх роз'яснювальних заходів з відповідачем за час звернення позивача до служби у справах дітей про позбавлення відповідача батьківських прав було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання ним його батьківських прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ч.3 статті 10, ч.1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин суд вважає, що позивачем було належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення його батьківських прав, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: управління молодіжної політики і в справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, проте суд не стягує з відповідача аліменти у відповідності до вимог ч.3 ст. 166 СК України, оскільки вони вже стягнуті з відповідача на підставі судового рішення, виконавчий лист було видано ще 13 жовтня 2009 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved