Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, в якому просила стягнути з відповідача 62 373,64 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 623,74 грн. судового збору, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 23.11.2013 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Крайслер Гранд Вояжер», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП по вул. Сортувальна - вул. Здолбунівська, вул. Сортувальна - вул. Клеманська у м. Києві, де він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» по вул. Клеманській, 5-А на дорозі з одностороннім рухом, рухаючись проти руху, допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме: автомобіля позивача. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2014 року провадження по справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. Однак постановою Апеляційного суду м. Києва від 07.04.2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та встановлено, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своїми протиправними діями відповідач наніс позивачу матеріальний збиток у сумі 112 373,64 грн., проте відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів за картою міжнародного моторного страхування. Таким чином позивачу страхова компанія виплатила відшкодування у розмірі 50 000 грн., що не достатньо для відновлення автомобіля. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму різниці між вартістю відновлювального ремонту та фактично сплаченим відшкодуванням, а саме: 62 373,64 грн. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить проводити розглдя справи у відсутність позивача та представника (а.с.97). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. (а.с.82-96). В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], чорного кольору належить [PERSON] (а.с.63), який до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що позивач [PERSON] є його дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.1993 року (а.с.62), а вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, тому позивач є співвласником автомобілю «Мерседес». Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.11.2013 року [PERSON] 23.11.2013 року о 13 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Крайслер Гранд Вояджер», д.н.з. [NUMBER] по вул. Сортувальна - вул. Здолбунівська, вул. Сортувальна - вул. Клеманська в м. Києві, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» по вул. Клеманській, 5-А на дорозі з одностороннім рухом, рухаючись проти руху, допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження т/з, чим порушив п. 33.3.21 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 (а.с.10). Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2014 року (а.с.9), адміністративну справу відносно [PERSON] закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Однак вказану постанову скасовано постановою Апеляційного суду м. Києва від 07.04.2014 року, якою встановлено, що в діях [PERSON], під час здійснення ДТП, вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.5-8). Проте провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль, який належить позивачу [PERSON], був технічно пошкоджений, а відповідно до протоколу огляду транспортного засобу №7029 від 02.12.2013 року (а.с.30-31) та звіту про оцінку КТЗ «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], №7029 від 18.12.2013 року, вартість ремонту автомобіля складає 112 373,64 грн. (а.с.16-29). Як встановлено у судовому засіданні, відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів за картою міжнародного моторного страхування (Зелена карта) BY/01/9222114 від 20.10.2013 року (а.с15). Як стверджує сама позивач, страхова компанія виплатила їй відшкодування у розмірі 50 000 грн. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 16 Постанова Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, при цьому цивільно-правова відповідальність [PERSON] на території України була застрахована і страхова компанія в межах ліміту відповідальності виплатила позивачц 50 000 грн. страхового відшкодування, що знайшло своє повне підтвердження у судовому засіданні, тому непокрита сума матеріальної шкоди страховим відшкодуванням в розмірі 62 373,64 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 1194 ЦК України. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає необхідним з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 623.74 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 22, 1187, 1194 ЦК України та

Outcome: approved