Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), а також стягнення аліментів на користь дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з нею в [ADDRESS]. Мати дітей в зареєстрованому шлюбі не перебуває, відомості про батька дітей в Свідоцтві про народження записані відповідно до статті 135 СК України. Відповідач зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, кошти на дітей витрачає не за призначенням, дітей не утримує, не дбає про їх здоров'я, навчання та виховання. З серпня 2012 року сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Відповідач неодноразово перебувала під соціальним супроводом центру з приводу ухилення від виконання батьківських обов'язків, проте належних висновків не зробила, впродовж останніх півроку ситуація в сім`ї загострилась, що негативно впливає на психіку дітей. Мати не ночує вдома, а коли з'являється - б'є посуд, вікна, вчиняє сварки, ображає і принижує дітей. У 2016-2017 роках [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, це стало приводом для звернення Липовецької РДА до суду з зазначеним позовом. Представник позивача просила суд позов задовольнити, у разі неявки відповідача, дала свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив до суду не подала. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є матір'ю [PERSON] ([INFO], а.с. 5, 6) та [PERSON] ([INFO], а.с. 7). Відомості про батька дітей записані відповідно до статті 135 СК України. Діти проживають разом з матір'ю в [ADDRESS] (а.с. 21). По місцю проживання [PERSON] характеризується (а.с. 8, 15-17) негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, раніше судима, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, в тому числі за статтею 184 КУпАП, вдома не ночує, ніде не працює, кошти на дітей витрачає не за призначенням, дітей не утримує, не дбає про їх здоров'я, навчання та виховання, що в судовому засіданні підтвердили свідки - [PERSON] (голова Скитківської сільської ради), [PERSON] (завідуюча ФАП с. Скитка), [PERSON] (директор Липовецької соціальної служби для сім'ї, дітей і молоді), [PERSON] (завідуюча сектором опіки і піклування в Липовецькій РДА), [PERSON] (старший інспектор з ювенальної превенції Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області). 05.09.2006 року рішенням Липовецького районного суду Вінницької області (а.с. 20) задоволено позов Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] ([INFO]), дочки [PERSON] ([INFO]), дочки [PERSON] ([INFO]). З 17 серпня 2012 року сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Відповідач неодноразово перебувала під соціальним супроводом центру з приводу ухилення від виконання батьківських обов'язків, проте належних висновків не зробила, впродовж останніх півроку ситуація в сім`ї загострилась (мати не ночує вдома, а коли з'являється - б'є посуд, вікна, вчиняє сварки, ображає і принижує дітей), що негативно впливає на психіку дітей. Встановлені судом обставини вказують на ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно їх малолітніх дочок було предметом розгляду органу опіки і піклування 25.09.2017 року, за наслідками якого було складено висновок (а.с. 10) про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей - [PERSON], [PERSON] Зі змісту ст. 164 ч.1 п.2 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (пункт 16), особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені в позовній заяві та факти того, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання. Зазначену поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дітей та виконання покладених на неї законодавством обов'язків. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд встановив, що [PERSON] ніде не працює, живе за рахунок коштів, які виділяються на утримання дітей. Обставин, які мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, відповідач суд не повідомила. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що з відповідача на користь дітей слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 29.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved