Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 17212 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності зареєстроване в ОП ЗМБТІ. 27.10.2008 року син позивача [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] За згодою всіх власників вона була зареєстрована у вищевказаній квартирі разом із дитиною [PERSON] В січні 2012 року відповідач разом із малолітнім сином [PERSON] добровільно виїхала із квартири за адресою: [ADDRESS]. та вивезла всі речі. Позивач та інші співвласники квартири жодного разу не чинили перешкод відповідачам в праві користування вказаною квартирою, однак всі ці роки відповідач своїм правом не користувалась, і разом із дитиною проживає у своїх батьків. 05.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. До теперішнього часу відповідач не припинила своєї реєстрації місця проживання за вказаною адресою. На теперішній час у квартирі фактично проживає [PERSON] із дружиною [PERSON] Реєстрація відповідача разом із дитиною чинить позивачу перешкоди при продажу квартири. Крім того позивач разом із дружиною вимушені нести додаткові витрати при сплаті комунальних послуг, та вони не мають можливості оформити субсидію. В судовому засіданні позивач і третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, на його задоволенні наполягають, позивач не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач, в тому числі як законний представник неповнолітнього відповідача [PERSON], в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, в звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, рішення суду просить примати на розсуд суду. Вислухавши позивача та свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований доказами. Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 17212, виданого 07.04.2005 року Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради, отже [PERSON] є законним співвласником вказаної квартири, в звязку з чим його право власності підлягає захисту від протиправних порушень. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що в квартирі, що частина якої є власністю позивача, зареєстровані, але не проживають відповідачі, які поселилися і зареєстровані в квартирі, як члени сім'ї власника квартири, з січня 2012 року, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних у судовому засіданні, та актом комісійного обстеження житлової квартири [ADDRESS] від 31.01.2017 року, складеним комісією районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суддійшов висновку, що реєстрація відповідачів за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належного йому на праві часткової власності квартири, чим порушує його право власності, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved