overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 16.10.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір за № 9162/13-Ф2, за яким відповідач отримував кредит в розмірі 5600 ( п"ять тисяч шістсот гривень ) гривень строком користування 12 місяців зі сплатою 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 20.07.2015 року в звязку з невиконанням договору позивач просить стягнути з відповідача 6081 гривень 80 копійок суму заборгованості за кредитом. Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь судовий збір 243 гривень 60 копійок. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав,на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № 9162/13-Ф2 від 16 жовтня 2013 року, який укладений між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» та фізичною особою [PERSON] вбачається, що Кредитна спілка надає [PERSON] кредит в розмірі 5600 гривень ( п"ять тисяч шістсот гривень) , а вона зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути його строком користування 12 місяців зі сплатою 0,13 % гривень від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 20.07.2015 року має заборгованість в сумі 6081 гривень 80 копійок, де залишок за кредитом склав - 3721 гривень 12 копійок, заборгованість за процентами з 20.03.2014 року до 20.07.2015 року - 2360 гривень 68 копійок, яка підлягає стягненню на користь позивача. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 16 жовтня 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Успенівської сільської ради Саратського району, Одеської області, актовий запис № 09. Від спільного подружнього життя дітей не мають. З відповідачкою спільне життя не склалося так, як у них різні погляди на сімейне життя, через що в сім'ї часто виникали сварки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливо, тому просив шлюб розірвати. У дане судовоме засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив після розірвання шлюбу відповідачці залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]» . Відповідачка, будучи належним чином повідомлена через оголошення в газеті «Одеські вісті» від 04 березня 2014 року № 23, до суду не з'явилася, не повідомила суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідачці залиши дошлюбне прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 16 листопада 1985 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Зорянській сільській раді Саратського району, актовий запис №52. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачкою сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у зв'язку з чим в сім'ї почалися постійні сварки, зникла довіра та взаємопорозуміння. Більш ніж п'ять років мешкають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення з дружиною неможливе, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, на примирення не погодився. Відповідачка, у дане судове засіданя не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до копії запису акта про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 листопада 1985 року у Зорянській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 52 (а.с. 5). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією актового запису про її народження (а.с.7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що відповідачка бажає після розірвання шлюбу залишити своє прізвище без змін, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 23 вересня 1993 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Надеждинській сільській раді Саратського району, Одеської області, актовий запис № 9. Від шлюбу, на теперішній час, неповнолітніх дітей не мають. Під час спільного проживання з відповідачкою виявилось, що у них різні погляди на життя, а саме на: ведення домашнього господарства, виховання дітей та сімейні зобов'язання, внаслідок чого у них постійно виникали сварки. За таких обставин, на початку січня 2003 року сторони припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. На теперішній час позивач почав проживати в цивільному шлюбі з іншою жінкою. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливо. Відповідачка відмовилась розірвати шлюб у відділі ДРАЦС, тому позивач звернувся до суду і просив шлюб розірвати. У дане судове засіданні позивач, будучі належним чином повідомлений про день та час слухання справи, не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка, будучі належним чином повідомлена про день та час слухання справи, до суду не з'явилася, не повідомила суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У зв'язку з тим, що відповідачка не надала заяву про зміну прізвища суд вважає необхідним залишити їй прізвище - "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 27.12.2007 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір № DN81AR02000130, за яким відповідачка отримувала кредит на суму 127109,66,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 26.12.2014 р. В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідачки станом на 28.11.2016р. заборгованість за кредитним договором, з урахуванням стягнутої рішенням Волноваського районного суду від 07.02.2014 року суми заборгованості в розмірі 89984,43 грн., в сумі 105920,17 грн. Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь судовий збір 1600 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № DN81AR020000130 від 27 грудня 2007 року, який укладений між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає останній кредит в сумі 127109,66 зі сплатою відсотків за користування кредитом з останнім погашенням кредиту 26.12.2014 року, а вона зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути його банку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач умови договору виконав, надавши відповідачці грошові кошти. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за договором кредиту та станом на 28.11.2016р. заборгованість за кредитним договором, з урахуванням стягнутої рішенням Волноваського районного суду від 07.02.2014 року суми заборгованості 89984,43 грн., становить 105920,17 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір 1600 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 29 вересня 2001 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сергіївської сільської ради Саратського району, Одеської області, актовий запис № 10. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося тому, що у них різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені три роки тому. На даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами, спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливо, тому просив шлюб розірвати. У дане судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи до суду не з'явилася, не повідомила суд про причину неявки. Справа слухалась неодноразово. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 30 листопада 2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі ДРАЦС Саратського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №160. Позивач зазначив, що сімейне життя з дружиною не склалося через різні погляди на шлюб, сім'ю та обов'язки у шлюбі. Любові та поваги між ними немає, подружні відносини не підтримують, проживають окремо, тому примирення з дружиною є неможливим. Спільних дітей в них немає, однак дружина не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС за спільною заявою, тому просив суд шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не прибув. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник [PERSON], який діє в інтересах відповідачки на підставі угоди подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу просив залишити прізвище відповідачки без змін "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с.5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що відповідчка бажає надалі іменуватися прізвищем [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 1999 року. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу оскільки\~ спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше збереження сім`ї вважає не можливим. Згода про місце проживання дитини між ними досягнута. Позивач в судове\~ засідання не зявився, просить розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове\~ засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. У звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~ Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 07.11.1999 року уклали шлюб, який був зареєстрований\~ Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач\~ просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Драгнєва". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2001 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. З позовом згодна. У зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 21.12.2001 року уклали шлюб, який був зареєстрований Серпневською селищною радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 10; 11). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved