Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут) в якому просять розірвати договір та зобов`язати припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилаються на та, що 07.04.2015 року між позивачем [PERSON] та ТОВ СП «Світловодськпобут» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води терміном на 5 років. При цьому п. 28 Договору передбачено, що він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Свої зобов`язання за вказаним договором позивачі виконували у повному обсязі та своєчасно сплачували за надані послуги за встановленими тарифами, натомість свої зобов`язання за договором відповідач не виконував, оскільки якість послуг з теплопостачання була неналежною, а гаряче водопостачання взагалі було відсутнє. Тому, у зв`язку з неналежним наданням відповідачем їм послуг з централізованого опалення, вони вирішили встановити індивідуальне опалення в своїй квартирі, та звернулися з відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11.06.2020 року за № 283 [PERSON] надано дозвіл на відключення вказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 22.08.2020 року складено акт про відключення квартири від внутрішньо - будинкових мереж ЦО та ГВП. В подальшому позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення його квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Враховуючи викладені обставини, позивачі змушені звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою від 01.09.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження за участю сторін. 07.10.2021 року представник відповідача подав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтуванні відзиву вказує на те, що між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Зазначає, що квартира [ADDRESS] , знаходиться на території діяльності відповідача, та забезпечується тепловою енергією. Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою відповідачем та офіційно будинок не відключено від мереж централізованого опалення, отже на думку відповідача він надав та продовжує надавати послуги з централізованого опалення позивачу. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . 07.04.2015 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач) був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 27 Договору, він укладений строком на 5 (п`ять) років роки та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . (а.с. 8). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11.06.2020 року за № 283 «Про переобладнання квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків м. Світловодськ» [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с. 12) На замовлення [PERSON] було розроблено робочий проект на реконструкцію системи опалення квартири (а.с.13-14) З Акту про відокремлення (відключення) квартири (нежитлового приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, від 22.08.2020 року, встановлено, що проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] . (а.с.15) Копією заяви [PERSON] від 12.11.2020 року, підтверджується факт звернення останнього до СП ТОВ «Світловодськпобут» з проханням зняття з обліку споживача теплової енергії. (а.с.16-17). Відповідно до довідки станом на 01.10.2020 року заборгованість у [PERSON] відсутня, а відповідно до довідки станом на 01.06.2021 року заборгованість становить 12424 грн. 71 коп., а отже відповідач продовжує нараховувати позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію. ( а.с.18) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з такого. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України,Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198(далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4(далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Частиною 1статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 6ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання"схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п. 2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Таким чином, встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивача робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії. За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах. Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин. Також, суд враховує, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Таким чином, відключення позивачами квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. Частинами 1, 2ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У пункті 28 Договору від 07.04.2015 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. При цьому, ч.2ст.653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання». Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачами послугами відповідача з часу складання Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 22.08.2020 року, суд встановлює наявність правових підстав для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 22.08.2020 року, оскільки укладений договір містить умови щодо його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. Крім того рішенням ТАК АМКУ від 04 листопада 2020 р. № 41-р/тк визнано, що спільне підприємство-товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, а саме, з проведення нарахування 100 % плати за послуги з централізованого опалення споживачам, відключеним від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, які фактично не надавалися, що призвело до ущемлення інтересів споживачів і яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку. Оцінивши докази зазначені сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів, та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, за розглянуті дві позовні вимоги немайнового характеру, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 816 грн.

Outcome: approved