Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 20 грудня 2016 р. отримав на праві приватної власності згідно договору дарування житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку на момент оформлення правочину були зареєстровані [PERSON] і є його батьком та [PERSON] колишня батькова дружина. Шлюб між ними був розірваний 19.12.2016 р. В квітні 2016 р. вона виїхала до м. Запоріжжя, де і проживає по теперішній час. Особисті речі відповідачки в будинку відсутні, самостійно не знялася з реєстраційного обліку. Просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та в належній формі через оголошення в газеті «Запорізька правда» від 08.06.2017 р. № 23 (2378), документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Представник виконавчого комітету Кам'янсько-Дніпровської міської ради Запорізької областідо суду не з'явився, просив справу розглянути у його відсутність, заперечень не мав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.1994 р. батьком позивача є [PERSON] 19 грудня 2016 р. заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 76342862 від 20.12.2016 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 2135 від 20.12.2016 р. зареєстрований приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Осипенком В.В. Згідно довідки від 21.04.2017 р. № 1545 виданої виконавчим комітетом Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Судом встановлено, що [PERSON] не є членом сім'ї позивача. Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем договір найму не укладався, тому [PERSON] не є наймачем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Згідно Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що відповідач будучи зареєстрованим у будинку позивача, не є членом його сім'ї та не є наймачем в житловому будинку, що належить позивачу, не проживає в цьому будинку тривалий час, тому порушує права та законні інтереси позивача як власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а тому відсутні підстави для проживання відповідача в будинку, що належить [PERSON] Позивач при зверненні до суду з вказаним позовом сплатив судовий збір в сумі 640 грн., що стверджується квітанцією. Розподіляючи судові витрати між сторонами, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved