Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС-9» [PERSON] міської ради про визнання особи наймачем квартири. В обґрунтування позову посилаючись на те, що на підставі Ордеру на житлове приміщення №01533 від 06.03.1998, виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська квартира [ADDRESS] була отримана [PERSON] на склад сімї з трьох чоловік, а саме дружина [PERSON] та донька [PERSON]. З 08.06.1999 позивачка була зареєстрована та постійно проживає в квартирі як член сімї наймача. Однак особистий рахунок на квартиру був відкритий на [PERSON]. 08.08.2012 [PERSON] помер. Після його смерті позивачка намагалася переоформити рахунки на своє імя, однак отримувала відмову. Так, 25.09.2015 позивачка направила на адресу відповідача письмову заяву з проханням визнати її наймачем житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. 18.03.2016 вона отримала відповідь про відмову в укладенні договору найму жилого приміщення. На підставі зазначеного, позивач просить визнати її наймачем житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволення позову наполягав. Представник відповідача виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС-9» [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 березня 1998 року на квартиру [ADDRESS] [PERSON] надано ордер на жиле приміщення. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). [PERSON] помер 08 серпня 2012 року. Після смерті чоловіка [PERSON] 25 вересня 2015 року позивачка звернулася до відповідача [PERSON] комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті [PERSON] з заявою про визнання наймачем жилого приміщення. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №66 від 18 березня 2016 року [PERSON] відмовлено в укладанні договору найму на квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Позивач [PERSON] проживає в на [INFO]. З 08 червня 1999 року зареєстрована в даній квартирі. Рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") від 3 червня 1999 року справа № 1-8/99 визначено, що\~Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга\~статті 64 ЖК УРСР\~передбачає,\~\~що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Таким чином, статус члена сім'ї власника житла не є постійним, а встановлення його наявності пов'язується не тільки з кровною спорідненістю, а й додатковими критеріями. Статтею 65 ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх\~членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним\~жиле приміщення\~свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За ст. 61 ЖК УРСР користування\~ жилим приміщенням\~у будинках\~державного\~і\~громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі\~ордера на жиле приміщення\~між наймодавцем -\~житлово-експлуатаційною організацією\~(а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення,\~правила користування жилими приміщеннями,утримання жилого будинку і придомової території\~затверджуються [PERSON] Міністрів Української РСР. Умови договору найму\~жилого приміщення, що обмежують права наймача та\~членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'їнаймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved