Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 01 грудня 2014року між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу за № 300937/75082/3-14 та додаткова угода до договору про банківський строковий вклад № 300937/75082/3-14 від 01.12.2014 року. Після закінчення строку дії цих договорів, відповідачем не було повернуто суми грошового вкладу, в зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача банківський грошовий вклад, що становить 2500дол. США. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідно до ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, суд вважає, за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 01.12.2014року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява банківського вкладу № 300937/75082/3-14 та додаткова угода до договору про банківський строковий вклад № 300937/75082/3-14 від 01.12.2014року. Відповідно до п.1 договру , його предметом є розміщення в банку іменного строкового банківського вкладу фізичної особи [PERSON] на строк 3 місяці з 01.12.2014року по 01.03.2015р. з виплатою нарахованих відсотків, протягом строку, визначеного п.1 цього договору. Для обліку вкладу, банк відкрив на ім»я вкладника депозитний рахунок № [NUMBER] в долларах США. Згідно умов до договору сума вкладу складає 2 500 дол.США. День повернення вкладу - 01.03.2015р. Виплата відсотків нарахованих на вклад за ставкою 10% річних здійснювалось згідно умов договору. 20.02.2015року позивач звернулась до відповідача з письмовою вимогою, в якій просила повернути їй внесені за вищезаначеним договором кошти. Згідно листа від 05.05.2015року відповідачем було відмовлено у виплаті всієї суми строкового вкладу одноразово, посилаючись на постанову правління Національного Банку України від 03.03.2015року № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до якої банки зобов»язані обмежити видачу готівки, в іноземній валюті в межах до 15 000грн. на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. На даний час основна заборгованість відповідача перед позивачем , становить 2500 дол.США. Відповідно Договору позивач вносить, а відповідач приймає на вкладний рахунок № 2630.6.214556.001 грошові кошти в розмірі 200 дол.США на строк з 01.12.2014р. по 01.03.2015р. Відповідно до умов додаткової угоди від 01.12.2014року позивач здійснила поповнення вкладу у сумі 2300дол.США. Внесення позивачем коштів підтверджено копіями квитанцій № 15,16,17,18,19,20,21,22, 23, 24, 25, 26, 27 про внесення готівки 01.12.2014року. (а.с.7-19) Згідно п.6 договору, на вимогу вкладника, банк зобов»язаний видати готівкою вклад вкладника та суму відсотків по вкладу в день, по строкам та на умовах зазначених по договору , при наявності письмової вимоги про припинення договору. Отже, встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за вказаними Договорами від 01.12.2014 року . При вирішенні даного позову суд виходить з наступного. Так, за ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу /депозиту/ одна сторона/банк/, що прийняла від другої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму /вклад/, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповіднодост.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад / депозит/ - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зробленими юридичними особами на інших умовах повернення. Слід зазначити, що вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. А, також, згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно п. 1.2. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). Згідно п. 1.6. цього Положення, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Встановлено, що позивачем було здійснено вклад в іноземній валюті - доларах США. У зв'язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, умов договору, повернення коштів повинно здійснюватись, теж, у доларах США. Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено і вказано вище, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договорів передбачено повернення вкладу по закінченню дії строку цих договорів. Тобто, строк дії Договору від 01.12.2014 р., закінчився 01.03.2015 р. Таким чином, на час звернення позивача до суду, строк дії договорів закінчився, але відповідач не повернув належних позивачу коштів. Отже, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, та підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] в рахунок виконання зобов'язань за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» за № 300937/75082/3-14, та додткової угоди № 300937/75082/3-14 від 01.12.2014 року - 2500 дол. США Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в розмірі 577 грн. 75 коп. Враховуючи вище наведене,

Outcome: approved