Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було [ADDRESS]. Актовий запис про смерть №15, зроблений виконавчим комітетом Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане [INFO] Виконкомом Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок [ADDRESS]. Так як право власності на вищезазначене нерухоме майно не було зареєстроване в бюро технічної інвентаризації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а на сьогоднішній день зареєструвати право власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я померлого не можливо, то позивачам нотаріусом було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не мас можливості, і рекомендовано звернутися до суду з питанням визнання права власності на це майно. Позивачі у судове засідання з"явилися, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер спадкодавець (батько позивачів) [PERSON] у віці 70 років в с.Осички, Радомишльського району, Житомирської області, Актовий запис про смерть №15, зроблений виконавчим комітетом Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане [INFO] Виконкомом Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Останнім постійним місцем проживання якого було [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок [ADDRESS]. Судом встановлено що, право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] в бюро технічної інвентаризації не було зареєстроване, що підтверджується довідкою №82 від 11 березня 2014 року Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. Вищезазначений житловий будинок був побудований в 1970-х роках про що було зроблено запис в погосподарській книзі №1 1974-1976 років, особовий рахунок [NUMBER] Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. Згідно запису погосподарської книги №1 за 1974-1976 рів [PERSON] був головою двору з 1974 року, що підтверджується довідкою, виданою на підставі погосподарських книг Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області за №1032 від 26 листопада 2013 року. Діючим на той час законодавством не передбачено було реєстрацію права власності на будинок в бюро технічної інвентаризації, а підтвердженням права власності на будинок був запис в погосподарській книзі сільської ради, а тому спадкодавець [PERSON] вільно та відкрито користувався вказаним будинком протягом всього свого життя. Крім того, відповідно до п.4 ч.8 п.п 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу У PCP, затвердженої Мін комунгоспом УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1996 року (яка припинила свою дію 13 грудня 1995 року) державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. На підставі довідки №175 від 23 квітня 2013 року Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вартість житлового будинку складає - 142799,00 гривень. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцем першої черги спадкування згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, після смерті [PERSON], що підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 24 березня 1967 року Осичківським сільбюро ЗАГС Радомишльського району Житомирської області: - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00011925519, виданого відділом ДРАЦС Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області 21 березня 2013 року, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 26 травня 1972 року Радомишльським райбюро ЗАГС Житомирської області. Як вбачається з матеріалів справи у встановлений законом шестимісячний строк спадкоємці прийняли спадщину шляхом подання заяв про прийняття спадщини до майна померлого [INFO] [PERSON], які знаходиться в матеріалах спадкової справи №44/2013, що заведена Камінською Людмилою Василівною приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області. Крім позивачів як спадкоємців першої черги спадкування є: [PERSON] - дружина померлого [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини, яка знаходяться в матеріалах спадкової справи №44/2013, заведеної Камінською Л.В., приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області. На підставі п.4.15 та п.4.18 Розділу 11 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та проведення реєстрації права, але якщо правовстановлюючий документ відсутній, то нотаріус роз'яснює спадкоємцю процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так як право власності на вищезазначене нерухоме майно не було зареєстроване в бюро технічної інвентаризації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а на сьогоднішній день зареєструвати право власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я померлого не можливо, то позивачі були змушені звернутися до суду з питанням визнання права власності на це майно. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом мають особи, зазначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved