Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину на період навчання. Підставами своїх вимог позивач вважає те, що від шлюбу, який 31.01.2001 року було розірвано, у сторін є син [PERSON], 26. 06.1999 року народження. [PERSON] проживає з позивачем. За рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти з [PERSON] Всі роки [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. На час повноліття сина заборгованість по аліментах становить 52098 грн. 26.06.2017 року [PERSON] виповнилося 18 років. Однак він потребує матеріальної допомоги. Він навчається в Уманському медичному коледжі на денній формі, на державній основі з терміном закінчення навчання 10.07.2019 року. Коледж не забезпечує гуртожитком,син орендує кімнату з виплатою 700 грн. на місяць. Значні кошти потрібні для забезпечення дитини харчуванням, одягом, взуттям, тощо. Позивач безробітна, знаходиться на обліку в Монастирищенському районному центрі зайнятості, її старань для забезпечення дитини не достатньо. Відповідач працездатний, коли дізнався що позивач порушує питання про його кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, він перерахував 900 грн. заборгованості. Місце свого працевлаштування приховує. При неявці відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення про стягнення аліментів на дитину. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж ? мінімальної заробітної плати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, справу слухати у її відсутність, про що подала в суд письмову заяву від 26.07.2017 року. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову та заяви про відкладення не подав. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, оскільки: Згідно довідки Монастирищенського районного центру зайнятості № 01-20/749 від 05.07.2017 року [PERSON] перебуває на обліку в РЦЗ як безробітня (а.с.7). Відповідно до довідки Уманського медичного коледжу [PERSON] навчається в даному закладі на денному стаціонарі на державній основі з 01.09.2015 року, термін закінчення навчання 10.07.2019 року (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка /син/ продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку /сина/ у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення аліментів на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, в частині позовних вимог щодо "але не менше ніж ? мінімальної заробітної плати" необхідно відмовити, оскільки суду не надано доказів, що відповідач має можливість надавати допомогу сину на час навчання в такому розмірі. Відповідач не надав суду доказів того, що він не має можливості надавати допомогу сину на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved