Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток\~ за час затримки розрахунку при звільненні. Позов мотивує тим, що він з 09.04.2013 року працював в Приватному акціонерному товаристві «Науково-Виробниче об»єднання «Етал». 10.12.2015 року його було звільнено з підприємства на підставі ст. 38 КЗпПУ , але при звільненні заборгованість по заробітній платі виплачена не була. На його звернення підприємство не надає довідку про розмір заборгованості із заробітної плати. З врахуванням того, що заборгованість по заробітній платі не була виплачена у строки встановлені законом , просить стягнути середній заробіток. В судове засідання позивач не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи\~суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 09.04.2013 року працював в Приватному акціонерному товаристві «Науково-Виробниче об»єднання «Етал». Періодично звільнявся та знову працевлаштовувався до вказаного підприємства, що підтверджується записами у трудовій книжці. 10.12.2015 року його було вкотре звільнено з підприємства на підставі ст. 38 КЗпПУ. При звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 2130.06 грн позивачу виплачена не була , що підтверджується довідкою наданою відповідачем на запит суду. Крім того, відповідно довідки виданої ПАТ «НВО «Етал» на запит суду середньомісячна заробітна плата позивача складає 2007,11 грн, а середньоденна 118.06 грн. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України "Про оплату праці"\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм,\~\~середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна\~\~заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Звільнення позивача відбулося 10.12.2015 року, розрахунок по заробітній платі з ним проведено не було по день винесення рішення, тому позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні підлягає задоволенню за цей період. Середньоденна заробітна плата позивача, згідно довідки наданої відповідачем , становить 118.06 грн. За період з 10.12.2015 року по 24.05.2017 року кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу становить 402 дні. За таких обставин розмір середньої заробітної плати позивача за вказаний період становить 47460. 12 грн (118.06 *402), тому позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку , підлягають задоволенню саме на таку суму. Так як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору /його\~\~ вимоги виникли з трудових\~ відносин/, судові витрати\~по справі суд покладає на рахунок відповідача. Враховуючи, що при подачі позову [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 640 грн, суд вважає за необхідне вказану суму судового збору стягнути з відповідача на кросить позивача.

Outcome: approved