Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на території [PERSON] сільської ради знаходиться розвалена будівля млина, яка належала родині позивача, а пізніше була передана в агрофірму «Верховина». Так як родина позивача була репресована у них забрали будівлю млина. Позивач звернувся з заявою до Снятинської райдержадміністрації щоб йому повернули дану будівлю, останньому було реконмендовано звернутися з заявою до загальних зборів агрофірми, які в 2000 р. вирішили передати позивачу будівлю млина. Після розраду фірми «Верховина» позивач звернувся щоб йому видали рішення загальних зборів, однак документів не збереглося, щодо даного питання позивач звернувся в архів та інші інстанції але документів не знайшов, не може оформити право власності на дану будову млина, а тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав до суду заяву, де зазначив, що проти позову не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З відповіді від 19.06.2017 р. №82/01-33/08, виданої управлінням агропромислового розвитку Снятинської РДА Івано-Франківської області, слідує, що у них не зберігаються протоколи загальних зборів агрофірми «Верховина» чи інші документи, які стосуються розподілу майна пайового фонду. Згідно відповіді від 29.06.2017 р. №312, наданої трудовим архівом Снятинського району, рішення зборів агрофірми «Верховина» за 2000-2001 рр. на зберігання не передавались, тому надати інформацію стосовно [PERSON] не має можливості. З відповіді від 14.06.2017 р. №321/04-01, наданої архівним відділом Снятинської РДА, вбачається, що документи по агрофірмі «Верховина» за 2000-2001 роки, на збереження до архівного відділу не передавались. Тому надати рішення зборів агрофірми «Верховина» про приватизацію чи передачу млина у приватну власність немає можливості. Із письмових пояснень наданих [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], слідує, що млин в с. Новоселиця дійсно належав і був власністю родини [PERSON], які були родом із с. Рожнів, Косівського району. Млин забрали у колгосп приблизно у 1953-1954 роках. У 1950 р. [PERSON] вивезли у Сибір, де останній помер, а [PERSON] продовжував ще працювати в млині багато років. Із письмових пояснень наданих [PERSON]М, слідує, що він був головою зборів «Верховина» де вирішувалось питання видачі [PERSON] млина в с. Новоселиця в рахунок майнових паїв. При голосуванні за дане питання загальні збори задовільнили заяву [PERSON] і вирішили виділити йому в рахунок майнового паю споруду «Млина» в с. Новоселиця. Після зборів був скадений акт прийому передачі майна, який підписав [PERSON] З акту обстеження будівлі бувшого колгоспного млина від 21.03.2018 р., виданого [PERSON] сільською радою, слідує, що в результаті обстеження території, на якій розміщена будівля бувшого колгоспного млина було виявлено, що будівля розміщена по вул. Центральна, 92, комунікації (газ, вода, світло) не проведені. Будівля в аварійному стані. На балансі [PERSON] сільської ради будівля млина не перебуває, в перелік майна для розпаювання бувший когосп «Верховина» млин не включив цільове призначення земельної ділянки під будівлею землі загального користування, площа 0, 02 га.. З рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 19.05.2017 р. №12 вбачається, що вирішено присвоїти будівлі млина, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, вул. Центральна,№ 92. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник користується та розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем, так як це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~ \~ \~ \~ \~Також судом встановлено, з показів свідків \~\~[PERSON], що при розпаюванні колгоспу "Верховина" будівлю даного млина було передано згідно рішення загальних зборів та акту передачі позивачу. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved