Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з грудня 2000 року він зустрічався та мав близькі стосунки з відповідачем [PERSON], яка з 27.04.1990 року і по 26 лютого 2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] у [PERSON] народилась дочка. Так як [PERSON] народила дочку, перебуваючи у шлюбі (хоча на той момент вже була подана заява про розірвання шлюбу до суду), то у свідоцтві про народження батьком дитини було записано [PERSON] 26 лютого 2002 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Він уклав шлюб з [PERSON] 28 грудня 2007 року, внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на «[PERSON]». Однак їх сімейне життя не склалося і вони невдовзі розійшлися. [PERSON] повідомила йому, що батьком її дитини є він. У зв»язку з цим 16 березня 2018 року він з неповнолітньою [PERSON] та її матір»ю [PERSON] звернулися в медичну клініку ООО "Медікал Геномікс Україна" в м. Рівне для проведення лабораторних досліджень щодо біологічного батьківства дитини. Відповідно до результатів досліджень вірогідність його батьківства відносно неповнолітньої [PERSON] становить 99.9999 %. Таким чином, [PERSON] є його дочкою, і тому він бажає, щоб його було визнано її батьком та відомості про нього як батька були внесені до актового запису про її народження. Так як внести відповідні зміни до актових записів та визнати її батьківство в досудовому порядку не можливо, він змушений звернутись до суду із даним позовом. Просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, заслухавши позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м.Рівне 26 лютого 2002 року, актовий запис № 334. 26 лютого 2002 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим міськвідділом реєстрації актів цивільного стану м. Рівне за актовим записом №170 від 26.02.2002 року. Позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 28 грудня 2007 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №2593, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на «[PERSON]». Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство № MG18-43444/C1F1 результатів досліджень вірогідність батьківства позивача - [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] становить 99.9999 %. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатнього доводів свого батьківства щодо неповнолітньої [PERSON] Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої позивачкою [PERSON] неповнолітньої [PERSON], [INFO] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 125, 126 СК України, п.п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved