Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Степне, вул. Садова,32, Полтавського району та області, як за спадкоємцем після смерті матері [PERSON], померлої 15.09.2012 р. Позивач та його представник [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилися надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали, прохали позов задовольнити. Від відповідача - Степненської сільської ради Полтавського району та області на адресу суду надійшла заява, з проханням справу розглядати у відсутність їх представника, позов визнають. Від третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Судом встановлено, що 03 серпня 1997 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,25 га., що розташована в селищі Степне, вул. Садова,32, Полтавського району та області та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 034334 ( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] вищевказану земельну ділянку успадкувала його дружина [PERSON], та подала в установленому законом порядку до нотконтори заяву про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року ( а.с. 56 ), проте не здійснила державну реєстрацію права власності на землю. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все належне майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповідала сину позивачу по справі. 15.09.2012 року [PERSON] померла ( а.с. 8 ). В установлений законом строк, позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований в с. Степне, вул. Садова,32, Полтавського району та області ( а.с. 13 ). У видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на спірну земельну ділянку позивачу нотаріусом було відмовлено, підставою відмови стало не здійснення належної реєстрації права власності спадкодавцем. ( а.с. 11 ). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку - площею 0,25 га., що розташована на території Степненської сільської ради Полтавського району, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої, то відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved