Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 24.04.2018 в м. Синельникове на трасі Т0401 48 км. + 250 м. мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю автомобілів Хюндай Акцент р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить йому на праві власності, та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» згідно полісу ОСЦПВ № АК/3678216; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON], транспортним засобам були нанесені механічні ушкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1605/18/18 від 16.05.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля Хюндай Акцент р.н. [NUMBER] з врахування фізичного зносу складає 68 450,70 грн. Зурахуванням вимог ст. 29, 34 та 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ в розмірі 62 227,05 грн. в строк до 24.07.2018 р. включно (на протязі 90 календарних днів, з дня подання заяви на виплату страхового відшкодування з 26.04.2018 р. по 24.07.2018р.). Проте, 21.08.2018 р., з порушенням строку на виплату страхового відшкодування, відповідач - 1 здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 56 697,40 грн., а 26.10.2018 р. сплатив пеню в розмірі 1 522,29 грн. Оскільки відповідач-1 здійснив виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, позивач з метою врегулювання даного спору в досудовому порядку 17.08.2018 р. та 27.09.2018 надав страховику заяви щодо доплати частки суми страхового відшкодування. Також, дані звернення містили вимоги щодо: надання детального розрахунку суми сплаченого страхового відшкодування, розрахунок суми ПДВ, на яку був зменшений розмір відновлювального ремонту, надання для ознайомлення документів, на підставі яких було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування. Листом від 13.08.2018 р. № 0509.609.18.01.01-0102.08 відповідач-1 надав поверхневий розрахунок суми сплаченого страхового відшкодування. Проте, скарга від 27.09.2018 р., а також решта вимог були проігноровані відповідачем-1. Таким чином, за підрахунком позивача частина суми страхового відшкодування, яка не була сплачена відповідачем-1, складає 5 529,65 грн. (62 227,05 грн. - 56 697,40 грн. = 5 529,65 грн.). 21.12.2018 відповідач-1 здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 5 529,65 грн. та пеню в розмірі 811,42 грн. Отже, остаточною датою виконання відповідачем-1 обов'язку щодо виплати страхового відшкодування є 21.12.2018 р., а саме страхове відшкодування було сплачено з порушенням строку, передбаченого законом. На переконання позивача оскільки відповідач-1 прострочив виконання грошового зобов'язання (здійснення виплати страхового відшкодування не в повному обсязі), то він повинен сплатити також позивачу: ?3% річних в порядку ст. 625 ЦК України на суму заборгованості 62 227,05 грн. за період, починаючи з 25.07.2018 р. по 20.08.2018 року включно, в розмірі - 138,09 грн., а також на суму заборгованості 5 529,65 грн. за період, починаючи з 21.08.2018 р. по 20.12.2018 року включно, в розмірі - 55,45 грн., а всього 193,54 грн. ?індекс інфляції на суму заборгованості 5 529,65 грн. за період, починаючи з 21.08.2018 р. по 2012.2018 включно, в розмірі - 320,72 грн. Таким чином, загальний розмір штрафних санкцій відповідач-1 повинен сплатити позивачу за здійснення виплати страхового відшкодування з порушенням строку, визначеного законом, за період з 25.07.2018 р. по 20.12.2018 р. включно, та становить (193,54 грн. + 320,72 грн.) 514,26 грн. Відповідач - 1 в окремо наданому відзиві не погодився із наведеним позивачем розміром інфляційних витрат та 3% річних, навівши при цьому свій розрахунок, згідно з яким 3% річних та інфляційні витрати у зв'язку з порушенням строку виплати страхового відшкодування становлять 521, 57 грн. (інфляційні витрати - 327,57 грн., 3% річних - 194,00 грн.). Відповідач - 2 не подав відзив на позову заяву та не повідомив про причини, з яких не з'явився в судове засідання. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, встановлено, що постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постановою судді встановлено, що 24.04.2018 року близько 18.30. год. в м. Синельникове траса Т0401 48 км + 250 м водій [PERSON], керуючи транспортним засобом Ссанг Йонг д/н [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], тим самим порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих людей не має (а.с. 15), що підтверджується відповідною постановою судді. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №1605/18/18 від 16.05.2018, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля Хюндай Акцент р.н. [NUMBER] з врахування фізичного зносу складає 68 450,70 грн. (а.с. 21-32), що підтверджується зазначеним висновком. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування», станом на 24.04.2018 поліс є дійсним, що підтверджується відповідним полісом №АК/3678216. Позивач надав відповідачу-1 25.04.2018 р. письмове повідомлення про настання страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 19, 20, 20 звор.). 21.08.2018 відповідач - 1 сплатив на користь позивача страхове відшкодування в сумі 56 697,40 грн., що підтверджується випискою по картці [PERSON] (а.с. 51 звор.). 26.10.2018 відповідач - 1 сплатив на користь позивача 1 522,29 грн., що підтверджується випискою по карті позивача (а.с. 51). 21.12.2018 на користь позивача перераховані 6 341,07 грн. (доплата страхового відшкодування в розмірі 5 529,65 грн., пеня за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 811,42 грн.), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №№31751 та 31752. Спірні правовідносини виникли із захисту майнових прав постраждалої в результаті дорожньо-транспортної пригоди фізичної особи. Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик (а у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну. Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 35 зазначеного вище Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає Страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п. 2 ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 29, 34 та 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо того, що страховик був зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ в розмірі 62 227,05 грн. в строк до 24.07.2018 р. включно (на протязі 90 календарних днів, з дня подання заяви на виплату страхового відшкодування з 26.04.2018 р. по 24.07.2019р.). Вочевидь, з огляду на встановлені судом факти, здійснення відповідачем -1 виплати страхового відшкодування на користь позивача з порушенням встановленого законом строку (21.08.2018) та частково, у зв'язку з чим є правомірним посилання позивача на наявність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Разом з тим, згідно ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини Страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Щодо розрахунку інфляційних витрат та 3% річних, то є вірним розрахунок, наведений відповідачем -1. Щодо позовної вимоги до відповідача -2, то, вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт. що містить відповідну норму права. Велика палата Верхового Суду у постанові від 04.07.2018 р., справа № 755/18006/15-ц, зробила наступні висновки щодо застосування норм права: відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року, справа № 760/15471/15-ц). Таким чином, відповідач-2, як винна особа у спричиненні збитків, відповідно до ст. 29, та 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та ст.ст. 11, 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між розміром матеріального збитку (68 450,70 грн.) і страховою виплатою, яку здійснило ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (62 227,05 грн.), що становить 6 223,65 грн. (68 450,70 грн. - 62 227,05 грн. = 6 223,65 грн.).

Outcome: approved