Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить усунути порушення керівником «УЗОН» щодо права власності позивачки на квартиру та стягнути судові витрати. Позовну заяву мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. 24 травня 2018 р. на адресу позивачки надійшла повістка від Сокальського районного суду м. Львова, в якій стороною у справі №454/2786/17 є ПП «УЗОН». 19 липня 2018 року [PERSON] звернулася в ЦНАП м. Львова із запитом на інформацію, щодо реєстрації за адресою: [ADDRESS] , ПП «УЗОН». Згідно з витягу запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про юридичну особу, Непорадний С.І. є єдиним керівником ПП «УЗОН». 21 липня 2018 року позивачкою було скеровано листа на адресу відповідача з вимогою зняття з реєстрації ПП «УЗОН», однак відповіді так і не отримала. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. 03 грудня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від Управління державної реєстрації, який мотивований тим, що Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради не проводило реєстраційних дій щодо «ПП УЗОН», та просило виключити їх з числа відповідачів. 12 березня 2019 р. позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить скасувати реєстраційну дію, а саме запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про юридичну особу - Приватне підприємство «УЗОН» (код ЄДРПОУ 37277491), в частині місцезнаходження підприємства за адресою: 79060, м. Львів, вул. Наукова, 56/11, та стягнути з Непорадного С.І. судові витрати. 09.04.2019 р. в судовому засіданні суд на місці ухвалив виключити Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради з числа відповідачів та залучити їх у якості третьої особи. 20.05.2019 р. в судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічно викладені позовній заяві. Просила такі задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи поклався на розсуд суду, щодо заявлених позовних вимог. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст.4ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII, надалі ЦПК,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1ст. 5 ЦПК,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про юридичну особу - місцезнаходження Приватного підприємства «УЗОН» (код ЄДРПОУ 37277491) вказане за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 56/11. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не змінив місце знаходження Приватного підприємства «УЗОН» (код ЄДРПОУ 37277491), а отже, з метою захисту своїх порушених прав [PERSON] звернулася до суду. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду. Відповідно до ч.4 чи. 89 ЦК України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Відповідно до ст.93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права .Судове рішеннямає відповідатизавданню цивільногосудочинства,визначеному цимКодексом. Привиборі ізастосуванні нормиправа доспірних правовідносинсуд враховуєвисновки щодозастосування відповіднихнорм права,викладені впостановах ВерховногоСуду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та протоколів № 2, № 4, № 7, № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Судом встановлено, що позивач понесла витрати щодо розгляду справи у сумі 116, 40 грн., що підтверджується наявними квитанціями у матеріалах справи, а саме за отримання витягу з державного у розмірі 95 грн. та 21,40 за відправку рекомендованого листа. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 116, 40 грн.

Outcome: approved