Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 13 листопада 1999 року. Шлюб між ними був зареєстрований Помічнянською міською радою, Добровеличківського району. Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №69. Між ними склались хороші стосунки, вони розуміли один одного мали намір все життя прожити в злагоді і порозумінні. В липні 2002 року у них народився син [PERSON].Останнім часом, вже на протязі майже двох років, з боку відповідачки висловлювання недовіри на його адресу за те, що він не своєчасно приходить з роботи, мало часу приділяє їй і дитині. На цій підставі між ними виникають сварки під час яких вони висловлюють не повагу один до одного і таке сумісне проживання стало не стерпним, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає повністю. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]" . Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 13 листопада 1999 року сторони уклали шлюб який зареєстровано Помічнянською міською радою, Добровеличківського району. Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 69 ( а.с.6). В шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO] ( а.с. 7). Останнім часом відносинни погіршились, з січня 2014 року шлюбних та сімейних відносин вони фактично не підтримують. Підставою фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин стали різні погляди на сумісне сімейне життя та побут. Підстав для збереження шлюбу сторони не мають. Примирення між ними щодо збереження шлюбу, не можливе. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають з січня 2014 року, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved