Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 19 грудня 2013 року звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що [INFO] року померла їхня мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивачі являються спадкоємцями за заповітом, оскільки при житті [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229872 заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному, а сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229873 заповіла: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Окрім цього, [PERSON] згідно вказаного заповіту належний їй житловий будинок , що знаходиться по [ADDRESS] заповіла своїм дітям: [PERSON] - половину господарства, [PERSON] - дві частини, [PERSON] - три частини з другої половини господарства. Після смерті матері позивачі з приводу оформлення спадщини зверталися до Краснокутської державної нотаріальної контори, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв'язку з неможливістю розподілу часток за заповітом між спадкоємцями. Спадкоємиця за заповітом [PERSON] відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь спадкоємця за заповітом [PERSON] Позивачі мають намір успадкувати майно, оскільки являються спадкоємцями за законом, в зв'язку з чим звернулися до суду з позовом про визнання за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 4, 1938 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №059398; за [PERSON] право приватної власності: на ? частину земельної ділянки площею 4, 1803 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХГ №059397 та на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]; за [PERSON] право приватної власності на ? частину земельної ділянки площею 4, 1803 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №059397. В відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та повідомив, що він відмовляється від належної йому за заповітом ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та ? частини земельної ділянки на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] В відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та повідомив, що він відмовляється від належної йому за заповітом ? частини земельної ділянки на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] В відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. В відкритому судовому засіданні представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що діяла на підставі ордера, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області 9 листопада 2012 року. 04.12.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Мурафською сільською радою Краснокутського району, згідно якого вона належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229872 заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному, а сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229873 заповіла: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Окрім цього, [PERSON] згідно вказаного заповіту належний їй житловий будинок , що знаходиться по [ADDRESS] заповіла своїм дітям: [PERSON] - половину господарства, [PERSON] - дві частини, [PERSON] - три частини з другої половини господарства. За життя [PERSON] на підставі вказаних сертифікатів про право на земельну частку (пай) було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 059397 (на земельну ділянку площею 4,1803 га) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 059398 (на земельну ділянку площею 4,1938 га). Після смерті матері [PERSON] позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з приводу оформлення спадщини звернулися до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв'язку з неможливістю розподілу часток за заповітом між спадкоємцями ( постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2013 року №1599/02-34), а тому позивачі позбавлені можливості прийняти спадщину за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тобто позивачі по справі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються синами [PERSON] підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що він відмовляється від належної йому за заповітом ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та ? частини земельної ділянки на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON], а позивач [PERSON] підтвердив, що він відмовляється від належної йому за заповітом ? частини земельної ділянки на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] Окрім цього, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона являється донькою [PERSON]. Згідно заповіту, складеного [PERSON], їй належить три частини з другої половини господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS], від якої вона відмовляється на користь іншого спадкоємця, а саме - [PERSON]. Згідно ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право спадкодавці [PERSON] на земельні ділянки підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 059397 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 059398. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], як спадкоємці після смерті спадкодавці [PERSON], мають право на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, відповідно до чинного законодавства, оскільки вони надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved