Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд: -Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбнікова О.В. ( номер запису про обтяження: 21600491 ( спеціальний розділ), дата державної реєстрації обтяження 27.07.2017); -Встановити порядок виконання рішення за яким вказане рішення суду є підставою для виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження: 21600491 ( спеціальний розділ), дата державної реєстрації обтяження 27.07.2017, зареєстрованого державним реєстратором Відділу примусового виконання рішень правління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбніковим О.В. на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер:48756874, виданої 09.06.2017 року Відділом примусового виконання рішень управління юстиції в Одеській області; -Судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 09.06.2017 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка є власністю [PERSON] в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь АТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованості. З огляду на те, що постановою державного виконавця арешт накладений на майно позивача та його права, як власника майна, на який накладено арешт позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач по справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу р№ 1321, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. 27.08.2011 року. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбнікова О.В. ( номер запису про обтяження: 21600491 ( спеціальний розділ), дата державної реєстрації обтяження 27.07.2017 накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 121577037 від 23.04.2018 року право власності [PERSON] на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване 08.09.2011 року. Тобто, фактично на 6 років раніше ніж державним виконавцем було накладено арешт на вказане нерухоме майно. Крім того, з розділу " відомості про права власності" інформаційної довідки вбачається, що [PERSON] ніколи не був власником даної квартири та не мав на неї жодних прав. В постанові державного виконавця про арешт майна, яке являється предметом позову боржником зазначено [PERSON], який не являється власником квартири на яку накладено арешт. З наведеного вище слідує, що наявним арештом порушені права позивача, як власника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України « про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках завершенного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Суд, враховуючи, що житлове приміщення, на яке накладено арешт, належить на праві власності не боржнику, а третій особі, чиї права, як власника майна, порушуються накладеним арештом. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved