Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , в рівних частинах по 1/2 кожному права на земельну частку (пай) площею 2,02 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Туринківської сільської ради (на сьогоднішній день - Жовківської міської ради Львівського району Львівської області), право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163400, виданого Туринківською сільською радою 29.05.1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1329. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є рідними братами, їх батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Їхній матері, [PERSON] , на підставі рішення Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,11 га, а по уточнених даних площею 2,02 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Туринківської сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Даний сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1329. Позивачі стверджують, що 06.10.2009 року їх матір`ю, [PERSON] , було складено заповіт, згідно з яким вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , земельний пай в селі В`язова, Жовківського району Львівської області заповіла в двох рівних частинах - [PERSON] , [PERSON] . Позивачі зазначають, що [PERSON] померла [INFO] , а тому після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачі вказують, що вони як спадкоємці за заповітом звернулася 15.07.2015 року у Жовківську державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері, [PERSON] , а саме права на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташований на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 349/2015, однак Жовківська державна нотаріальна контора листом № 1758/01-16 від 23.07.2018 року фактично відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташований на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] , так як ними не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Позивачі зазначають, що їх мати була зареєстрована і проживала на день смерті сама. Інших спадкоємців за заповітом на право на земельну частку (пай) крім них немає, як і немає осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері, оскільки їх батько, а чоловік [PERSON] , [PERSON] , помер ще до смерті матері. Їх сестра, [PERSON] , якій мати заповіла 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] , не висловлює жодних претензій щодо визнання за нами права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] . І так як відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої матері, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому вважають, що їх право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просять задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 31.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 23.09.2021 року о 10 год. 00 хв. Також судом було витребувано із Жовківської ДНК належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача - Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого міська рада була повідомлена належним чином, однак з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому відповідач зазначає, що не заперечує проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду. Також із Жовківської ДНК на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач не заперечує проти позовних вимог, визнає такі, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у селі В`язова, Жовківського району Львівської області, що підтверджується відомостями у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.05.1999 року (арк. спр. 9-10). [PERSON] народився [INFO] у селі В`язова, Жовківського району Львівської області, що підтверджується відомостями у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 11.12.1997 року (арк. спр. 12-13). Батьком позивачів є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 26.06.1959 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.07.1964 року (арк. спр. 15-16). З копії сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163400 від 29.05.1997 року встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,11 га, а по уточнених даних площею 2,02 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Туринківської сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Даний сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1329 (арк. спр. 17). 06.10.2009 року [PERSON] , було складено заповіт, згідно з яким вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] заповіла [PERSON] , земельний пай в селі В`язова, Жовківського району Львівської області заповіла в двох рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , тобто позивачам у справі (арк. спр. 18). Заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 103. 24.07.2018 року [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, видано [PERSON] та [PERSON] дублікат даного заповіту замість втраченого оригіналу та зареєстровано в реєстрі за № 55, що підтверджується копією дубліката заповіту (арк. спр. 18). По даних, які є в сільській раді, заповіт заповідачем не змінено і не скасовано. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 28.04.2015 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що 28.04.2015 року було складено відповідний актовий запис № 13 (арк. спр. 19). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] як спадкоємці за заповітом звернулася 15.07.2015 року у Жовківську державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері, [PERSON] , а саме права на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташований на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Внаслідок їх звернення було зареєстровано спадкову справу № 349/2015, номер у спадковому реєстрі 57689352, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40940294 від 15.07.2015 року (арк. спр. 20). З листа Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області № 1758/01-16 від 23.07.2018 року встановлено, що позивачам фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташований на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] , так як ними не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування (арк. спр. 21). Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Враховуючи, що позивачі в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті матері, [PERSON] , звернулися у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а саме права на земельну частку (пай), а тому відповідно вони вважаються такими, що прийняли спадщину в розумінні норми ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З копії довідки № 852, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 12.08.2021 року, встановлено, що на день смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] , мала такий склад сім`ї: [PERSON] , 1935 року народження (арк. спр. 22). Довідкою № 853, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 12.08.2021 року, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (арк. спр. 22). Отже, [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] на день смерті одна. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом на право на земельну частку (пай) крім позивачів немає. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , з матеріалів справи не встановлено. Суд враховує, що батько позивачів, а чоловік [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.01.2015 року (арк. спр. 23). Тобто [PERSON] помер ще до смерті [PERSON] . З копії спадкової справи встановлено, що [PERSON] , якій [PERSON] заповіла 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] , не зверталася в Жовківську ДНК про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, зокрема в частині права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] . Згідно з довідкою № 578, яка видана 12.08.2021 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, земельна частка (пай), площею 2,02 га, яка розташована на території Туринківської сільської ради, яка належала гр. [PERSON] , померлій [INFO] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває (арк. спр. 24). Із копії спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , судом встановлено, що нею 06.05.2004 року було складено ще один заповіт, згідно з яким вона зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Даний заповіт було посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 92. На підставі даного заповіту [PERSON] було видано Жовківською ДНК свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею 0,2498 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] . Тобто 06.05.2004 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповіла все належне їй майно [PERSON] , в подальшому, а саме [INFO] [PERSON] , було складено заповіт, згідно з яким вона на випадок своєї смерті заповіла 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] , [PERSON] , земельний пай в селі В`язова, Жовківського району Львівської області заповіла в двох рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , тобто позивачам у справі. Тобто [PERSON] в другому заповіті, конкретно визначила, яке майно заповідає і кому заповідає. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори. Як наслідок [PERSON] ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801. Згідно з ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачами не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця, матері, нового зразка, оскільки їх мати померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Як наслідок судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняли після її смерті спадщину, оскільки в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті матері, звернулися в Жовківську ДНК із заявами про прийняття спадщини, не відмовилися упродовж цього строку від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,02 умовних кадастрових гектарів, яке належало померлій матері згідно з сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163400 старого зразка, не можуть оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої матері, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому враховуючи наведені вище обставини, а також те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що право позивачів на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги належить задовольнити. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved