Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Катеринопільського районного суду мотивуючи його тим, що 27 червня 2009 року позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Єрківській селищній рада Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає з відповідачем відповідно до рішення суду. З вересня 2013 року позивач та відповідач припинили сімейно-щлюбні відносини і позивач переїхала на постійне місце проживання в с. Стебне, Звенигородського району, Черкаської області, що підтверджується актом депутата та рішенням суду про розірвання шлюбу від 13.02.2014 року. Починаючи з 01.10.2013 року позивач почала проживати однією сім»єю без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком - [PERSON], [INFO], що підтверджується актом депутата. [INFO] року у [PERSON] народилася дочка, [PERSON], батьком якої являється [PERSON], який також забрав їх з полового будинку та разом з позивачем виховують доньку, що підтверджено свідками в судовому засіданні. [PERSON] є біологічним батьком їхньої спільної дочки [PERSON], на підтвердження даного юридичного факту [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву про визнання батьківства та підтвердив даний факт в судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та повідомив суд, що не є біологічним батьком дитини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п. 12 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування у справах даної категорії є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 цього ж Кодексу. Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні. Підстав для визнання відповідачем позову таким, що суперечить вимогам закону або порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає. Згідно ст.. 138 СК України право матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка закріплює: 1. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. 2. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. 3. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до ч.2 статті 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Через визнання відповідачем відсутності кровного споріднення між ним та народженою дитиною, оскільки за твердженням позивача, відповідач не є батьком народженої нею дитини суд не вбачає підстав для проведення експертизи про встановлення батьківства. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved