Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати укладеною додаткову угоду земельної ділянки від 23 липня 2013 року, зареєстрованого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області за № 1938401 від 26 липня 2013 року та викласти у редакції, зміст якої наведений у вимогах позовної заяви. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Так, 23 липня 2013 року між Маріупольською міською радою та ФОП [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради №6/28-3273 від 18 червня 2013 року, укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0021 га, розташованої по [ADDRESS] строком на 5 років з 18 червня 2013 року по 18 червня 2018 року. 26 липня 2013 року вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, строк дії договору оренди земельної ділянки спливав 18 червня 2018 року. Позивач 23 жовтня 2018 року подав заяву до Маріупольської міської ради з питання встановлення юридичного факту переходу права оренди земельної ділянки до нього та поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк на тих самих умовах та надав для підписання відповідний проект Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Проте, вказану угоду відповідачем підписано не було. За захистом свої прав звертається з даною заявою до суду. 13 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 10 лютого 2020 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, за яким позов не визнано та зазначено, що згідно п. 3.2 Договору орендар після закінчення строку договору має переважне право поновлення договору. У цьому разі він повинен не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії договору оренди землі звернутись з заявою до орендодавця про поновлення. В іншому випадку договір поновленню не підлягає. Від ФОП [PERSON] у передбачений договором строк звернень про продовження строку дії договору не надходило.Позивач зазначає, що є власником нежитлових будівель, розташований на спірній земельній ділянці на підставі договору дарування від 24 вересня 2014 року, отже до нього перейшло й право оренди вказаної земельної ділянки. Проте позивач так само не звертався до Маріупольської міської ради з питання продовження договору оренди протягом двох місяців до дня закінчення діючого на той час договору оренди, а подав таку заяву лише 23 жовтня 2018 року. Отже після переходу до позивача права власності на нерухоме майно від попереднього орендаря, будь-яких відомостей та заяв про переоформлення договору оренди земельної ділянки під час його дії не надходило. Через наведені обставини на адресу [PERSON] було направлено лист від 18 серпня 2018 року, яким повідомила орендаря про відсутність наміру поновлювати договір оренди. Через наведені обставини просить у позові відмовити. Представником позивача надано відповідь відзив, в якому зазначено, що при даних правовідносинах при застосуванні ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомлення Орендарем Орендодавця у намірі поновлювати договір оренди на той самий строк та на тих самих умовах та надання відповідної додаткової угоди не вимагається. Крім того, зазначає, що позивач продовжував користуватись земельною ділянкою, у тому числі після закінчення строку дії договору, належно виконуючи обов?язки за ним при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення строку його дії, отже вважає його продовженим на той самий строк і на тих самих умовах. Щодо листа, яким Маріупольска міська рада нібито повідомила орендаря про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди землі, зазначає, що підтверджень та доказів того, що вказаний лист було отримано [PERSON] суду не надано, а з його змісту вбачається не заперечення проти поновлення договору, а відсутність наміру продовжувати його на той самий строк та на тих самих умовах. Крім того, лист підписаний секретарем Маріупольської міської ради, який ніяким чином не стосується правовідносин між позивачем та відповідачем. Просить позов задовольнити у повному обсязі. 16 березня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач до суду не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити. Представник позивача - Ботман О.О. під час судового розгляду позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні наведеним у позові та відповіді на відзив. В останнє судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] , що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав зазначених у відзиві та просив відмовити в позові. У подальшому до суду не прибув, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у своїй сукупності з нормами діючого законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, на підставі рішення Маріупольської міської ради №6/28-3273 від 18 червня 2013 року було укладено договір оренди земельної ділянки від 23 липня 2013 року, відповідно до якого фізичній особі-підприємцю [PERSON] надано в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1412336900:01:014:0420 площею 0,0021 га для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) за вказаною адресою. Відповідно до п. 3.1. Договору оренди земельної ділянки Договір укладено на 5 років (з 18 червня 2013 року до 18 червня 2018 року). Відповідно п. 3.2. Договору оренди земельної ділянки після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає. 24 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укадений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, реєстровий номер 1549, за яким [PERSON] подарував (передав) а [PERSON] прийняв у дав нежитлову будівлю (торгівельний павільйон) загальною площею 12,1 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS] , розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,0021га, кадастровий номер 1412336900:01:014:0420, яка належить Маріупольській міській раді. Наведене підтверджується також витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, № 27211257 від 24 вересня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» узгоджується з положеннями 777 Цивільного України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. Згідно вказаної статті ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором в розумний строк. У той же час, частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі. Так, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Як вбачається зі змісту вказаної норми, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі у даному випадку не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» може бути здійснено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Крім того, орендодавець має право заперечити стосовно поновлення договору і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі. Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець у свою чергу в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України Про оренду землі. Відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 року у справі № 908/2315/17 та у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17. Згідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Аналіз наведених норм свідчить, що у разі переходу до права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття ним права власності на це майно, переходить право оренди земельної ділянки, на якій таке майно знаходиться, у тому самому обсязі та на умовах, які були у попереднього власника. Тобто особа, яка набула права власності на майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, при цьому договір оренди земельної ділянки щодо попереднього власника нерухомого майна припиняється договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці нерухоме майно. Наведене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 08.06.2013 року у справі №6-253цс16 від 13 квітня 2016р. Отже, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача земельною ділянкою припиняється автоматично в силу закону та не потребує оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, а має місце лише заміна сторони у зобов`язанні. Позивач, будучи новим власником нежитлової будівлі, розташованої по [ADDRESS] на належній Маріупольській міській раді земельній ділянці, є правонаступником права оренди земельної ділянки на підставі ст. 120 ЗК України, ст.ст. 377, 415 ЦК України. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі. Представником відповідача, до письмових заперечень на позов було долучено т лист № 26.4-36852-02 від 18 липня 2018 року адресований [PERSON] , з приводу спливу терміну дії договорів оренди земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] . Однак суд звертає увагу, що в зазначеному листі Маріупольська міська рада звертає увагу орендаря на сплив строку дії договору оренди та відсутність намірів поновлювати дію вказаних договорів на той самий строк і на тих самих умовах. При цьому пропонує звернутися до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про продовження строку дії вказаних договорів оренди. Тоб то лист № 26.4-36852-02 від 18 липня 2018 року не є листом повідомленням Орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, що передбачено ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Інших будь яких переконливих доказів щодо повідомлення орендаря про заперечення проти поновлення договору оренди протягом місяця після закінчення строку його дії суду надано не було. Таким чином, доводи позивача щодо поновлення строку оренди земельної ділянки на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а також щодо набуття ним права на оренду земельної ділянки за вказаною адресою за договором оренди земельної ділянки від 23 липня 2013 року є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved