Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який обґрунтовували тим, що [INFO] в с. Чорнобривкине Путивльського району Сумської області померла їхня мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0284199. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: чоловік померлої - [PERSON] та її діти - позивачі у справі (по 1/3 частці кожен). На підставі заяв позивачів після смерті [PERSON] приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 190/2019 від 22.05.2019. [INFO] в м. Путивль Сумської області помер батько позивачів - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшла земельна ділянка загальною площею 5,305 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована га території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 005075 від 15.01.2002, а також 1/3 частка права на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належна [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0284199, яка була прийнята [PERSON] , але не оформлена за життя. 25.04.2018 приватним нотаріусом на підставі заяв позивачів було заведено спадкову справу № 151/2018 після смерті [PERSON] Будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків, позивачі в той же час позбавлені можливості оформити вказане майно в нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. Посилаючись на зазначене, просили визнати за ними: право спільної часткової власності (по 1/2 частці за кожною) на земельну ділянку «рілля» загальною площею 3,8299 га з кадастровим № 592388100:07:002:0002, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; право спільної часткової власності (по 1/3 частці за кожною) права на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; право спільної часткової власності (по 1/6 частці за кожною) права на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Витрати по сплаті судового збору позивачі просили покласти на них. У підготовче засідання позивачі не з`явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримали. Відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 529 Української РСР (1963 р.) позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Чорнобривкине Путивльського району Сумської області. Крім того, позивачем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , чоловік померлої, який помер [INFO] в м. Путивль Сумської області. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім. Леніна, розташовану на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Позивачі та померлий [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилися речами померлої), що підтверджується копією довідки Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 21.05.2019 № 145/02-13. 22.05.2019 приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу Фесенко А.О. на підставі заяв позивачів було заведено спадкову справу № 190/2019 після смерті [PERSON] , але в той же час, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно (по 1/3 частці) позивачі не можуть з тієї причини, що дублікат правовстановлюючого документу на це майно виданий після смерті спадкодавця, а також тому, що видача таких документів не передбачена чинним законодавством, що вбачається з постанов нотаріуса від 23.05.2019 №№ 653/02-31 та 654/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим, з дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0284199 від 29.09.2015 вбачається, що [PERSON] як члену колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна Путивльського району Сумської області належить право на земельну частку (пай) із землі вказаного підприємства розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] була внесена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром по 6,00 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане позивачами та її померлим чоловіком [PERSON] , що є підставою для задоволення позову в цій частині. Крім того, позивачі на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в м. Путивль Сумської області, після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, загальною площею 5,305 га (складається з трьох земельних ділянок площею 0,517 га, 3,830 га та 0,959 га), яка належала померлому на підставі державного акту серії ІV-СМ № 005075 від 15.01.2002, а також 1/3 частка права на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім. Леніна, розташовану на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку померлий прийняв, але не оформив за життя, після смерті своєї дружини [PERSON] . В той же час, державним нотаріусом в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно позивачам було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нього (в частині земельної ділянки), а також тому, що дублікат правовстановлюючого документу на це майно виданий після смерті спадкодавця, а також тому, що видача таких документів не передбачена чинним законодавством (в частині 1/3 частки на право на земельну частку (пай), що вбачається з постанов нотаріуса від 23.05.2019 №№ 655/02-31 та 656/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, згідно з копією вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чорнобривкинської сільської ради народних депутатів від 04.06.2001 передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 5,305 за (складається з трьох земельних ділянок площею 0,517 га, 3,830 га та 0,959 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Крім того, витягом з Державного земельного кадастру від 22.07.2019 підтверджена та обставина, що [PERSON] є власником земельної ділянки «рілля» площею 3,8299 га з кадастровим № 5923888100:07:002:0002, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області Згідно пунктів 9-10 розділу VII Закону "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Отримання нового державного акту замість втраченого у порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, позивач не може у зв`язку з втратою нею чинності. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та те, що відновлення правовстановлюючого документа на землю в позасудовому порядку є неможливим, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивачі просили не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved