Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 24961,74 грн., з яких: 18576,65 грн. - заборгованість по заробітній платі, 6385,09 грн. - компенсація за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначила, що працювала у відповідача з 06.04.2000 року по 01.08.2014 року та був звільнена в зв'язку із скороченням чисельності штатів робітників. В день звільнення розрахунок з нею проведено не було. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач не виплатив їй заробітну плату за 2014 рік (за лютий - серпень) 2014 року, а також компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6385,09 грн. В зв'язку з наведеними вище обставинами він просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальній сумі 24961,74 грн. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача просила проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини: [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Автрамат» з 06.04.2000 р., працювала на посаді начальника ОООС та 01.08.2014 року була звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку із скороченням чисельності штатів працівників. Вказана обставина підтверджується даними трудової книжки серії БТ-І № 0462570, виданої 07.09.1976 року, та копією відповідного наказу від 01.08.2014 року №347 К, та не спростовувалось відповідачем. Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Як вбачається з наданої відповідачем довідки № 641 від 16.09.2014 року, заборгованість ПАТ «Автрамат» по заробітній платі перед позивачем за період з лютого 2014 року по серпень 2014 року складає 18687,64 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Абзацом 2 пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Як вбачається з довідки № 642 від 16.09.2014 року, наданої відповідачем, середня заробітна плата для розрахунку виплат за затримку розрахунку при звільненні [PERSON] за лютий - серпень 2014 року становить 3710,26 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальному розмірі 24961,74 грн., ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, задовольняє позов в повному обсязі. Оскільки позивачі у справах, що виникають з трудових відносин, звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", суд на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved