Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у 1998 році її матері - [PERSON] на підставі рішення Галицької районної адміністрації м.Львова було надано дозвіл на проживання зі сім'єю у житловому приміщенні в будинку комунального фонду за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,00кв.м. 02 лютого 2001 року її матір померла, та основним квартиронаймачем згідно розпорядження за №267 від 29.04.2002 року став її батько - відповідач [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки від 20 жовтня 2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані п'ять осіб. Незважаючи на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі та є її основним квартиронаймачем, він фактично в ній не проживає, оскільки переїхав на інше постійне місце проживання. Стверджує, що протягом 12 років відповідач в спірній квартирі добровільно не проживає, не проводить оплату за житлово-комунальні послуги, жодних його речей у квартирі немає. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті „Високий Замок", а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1,2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору судом. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки ТзОВ ЖЕП «Стимул Сихів» з місця проживання про склад сім'ї і прописки №4480 від 10.12.2014р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] - основний квартиронаймач, позивач [PERSON] - його дочка, а також неповнолітні [PERSON], 2005р.н., [PERSON]., 2009р.н., та [PERSON], 2014р.н. - його внучки. Як стверджує позивач, в спірній квартирі фактично проживає лише вона з дітьми, а відповідач ще в 2002 році переїхав на інше постійне місце проживання, не проживає в спірній квартирі останні дванадцять років, не проводить оплату за житлово-комунальні послуги та жодних його речей у спірному приміщенні немає. Перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачу ніхто не чинив, таку він залишив добровільно. Факт непроживання відповідача без поважних причин у спірній квартирі стверджується актами, складеними комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул Сихів» від 10.06.2014р., 10.09.2014р., та від 20.10.2014р., з яких вбачається, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше десяти років. Згідно п.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру та не проживає в ній без поважних причин понад встановлений законом строк збереження права користування нею, перешкод в користуванні спірною квартирою йому не чинилось, а тому він втратив право користування нею. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної чи відмовленої частини вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. А відтак, з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені нею витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в газеті «Високий Замок» в розмірі 75 грн. та 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та

Outcome: approved