overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 23 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 253. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Від народження сина відповідач проживає окремо. Спільне господарство не ведеться. Фактичні шлюбні відносини припинені після народження сина з січня 2015 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в наданій до суду 04.04.2016 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 04.04.2016 року телефонограмі зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає повністю та не заперечує проти його задоволення, так як з позивачем не проживає протягом року. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2012 року, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 253 (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON](а.с.5). Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2015 року. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 31 січня 2001 року у виконавчому комітеті Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 3. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За останні п'ять років спільного проживання у сім'ї склалися неприязні відносини, відповідач почав безпідставно звинувачувати її по надуманих причинах, що призводило до сварок та завданні їй побоїв. Останній рік жодних подружніх відносин не підтримують. Такі взаємовідносини між подружжям негативно впливають на виховання та життя дочки. Вказані обставини призвели до зникнення у позивача будь - яких почуттів у відносинах з відповідачем. Спору про поділ майна та місця проживання дочки на даний час немає. Позивач [PERSON] в наданій до суду 07.07.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та [PERSON] справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 07.07.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив [PERSON] справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.01.2001 року, зареєстрований у у виконавчому комітеті Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 3 (а.с.5). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Шлюбні відносини сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 229. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу мають двох дітей. Спочатку сімейне життя складалось добре, але згодом шлюбні відносини між ними поступового погіршувались. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним, внаслідок чого між ними склалися неприязні стосунки один до одного. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З липня 2015 року відповідач проживає окремо та не підтримує сімейних стосунків. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх дітей. Шлюб носить формальний характер, примирення з [PERSON] неможливе. Сім'я фактично розпалась. Майнових спорів між сторонами немає. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Позивач [PERSON] в наданій до суду 04.03.2016 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 04.03.2016 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає повністю. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 2000 року, зареєстрований Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 229 (а.с.6). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.7,8). Шлюбні відносини сторони припинили з липня 2015 року. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 травня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №36; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вони одружилися одразу після знайомства, мало знали один одного. Мають різні погляди на шлюб і сім'ю. Проживають в різних містах, спільного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. Позивач є переселенкою та взята на облік внутрішньо переміщеної особи, має двох дітей. Шлюб існує формально. Позивач вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в наданій до суду 13.10.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 13.10.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у без його участі. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 травня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 36 (а.с.4). Позивач є переселенкою та взята на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.5), має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подальше спільне життя подружжя, ведення спільного господарства і збереження шлюбу неможливе, так як сторони шлюбні відносини припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №129. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Хоча на даний час сторони проживають в одному домі, однак спільне господарство не ведуть з січня 2017 року. Саме з цього часу припинені і фактичні шлюбні відносини. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї неможливе і суперечить їхнім інтересам Позивач [PERSON] в наданій до суду 05.04.2017 року заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 05.04.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає повністю та безумовно. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2007 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №129 (а.с.6). Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з січня 2017 року. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Дані обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем укладений 9 червня 2001 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Вже давно фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися, кохання та взаєморозуміння між ними немає, спільне життя між ними як чоловіка та жінки є неможливим. Примирення неможливе. Позивач [PERSON] в позовній заяві просила дану справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 03.02.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.06.2001 року, зареєстрованому у виконкомі Радицької сільської ради Володарсько - Волинського району Житомирської області, актовий запис № 01 (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок з господарськими спорудами і присадибну земельну ділянку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , заповідав позивачу. Він успадкував земельну ділянку, площею 0,1760 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою [ADDRESS] . Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позов свого довірителя підтримав, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що внаслідок смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 0,1760 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою [ADDRESS] . З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок 1974 року забудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати право власності на житловий будинок 1980 року забудови, загальною площею 91,80 кв.м., жилою площею 52,0 кв.м., підсобною площею 39,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя її бабуся склала заповіт від 08.12.2016, де заповіла її все своє майно. 29.08.2018 вона звернулася до приватного нотаріуса Липовенко Н.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок, що в [ADDRESS] . Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на житловий будинок оформлений на [PERSON] . Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок 1980 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити її додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] , після смерті [PERSON] . В обгрунтування своєї заяви посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що вказані спадкоємці в квітні 2019 відмовилися від прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. Вона є онукою [PERSON] . Звернувшись до державного нотаріуса із усною заявою по питанню прийняття спадщини після померлої [PERSON] , її повідомили, що вона пропустила шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. Сторони будучи повідомленими про день та час слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими представник позивача вимоги свого довірителя підтримала, представник відповідача визнав, 3-ті особи не заперечують проти задоволення позову та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в смт. Рокитне Київської області померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно роз"яснення державного нотаріуса Калітенко Л.Б. від 03.05.2019 вбачається, що позивач усно зверталася до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємці першої черги, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на нетривалий пропущений строк для прийняття спадщини та те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved