Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що донька відповідача проживає у Комунальному будинку дитини № 1, вона до неї не навідується, не цікавиться станом здоров'я, фізичним та розумовим розвитком. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином у порядку ст.ст. 74-76 Цивільного процесуального кодексу України викликався до суду, а тому згідно із вимогами ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу заочно у його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. У зв'язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що 13 листопада 2015 року відповідач звільнилася з відбування строку покарання у Чернігівській виправній колонії УДПС України у Чернігівській області № 44 і разом з дочкою [PERSON] приїхала у с.Гринів Пустомитівського району Львівської області до своїх батьків, де залишила дитину (дід та баба дитини можливості утримувати її не мають). На даний час місце проживання відповідача невідоме, а останнє її місце реєстрації - [ADDRESS]). Висновком Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 5 грудня 2016 року № 04/17-5012 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки, оскільки вона повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків, не проявляє материнської любові та заінтересованості щодо дитини, жодного разу не провідувала малолітню доньку у Будинку дитини. Так, розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації № 714 від 29 грудня 2015 року влаштовано малолітню дитину [PERSON] у Комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки». Згідно з листів Будинку дитини № 1 від 8 червня 2016 року № 280 та від 29 липня 2016 року № 375 з часу перебування дитини у даному закладі ні мати дитини (ні родичі) її не відвідувала, не цікавилася станом здоров'я, фізичним та розумовим розвитком. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом встановлено, що відповідач донькою не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, матеріально не забезпечує, покинула дитину та з нею не проживає. Перешкод відповідачу [PERSON] у виконанні батьківських обов'язків не встановлено, а відтак така без поважних причин не виконує своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини та ухиляється від їх виконання. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] свідомо, протягом тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям, здоров'ям та розвитком дитини, матеріально не допомагає, не створила належних соціально-побутових умов для нормального життя та розвитку доньки, покинула її, а тому її слід позбавити батьківських прав. Крім цього у відповідності до ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України). Відтак, враховуючи матеріальне становище дитини, яка перебуває у КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки»; матеріальне становище відповідача, зокрема відсутність відомостей про його доходи та наявності на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини до її повноліття у твердій грошовій сумі - 700 грн. Разом із цим відповідно до п.п. 1.7, 7.7 Положення про дитячі будинки і загальноосвітні школи-інтернати для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства соціальної політики України від 10 вересня 2012 року № 955/557, інтернатний заклад незалежно від типу і форми власності є юридичною особою; керівник інтернатного закладу сприяє влаштуванню дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до різних форм сімейного виховання та виконує обов'язки опікуна (піклувальника) на час утримання дитини-сироти і дитини, позбавленої батьківського піклування, в інтернатному закладі. Враховуючи наведене, аліменти слід стягувати на користь КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки». У відповідності до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21 лютого 2017 року та у порядку ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України допускається негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України). Розподіляючи судові витрати та враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» і ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 1280 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" та

Outcome: approved