Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач\~\~звернувся в до суду з вказаним позовом в якому посилається на ті обставини, що 09 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» та [PERSON] В,ячеславівною був укладений договір фінансового лізингу № 1882/09/13-В. Згідно п.1.1. Загальних умов Договору фінансового лізингу Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Спеціфікації, а Лізингоодержувач (Відповідач) зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору відповідно до Графіку платежів. Свої зобов'язання Позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу та передав його у користування Відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 18.09.2013 року. Відповідно до ст.2 Загальних умов Договору фінансового лізингу Відповідач повинен сплачувати лізингові платежі в порядку, строки та у розмірі згідно з Графіком внесення лізингових платежів (зі змінами Додаткових угод), з урахуванням суми курсової різниці відповідно до п. 8.4 Договору. Однак, Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо сплати лізингових платежів та з квітня 2015 року припинив виконувати зобовязання згідно Договору, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка не була погашена відповідачем добровільно. Відповідно до ст. 5 ГПКУ, з метою врегулювання спору в досудовому порядку, 31 березня 2015 року ТОВ «Український лізинговий фонд» на адресу [PERSON], було направлено рекомендованим листом лист-вимогу (вих. № 1477-УПК від 31.03.2015 року) щодо сплати заборгованості, однак відповідач вимоги ТОВ "Лізинговий фонд" не виконав. Пункти 3 та 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлюють, що Лізингодавець має право відмовитись від договору лізингу у випадках, передбачених Договором фінансового лізингу або законодавством та вимагати розірвання Договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках. Також, умовами пункту 11.2.1. Загальних умов Договору фінансового лізингу, передбачено, що Лізингодавець (Позивач) має право достроково, в односторонньому порядку відмовитись (розірвати) від Договору та вилучити Предмет лізингу у випадку, коли Лізингоодержувач (Відповідач) не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 днів з дня настання строку платежу, встановленого графіком платежів. Також право на дострокову відмову (розірвання) Лізингодавцем (Позивачем) від Договору передбачено в пунктах 1 і 2 ст. 611, 615 та ч. 2 ст. 598 ЦК України. Пунктом 11.4. Загальних умов Договору фінансового лізингу передбачено, що якщо протягом 20 календарних днів з дати направлення Лізингоодержувачу (Відповідачу) листа-вимоги щодо сплати заборгованості, Лізингоодержувач (Відповідач) не усуне порушення, Лізингодавець (Позивач) направляє на юридичну адресу Лізингоодуржувача (Відповідача) цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і повернення Предмета лізингу із зазначенням терміну та місця його передачі Лізингодавцю (Позивачу). При цьому у разі відмови Лізингоодержувача від передачі (повернення) Предмета лізингу Лізингодавцю, Лізингодавець має право самостійно вилучити Предмет лізингу з місця зберігання/знаходження або ремонту без будь-яких дозволів Лізингоодержувача (у тому числі, але не виключно, у беззаперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду) з покладанням на Лізингоодержувача понесених витрат. Таким чином,

Outcome: approved