overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати. У сторін є дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач подав до суду клопотання в якому просив позов задовольнити. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач подала до суду клопотання в якому зазначила, що позов визнає, просила шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке. 09.10.2012 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджуться свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Враховуючи положення вказаних вище норм, те що позивач вважає збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам, суд приходить до переконання про наявність підстав для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач зазначив в позові про залишення витрат на ним, суд вважає, що решту судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними вимогами, мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем і був звільнений з роботи 26.06.2013 року за згодою сторін, згідно ст. 36 п.1 КЗпПУ. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок, а виплатив її за наказом Шосткинського міськрайсуду 26.02.2014 року. Просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 26.06.2013 року по 26.02.2014 року в розмірі 17478 грн. 30 коп., моральну шкоду 3000 грн. та слухати справу у його відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, оскільки відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не провів у встановлений законом термін повний розрахунок з позивачем, тому згідно ст. 117 КЗпП України, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з 26.06.2013 року по 26.02.2014 року в розмірі 17478 грн. 30 коп.(а.с.4-11). Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. Крім того, в разі невиплати із вини власника чи уповноваженого ним органу належних сум при звільненні, підприємство повинно оплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог ст. 237-1 цього-ж Кодексу, за умов наявності вини підприємства повинна стягуватись і моральна шкода, якщо ці дії привели до моральних страждань. Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 "Про практику застосування законодавства про оплату праці", вказав на те, що ці суми підлягають стягненню у випадку наявності вини підприємства та якщо роботодавець не доведе відсутність своєї вини у несвоєчасній виплаті. Отже зважаючи на те, що позивач з 26.06.2013 року по 26.02.2014 року не отримав гарантованого заробітку за виконану роботу, був позбавлений елементарного права розпоряджатись заробленими коштами, що привело до моральних страждань, на думку суду, заявлена сума за завдану моральну шкоду має бути стягнута. Відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, жодних доказів щодо спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з приводу їх вини у невиплаті зарплати, затримки розрахунку та завданої моральної шкоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 20.10.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина, син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відсутність нормальних сімейних стосунків призвело до розладу і фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, у зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення, та просила суд залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Сторони самостійно вирішили питання про місце проживання дитини, про що уклали договір, посвідчений нотаріально, згідно якого малолітній син [PERSON] проживатиме з батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] тривалий час користується послугами позивача по газопостачанню, однак не оплачує дані послуги, в зв'язку з чим станом на 01.12.2014 року утворилась заборгованість в сумі 685,79 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не зявилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення у відсутності відповідача. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO] та є споживачем послуг з газопостачання, які надає позивач відповідно до укладеного між ними договору №62216 від 19.12.2006 року. Відповідач користується природнім газом, однак, не сплачувала за отримані послуги в період з 01.03.2014р. по 30.11.2014р., що призвело до утворення заборгованості в розмірі 685,79 грн. Згідно ст. 67 Житлового кодексу України, плата за газ береться за затвердженими в установленому порядку тарифами і згідно ст. 68 ЖК України, плата має вноситися щомісячно. Згідно Постанови КМ України від 09.12.1999 року № 2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання" споживач повинен щомісячно розраховуватися за спожитий природний газ. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні зобовязання, відповідач спірний період користувалася послугами, які надає позивач, однак, своєчасно їх не оплачувала, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 685, 79 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові заявником заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21.12.2019 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками направлені відповідачу на зазначену в позові адресу. Вказаний конверт повернувся до суду через невручення, за закінченням строку зберігання. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України« Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач користується електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору від 02.08.2005 року, укладеного з АК «Харківобленерго», копія якого міститься в матеріалах справи. Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін, обов`язкові для енергопостачальника та споживача електроенергії. Станом на 31.12.2018 до показання приладу обліку 54146 існує заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 20808,07 грн., яка утворилась за період з 22.12.2016 по 31.12.2018, що підтверджується довідкою-розрахунком та довідкою абоненту, яка міститься в матеріалах справи. За ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із наведеним, заборгованість стягується судом в примусовому порядку. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати - в розмірі 1921 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що з 11 червня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя не склалось, подружні відносини припинені, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений, між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій просла справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу "[PERSON]" Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Каховського райуправління юстиції Херсонської області, актовий запис № 61. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], (а.с.6). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено, поновлення шлюбних стосунків неможливе, оскільки відсутнє бажання у подружжя на їх відновлення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Крім того, в силу вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що спірна квартира належить їй на праві власності. Відповідач є її колишнім чоловіком, в квартирі не проживає з жовтня 2016 року . Оскільки відповідач з реєстрації в добровільному порядку не знявся , його реєстрація в квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю , вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову . Відповідач [PERSON] в наданій суду заяві позов визнав , просив справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2008 року у справі № 2-2399 , [PERSON] на праві власності належить квартира , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи , відповідач [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано . Вказаним рішенням суду встановлено факт не проживання сторін з жовтня 2016 року. У відповідності до довідки ОСББ «Моторбудівник-3» [PERSON] в спірному житлі не проживає . Вказані обставини визнані відповідачем , а тому, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] не проживає в спірному житлі з жовтня 2016 року , тобто більше року , перестав бути членом сім»ї позивача , його реєстрація в квартирі створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що спірна квартира належить їй на праві власності. Відповідач є її сином , однак з 2007 року [PERSON] в квартирі не проживає. Оскільки відповідач з реєстрації в добровільному порядку не знявся , його реєстрація в квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю , вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову . Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу нерухомості від 01 серпня 1996 року [PERSON] на праві власності належить квартира , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи , [PERSON], [INFO] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2007 року. Разом з тим , актом від 23 листопада 2017 року підтверджено , що [PERSON] в спірному житлі не проживає з 2007 року , його особисті речі в квартирі відсутні. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] не проживає в спірному житлі з 2007 року , тобто більше року , його реєстрація в квартирі створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що вона є власником 1/3 частини спірного будинку. Відповідач був зареєстрований у будинку в 2013 році, однак ніколи в ньому не проживав. Оскільки відповідач з реєстрації в добровільному порядку не знявся , його реєстрація створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю , вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову . Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2007 року , виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником 1/30 частки на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Іншими співвласниками майна є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії домової книги, [PERSON] зареєстрований в спірному домоволодінні з 01.10.2013 року . Разом з тим, довідкою квартального комітету № 6 Жовтневого району м. Запоріжжя від 13.08.2018 року встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 01.10.2013 року, однак ніколи в будинку не проживав. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] не проживає в спірному житлі з моменту реєстрації , тобто більше року , не є членом сім»ї позивача , його реєстрація в будинку створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст.. 141 ЦПК України .

Outcome: approved