Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] , яке набуте нею на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії МК № 1023 від 24.01.1994 року, припинити із скасуванням його реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74 від 24.01.1994 року, в зв`язку зі смертю [PERSON] та визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25 грудня 1997 року він придбав житловий будинок по [ADDRESS] у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 грудня 1997 року. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 1023 , виданого 24.04.1994 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області від 25.06.1993 року за №5-14 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності за №74. Предметом договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 грудня 1997 року слугував лише будинок, питання про продаж земельної ділянки на якій він знаходиться не вирішувалось. В січні 2019 року він звернувся до Новобузької державної нотаріальної контори з метою відчуження належного йому будинку, на що йому було надано роз`яснення про неможливість оформити правочин, оскільки земельна ділянка на якій знаходиться будинок перебуває у приватній власності іншої особи. Також після звернення до Новобузької міської ради, про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, йому було повідомлено, що на земельну ділянку видано державний акт на право приватної власності на [PERSON] . Також він дізнався, що власник земельної ділянки [PERSON] померла [INFO] . Посилаючись на викладене просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] . В подальшому судом було встановлено, що співвідповідач [PERSON] померла. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської областіподав заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого завідуючою Новобузькою державною нотаріальною конторою Паліюк Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1672, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про перехід у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 1023 виданого 24.01.1994 року на підставі рішення Новобузької міської ради народних депутатів №5-14 від 25.06.1993 року, площею 0,1 га, розташованої по [ADDRESS] з цільовим призначення для обслуговування жилого будинку та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №74 власником є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області 22.03.2001 року, [PERSON] померла [INFO] , про що, складено відповідний актовий запис за №68. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55707680 від 03.04.2019 року, після смерті [PERSON] , Новобузькою держнотконторою 17.05.2001 року заведено спадкову справу за №146/2001. Дослідивши спадкову справу №146/01 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2001 року, посвідченого завідуючою Новобузькою державною нотаріальною конторою Паліюк Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1119, спадкоємцем майна [PERSON] є її сестра [PERSON] . Спадкове майно на яке видано дане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай), площею 6,46 га, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області 14.11.2008 року, [PERSON] померла [INFO] , про що, складено відповідний актовий запис за №272. Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Як вбачається з договору купівлі-продажу жилого будинку, зміст ст. 30 ЗК України сторонам, що підписали договір, роз`яснено нотаріусом. З моменту передачі земельної ділянки у власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачем [PERSON] на встановлених законом підставах права власності на житловий будинок, до нього також перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Крім цього, власник земельної ділянки [PERSON] померла. Спадкоємець майна [PERSON] [PERSON] також померла не успадкувавши дану земельну ділянку. Відтак, з часу набуття позивачем [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно та не прийняття спадкоємцями спадщини після смерті [PERSON] , - суб`єктивне право громадянки [PERSON] , яка володіла спірною земельною ділянкою на праві власності, згідно вимог п. "б" ч. 1 ст. 140 ЗК України вважається припиненим. Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] як в частині припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, так і в частині визнання за позивачем права власності на дану земельну ділянку. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Outcome: approved