Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.03 року належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований він, його дружина - [PERSON], донька - [PERSON] та донька - [PERSON]. У 2007 році відповідачка виїхала з квартири та з міста. На даний час її місце знаходження є невідомим, тому позивач звернувся до суду та просить визнати [PERSON] такою що втратили право на користування житловим приміщенням. Оскільки вона не проживає та не бере ніякої участі в утриманні квартири. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій ствердив позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином і від них не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу укладеного 18 вересня 2003 року, нотаріально посвідченого [NUMBER], зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER] (а.с.5) належить квартира [ADDRESS], що також стверджується витягом про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 30.09.03 р. (а.с. 6) та копією технічного паспорту на квартиру (а.с. 7). З копії будинкової книги (а.с. 9-11), вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], яка є донькою позивача - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 12) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 13). З копії довідки депутата Лебединської міської ради від 27.04.15 року за № 271 (а.с.14) вбачається, що по [ADDRESS] не проживає з 2007 року, але зареєстрована донька позивача - [PERSON]. Факт того, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] стверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що вони є сусідами позивача, [PERSON] з 2007 року жодного разу не приїздила до батьків, вони її з того часу не бачили. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього кодексу. Згідно вимог ч.1, п.п 1, 5 ч. 3, ч. 4 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Понад 6 місяців приміщення зберігається у випадках призову наймача на військову службу, влаштування його в будинок-інтернат чи іншу соціальну установу. Згідно вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому суд приймає до уваги, що відповідачка тривалий час не проживає у квартирі не несе матеріальних витрат на його утримання, тому суд вважає необхідним задовольнити позов повністю. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved