Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, пояснюючи, що на підставі Договору найму житлового приміщення в будинку державної установи, підприємства чи громадської організації від 03.03.1994 року їх мати, [PERSON] , отримала у користування квартири за [ADDRESS] . Він та відповідач, який є його братом, зареєстровані за вказаною адресою як члени сім`ї наймача житла. 26.10.2016 року мати померла, після її смерті позивач залишився проживати в квартирі, сплачує комунальні послуги відповідно числа зареєстрованих осіб та має намір приватизувати квартиру. Відповідач за адресою реєстрації не проживає з 2017 року, власних речей у квартирі не має, участі в утриманні квартири не приймає, тому позивач вважає, що, оскільки він не проживає за адресою реєстрації понад шість місяців, тому втратив право користування житловим приміщенням, на підставі чого просив в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно вимог ч.1 ст.4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст.65 ЖК УРСР, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 71 Житлового Кодексу Української РСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За вимогами ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року зазначено, що відповідно до положень ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. З договору найму житлового приміщення в будинку державної установи, підприємства або громадської організації від 03.03.1994 року, укладеного між керуючим будинком [ADDRESS] , що належить ВАВК, та [PERSON] встановлено, що [PERSON] надано у найм житлове приміщення у квартирі [ADDRESS] . Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , встановлено, що він є сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.11.2016 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Згідно довідки Володимирівської селищної ради від 23.11.2020 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований позивач та його брат - відповідач [PERSON] , 1981 року народження. Відповідно акту про непроживання відповідача за адресою реєстрації, складеного комісією за участю депутата селищної ради [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] , відповідач не проживає за місцем реєстрації та знаходиться у м.Макіївці. Таким чином, судом встановлено, що позивач є членом сім`ї наймача житла, який помер. Після смерті матері він проживає за місцем реєстрації, користується правами наймача приміщення. Відповідач зареєстрований у квартирі, але фактично не проживає за місцем реєстрації з 2017 року без поважних причин, внаслідок чого втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного суд вважає позовні обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved