Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач [PERSON], приходиться батьком її повнолітнього сина [PERSON], який після досягнення повноліття продовжує навчатись, є студентом 3-го курсу Білоцерківського національного аграрного університету та потребує матеріальної допомоги, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини на період його навчання в розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, на період навчання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається та є студентом 3 курсу денної форми навчання агробіотехнологічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою № 315 від 17.09.2018р., виданою деканом факультет та копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 5, 14). Відповідно до довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім'ї № 4216 від 17.09.2018 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір'ю. Позивач в позовній заяві посилалася на те, що з 2016 року її син продовжує навчання у вищому навчальному закладі і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною, здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дитину, на весь період навчання. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", навчання дитини має бути її основним заняттям. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що доказів, які б свідчили про не можливість сплати відповідачем аліментів своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання до закінчення навчання,- суду не надано, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частині всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 18.09.2018 р. по 30.06.2020року. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved