Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 7 лютого 2020 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання кредитного договору припиненим, визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Позовна заява обґрунтована тим, що 21 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 164/ФКВ-07, відповідно до умов якого банк надав позивачу грошові кошти в розмірі 63000 доларів США строком до 20 вересня 2010 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем [PERSON] та банком 21 вересня 2007 року було укладено договір іпотеки № 67/Zфквіп-07, згідно з яким позивач передав відповідачу в іпотеку будинок [ADDRESS] . Позивачі вказували, що стягнення заборгованості за кредитним договором було предметом розгляду судів, заочний рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.01.2011 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 164/ФКВ-07 в сумі 634888,71 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки будинок [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Дельта банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2013 в справі № 552/2561/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість по кредитному договору 164/ФКВ-07 в розмірі 106794,55 грн. Позивачі вказували, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2013 в справі 552/2561/13-ц виконано повністю, але на звернення до банку з проханням направити відповідні повідомлення про припинення іпотеки та знаття зборони, отримали відмови. В уточненій позовній заяві позивачі просили визнати припиненим кредитний договір № 164/ФКВ-07 від 21.09.2007, укладений між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є АТ «Дельта банк», та [PERSON] . Просили визнати припиненим іпотечний договір № 67/Zфквіп-07 від 21.09.2007, укладений між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є АТ «Дельта банк», та [PERSON] , просили вилучити запис про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року в даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 24 березня 2020 року. Відповідачем АТ «Дельта банк» 27 березня 2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2013 в справі № 552/2561/13-ц виконано лише через 6 років. Твердження позивачів про повне погашення заборгованості перед банком не відповідає дійсності, підстави для припинення договору іпотеки, визначені ст. 17 закону України «Про іпотеку», відсутні. Третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 31 березня 202 року подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, які є аналогічними тим, що зазначені відповідачем в поданому до суду відзиву. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2020 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачів звернулася в суд з заявою, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач звертався в суд з заявами, в яких просив розглядати справу без участі представника. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільних справ № 2-181/11, 552/2561/13-3, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до \~укладеного кредитного договору № 164/ФКВ-07 від 21 вересня 2007 року ТОВ Укрпромбанк надав [PERSON] кредит в розмірі 63000 доларів США зі сплатою 13,8% річних, комісія за надання кредиту 1,5% від суми кредиту, з терміном користування кредитними коштами до 20.09.2010 року, для споживчих потреб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В забезпечення виконання зобов`язань між банком та [PERSON] 21.09.2007 укладено іпотечний договір № 67/Zфквіп-07. Відповідно до іпотечного договору предметом іпотеки є будинок [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . Згідно з умовами договору про передачу активів та кредитних зобов`язань \~від 30 червня 2010 року з 30.06.2010 ТОВ Укрпромбанк відступив, а ПАТ Дельта Банк прийняло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між сторонами по справі. \~\~\~ Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.01.2011 в справі № 2-181/11, яке вступило в законну силу, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-банк» заборгованість за кредитним договором №164/ФКВ-07 від 21.09.2007 в сумі 634888,71 гривень шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2012 року в справі № 2-181/11, яка вступила в законну силу, в задоволенні заяви пат «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2013 в справі № 552/2561/13-ц яке вступило в законну силу, позовні вимоги ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] , [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором \~та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість по кредитному договору від 21.09.2007 у розмірі 106794,55 гривень та судові витрати в сумі 1067,94 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Також судом встановлено, що судове рішення в цивільній справі № 552/2561/13-ц було пред`явлено на примусове виконання. Київським відділом державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції в Полтавській області згідно з постановою від 30.07.2019 було закінчено виконавче провадження № 40460026 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). Звертаючись до суду з позовом та обираючи спосіб захисту свого права, позивачі в поданій до суду позовній заяві просять визнати припиненими кредитний договір та договір іпотеки. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, питання неналежного виконання позивачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 164/ФКВ-07 від 21 вересня 2007 року було предметом судового розгляду. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2013 в справі № 552/2561/13-ц, яке вступило в законну силу, визначено розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 21.09.2007 у розмірі 106794,55 гривень. Зазначене судове рішення виконано [PERSON] , як боржником у виконавчому провадженні в повному обсязі, про що прийняте відповідне рішення державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження, яке не оскаржено АТ «Дельта Банк» як стягувачем. Суд приходить до висновку, що рішення суду,\~яке набрало законної сили та виконане боржником, та яким з боржника стягнуто остаточну заборгованість, не може бути поставлене під сумнів та не підлягає тлумаченню в розумінні повноти розміру заборгованості. На підставі викладеного, враховуючи вимоги\~статті 599 ЦК України\~та належне виконання [PERSON] рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2013 в справі\~\~ № 552/2561/13-ц, суд приходить до висновку, що зобов`язання за кредитним договором припинилось у зв`язку з його виконанням. Аналогічний висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/27064/15. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання припиненим кредитного договору № 164/ФКВ-07 від 21 вересня 2007 року є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України "Про іпотеку", зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. У ч. 1 ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Щодо вимог про зняття заборони на нерухоме майно суд виходить з такого. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору). Як встановлено судом, посвідчивши іпотечний договір, приватний нотаріус наклав заборону відчуження предмета іпотеки нерухомого майна, номер запису про іпотеку 5722582, номер запису про обтяження 5722584. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже\~ всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Отже, вимоги позивачів про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved