Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду 10.11.2016 року з позовом до [PERSON],треті особи: Виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Лозівської міської ради, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки, посилаючись на те, що її донька [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Державна реєстрація народження малолітнього [PERSON] проведена відповідно до ст.133 СК України,батьком дитини є [PERSON]. Державна реєстрація народження малолітнього [PERSON] проведена зі слів заявниці, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Питання щодо позбавлення батьківських прав матері стосовно малолітнього [PERSON] не виникає, оскільки з початку липня 2016 року дитина проживає з батьком, який піклується про його стан здоров»я та перебуває на повному його забезпеченні. На даний час малолітній [PERSON] проживає з нею. Донька не створює належних умов для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей, зловживає наркотичними речовинами та алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається належним чином вихованням дітей. В зв»язку з вищевикладеним позивач змушений звертатися до суду з позовом, в якому прохає позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON]; стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 410 грн щомісяця, з індексацією відповідно до закону та до досягнення ним повноліття; призначити опікуном [PERSON] та над його майном [PERSON] Позивач у судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій прохає, розглядати справу за її відсутності. Крім того, уточнила свої вимоги, в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та прохала стягувати з відповідача аліменти на не на особовий рахунок малолітнього [PERSON]., а на її користь. В іншій частині позовні вимоги залишила без змін. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні(а.с.64). Відповідач у судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності(а.с.50). Представники третіх осіб у судове засідання не з»явился, надали заяви, в яких прохали справу розглядати за їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог у повному обсязі не заперечують(а.с.49,51). У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Державна реєстрація народження малолітнього [PERSON] проведена відповідно до ст.133 СК України,батьком дитини є [PERSON]. Державна реєстрація народження малолітнього [PERSON] проведена зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей та копіями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.13-17). Як зазначила позивач у своєму позові, що її донька [PERSON] не створює належних умов для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям. Вона зловживає наркотичними засобами та алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається належним чином вихованням дітей, більшість часу з дітьми не проживає. Донька винаймала житло,але в зв»язку з тим, що вона не розрахувалась за наймане житло,її господар вигнав з помешкання. На даний час малолітній [PERSON] проживає зі своїм батьком в [ADDRESS]. Батько піклується про дитину,про його стан здоров»я,займається його вихованням та матеріально забезпечує його; хлопчик ходить до дитячого садочка. Малолітній [PERSON] залишався проживати з матір»ю. Однак, в помешканні,де вони проживають відключені всі комунікації,відсутнє для дитини ліжко,іграшки,одяг,взуття, продукти харчування, в кімнаті брудно. Після того, як 07.11.2016 року відповідач залишила дитину у позивача, малолітній [PERSON] почав проживати з нею, вона займається його вихованням,піклується про стан здоров»я дитини, створила всі необхідні житлово- побутові умови для його проживання. Із акта обстеження умов проживання малолітнього [PERSON],за адресою: [ADDRESS] вбачається,що [PERSON] створено належні умови для проживання та виховання онука- [PERSON],[INFO] (а.с.30). В довідці №43/12 від 16.02.2016року, виданої філією «ПВРЗ» ПАТ « Укрзалізниця» зазначено,що [PERSON]. з 12.01.2011року по цей час працює і філії «ПВРЗ» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді машиніста крана(керівник) 4 розряду у Ковальсько- механічному цеху(а.с.28). Загальна сума доходу за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року [PERSON] становить 26024грн.56коп(а.с.29). Згідно з медичним висновком про стан здоров»я заявника № 105 від 14.03.2016 року, [PERSON] за станом здоров»я може виконувати обов»язки опікуна(піклувальника) неповнолітньої дитини. За місцем проживання відсутні захворювання, які б суперечили перебування дитини(а.с.25). Із інформації Міністерства внутрішніх справ України,[PERSON] на території України станом на 09.03.2016р. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває(а.с.27). Із довідок, виданих КЗОЗ « Лозівська ЦРЛ» Харківської області від 16.11.2016року вбачається, що [PERSON],[INFO] з 2015року перебуває на обліку у лікаря - нарколога з приводу синдрому залежності від наркотиків (опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів) (а.с.59). За місцем своєї реєстрації [PERSON] відсутня уже тривалий час. Вихованням дітей мати не займається і їх долею не цікавиться. Дитина [PERSON]., мешкає разом зі своїм батьком, в с.Катеринівка,де відвідує дитячий садочок. Другий хлопчик [PERSON], проживає у своєї бабусі в [ADDRESS](а.с.60). Із копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2016 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов»язків щодо виховання своїх малолітніх дітей(61-62). Відповідно до довідки, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення від 21.11.2016 № 7700, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] Допомога призначена на період з 01.08.2015 р. по 31.08.2015 р. в розмірі 10320,00грн; з 01.09.2015 р. по31.08.2016 р. в розмірі860,00грн(а.с.58). Із висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 21.12.2016 року вбачається,що виконавчий комітет вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання малолітнього [PERSON] (а.с.52-53). Із висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування про можливість призначення [PERSON] опікуном,доцільність встановлення опіки над малолітнім [PERSON] від 19.12.2016 року вбачається,що виконавчий комітет вважає можливим,призначення [PERSON] опікуном над онуком [PERSON],[INFO] та його майном,що буде відповідати інтересам дитини у разі позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав рішенням Лозівськогоміськрайонного суду (а.с.54-55). Крім того, Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування вже звертався з аналогічними позовними вимогами до [PERSON], проте 22.03.2016 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області в задоволенні позову було відмовлено(а.с.21-24) Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків свідомо. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, ратифікованої Україною, в усіх діях щодо дітей,незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами,адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме: п.2 ч.1 -ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду,лікування дитини,що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;не спілкуються з дитиною в обсязі,необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007№3). Пунктом 15 цієї постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав,тобто прав на виховання дитини,захист її інтересів,на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,тощо є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку -виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини -це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено не дивлячись на те, що відповідач має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Погоджуючись з вимогами позивача про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що в даному випадку істотною обставиною для призначення аліментів в твердій грошовій сумі є те, що відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатною, але її доходу не вистачає на належне забезпечення матеріальне становище онука, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 410,00 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку,що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд роз'яснює відповідачу [PERSON], що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved