Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом мотивуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.1996 року виданого державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 13-3330 та зареєстрованому в ХДБТІ в реєстровій книзі № 12 за реєстровим № 2839 від 16.12.1996 року. Також у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], відповідач не проживає в квартирі більше ніж двадцять років. Позивач несе витрати по утриманню кімнати, сплачує комунальні послуги, в той час сплачує і за відповідача, в зв'язку з чим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в засобах масової інформації, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.1996 року виданого державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 13-3330 та зареєстрованому в ХДБТІ в реєстровій книзі № 12 за реєстровим № 2839 від 16.12.1996 року. Відповідно до довідки № 47 від 14.11.2013 року виданої ЖБК "Дружба" за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. З пояснень позивача наданих в судовому засіданні, відповідач не проживає в квартирі більше ніж двадцять років, прописував його в квартиру ще дідусь позивачки, після смерті якого позивачка отримала в спадок дану квартиру. Згідно ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 4 ЦПК України . Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Спосіб захисту своїх порушених прав обирається стороною самостійно. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved