Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2013 року на користь відповідачки, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2013 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Шлюб між ними розірваний на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року. Крім того, 25 квітня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №154), і від цього шлюбу має ще неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду його сімейний стан суттєво змінився, оскільки він має дитину та дружину, яких зобовязаний утримувати відповідно до діючого законодавства, він позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням суду від 04.09.2013 року, а тому є всі правові підстави, передбачені 192 СК України, для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2018 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Через неявку відповідачки у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2013 року з позивача [PERSON] утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2015, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). 25 квітня 2015 року позивач уклав шлюб зі [PERSON], який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №154 (а.с.10). Від цього шлюбу позивач має дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11), яка перебуває на його утриманні. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Так, відповідно до\~ст. 192 СК України\~та\~\~роз'яснень п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином,\~\~підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~є зміна матеріального, або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках. На підставі викладеного, суд вважає, що у звязку зі зміною сімейного становища позивача, як платника аліментів, а саме наявності на його утриманні ще одн6ієї неповнолітньої дитини, розмір аліментів на користь відповідача підлягає зменшенню до 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved