Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Львівська міська рада, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Центральне» про звільнення самовільно зайнятих нежитлових приміщень під літ. 22,23,24 пл. 31,1 кв. м., які знаходяться на другому поверсі будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що гідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 18.11.2005 року будинок [ADDRESS], а також нежитлові приміщення площею 202,6 кв.м. перебувають у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Вказаний будинок перебуває на обслуговуванні ЛКП «Центральне». 02.04.2014 року головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження №163 «Про невідповідність санітарним та технічним вимогам квартири [ADDRESS]». 05.05.2015 року ЛКП «Центральне» листом №321 повідомило управлінню комунальної власності про те, що нежитлове приміщення 2-го поверху загальною площею 31,1 кв.м. за адресою [ADDRESS] є самовільно зайнятим мешканкою квартири [ADDRESS] гр.[PERSON] Нежитлові приміщення під літ. 22,23.24 пл.31,1 кв.м. на другому поверсі будинку [ADDRESS] є об'єктом права комунальної власності (перебувають у власності територіальної громади міста Львова) та знаходяться на балансі ЛКП «Центральне». У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вважає такі достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися. Суд ухвалив слухати справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вважає такі достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом. звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України). Як видно із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок [ADDRESS], а також нежитлові приміщення площею 202,6 кв.м. перебувають у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради на підставі рішення виконкому Львівської обласної ради у формі комунальної власності /а.с.6/. Згідно до ч.1 ст.327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Відповідно до розпорядження №163 від 02.094.2014 року голови Галицької районної адміністрації, квартира [ADDRESS] не відповідає санітарним та технічним вимогам /а.с.15/. Згідно листа ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 07.05.2012 року /а.с.15/, у будинку [ADDRESS] приміщення під літ. з 1 по 24 площею 202,6 кв. м (в т.ч. приміщення 22,23,24 заг. пл. 31,1 кв. м.) є нежитловими та власником зазначеного будинку є територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради. Як вбачається з листа ЛКП «Центральне», приміщення 2-го поверху загальною площею 31,1 кв.м. за адресою [ADDRESS] є самовільно зайнятим мешканкою квартири [ADDRESS] [PERSON] Відповідно до акту №19-на/15 про проведення перевірки та обстеження об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] загальною площею відповідно до технічного паспорта від 15.04.2008 року №141 31,3 кв.м.: до складу об'єкта належать приміщення другого поверху; об'єкт суміжний з приміщеннями житлової квартири [ADDRESS]; приміщення об'єкта самовільно захоплені мешканцями квартири [ADDRESS], двері з балкону в приміщення під літ. 22 замуровано; обстеження приміщень під літ. 22,23,24 не проводились, оскільки після проведенихперепланувань вхід в приміщення здійснюється з приміщення кімнати квартири [ADDRESS]. Як вбачається з договору купівлі-продажу [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с.21/. Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 60 вказаного Закону визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, нежитлові приміщення, та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно з ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно займає спірні приміщення під літ. 22,23,24 пл. 31,1 кв. м., які знаходяться на другому поверсі будинку [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, оскільки обставини на які покликається позивач повністю доводяться поданими доказами, натомість відповідач в судове засідання не з'явилась та не представила суду жодних доказів на спростування позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved