Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у січні 2019 року звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про виділ в натурі частки із майна, що є спільною частковою власністю. Вимоги обґрунтовані тим, що всі сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частинах. Як зазначають позивачі, у них склались неприязні стосунки щодо оплати комунальних послуг за вказану квартиру, оскільки особовий рахунок відкритий на [PERSON] . Зазначили, що згідно висновку № 23/1 від 10.05.2017 р. з технічної точки зору можливий поділ об`єкта нерухомого майна, квартири [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2019 року було відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником [PERSON] до суду подано клопотання, яким просить провести судовий розгляд без його участі та участі [PERSON] та просить задовольнити позов. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, якою просить провести судовий розгляд без присутності представника служби та постановити рішення в інтересах та на користь дитини. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились у судове засідання, про причини неявки не повідомили, не подали відзив і позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 28.10.2013 року Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вказаного свідоцтва власником спірної квартири в рівних частках є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами склались неприязні стосунки та суперечки, що оплати комунальних послуг за спірну квартиру. Ухвалою суду від 27.03.2019 року у справі була призначена будівельно-технічна експертиза для визначення можливості виділу в натурі, як окремого об`єкта права власності квартири, яка належить на праві власності сторонам по справі. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2861 складеної 29.08.2019 року експертом Київської незалежної судово-експертної установи, з технічної точки зору, з урахуванням відхилення від ідеальних часток та з урахуванням фактично зайнятими приміщеннями, можливий поділ спірної квартири наступним шляхом: виділення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в натурі, як об`єкта права власності квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. (1 коридор - 3,4 кв.м., 2 житлова - 12,5 кв.м., 3 гардероб - 14,0 кв.м., 4 кухня - 17,5 кв.м., 5 душова - 2,2 кв.м., 6 туалет - 1,2 кв.м., план квартири № 131а, відповідно до технічного паспорту від 10.05.2017 р.; виділення [PERSON] , [PERSON] в натурі, як окремий об`єкт права власності квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м. ( 1 коридор - 4,1 кв.м., 2 кухня - 13,3 кв.м., 3 житлова - 18,7 кв.м., 4 гардероб - 2,4 кв.м., 5 санвузол - 7,7 кв.м., план квартири № 131б, відповідно до технічного паспорту від 10.05.2017 року; виділення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в натурі, як об`єкта права власності квартиру [ADDRESS] , загальною площею 155,9 кв.м., житловою площею 97,1 кв.м. ( 1 коридор - 13,2 кв.м, 2 житлова - 13,8 кв.м., 3 вітальня - 38,6 кв.м., 4 кухня - 15,0 кв.м., 5 житлова - 20,1 кв.м., 6 допоміжна - 2,2 кв.м., 7 санвузол - 6,1 кв.м., 8 туалет - 1,6 кв.м., 9 коридор - 11,2 кв.м., 10 допоміжна - 9,5 кв.м., 11 житлова - 24,6 кв.м., план квартири № [NUMBER] , відповідно до технічного паспорту від 10.05.2017 року (а.с. 84-105). За змістом ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При цьому, відповідно до п.п. «а» п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України). Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що технічно можливо виділити в натурі як окремий об`єкт права власності квартиру [ADDRESS] частку квартири, яка належить на праві власності сторонам по справі в окреме ізольоване приміщення, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Питання перерозподілу судових витрат позивачами не ставилось. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved