Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , Виконавчого комітету Бердянської міської ради про припинення права власності, визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності. 08 квітня 2019 року позивачі подали заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині вимоги до виконавчого комітету Бердянської міської ради щодо зобов`язання скасувати рішення від 28 жовтня 2003 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , яку виключили зі свого позову. У зв`язку з подачею заяви про зменшення розміру позовних вимог позивачі уточнили свій позов до [PERSON] та просили припинити право власності відповідача [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , визнати, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та складають по 1/3 частці за кожним, визнати за [PERSON] власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов мотивований тим, що трикімнатна квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] . - 1/4 частка, [PERSON] . - 1/4 частка, [PERSON] . - 1/4 частка, [PERSON] . - 1/4 частка на підставі свідоцтва про право власності від 20 червня 2003 року виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради. Вищезазначена квартира була приватизована співвласниками згідно Закону України «Про приватизацію державного та громадського житлового фонду» від 08 жовтня 1992 року та складалась з коридору №1-12,1 м2, комори №2-1,1 м2, кухні №3 -7,4 м2 , кімнати №4 - 17,0м2, кімнати №5 - 9,3 м2, шафи №6 - 0,5м2, ванної №7 - 2,6м2, вбиральні [ADDRESS] -1,1 м2, кімнати №9-11,3 м2, шафи №10 - 0,4 м2, балкону - 3,4м2, ложи-2,5м2., загальна площа квартири складала 65,1 м2, житлова площа-37,6 м2. На підставі договору купівлі-продажу від 02 липня 2003 року [PERSON] продала свою 1\\4 частку трикімнатної квартири відповідачу [PERSON] , який на той час мешкав у сусідній квартирі [ADDRESS] . Після оформлення договору купівлі-продажу, [PERSON] виділив свою 1\\4 частку у вигляді кімнати №9 - 11,3м2 та приєднав її до квартири [ADDRESS]. На підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №666 від 20 листопада 2003 року був розроблений робочий проект на реконструкцію квартири [NUMBER] із збільшенням загальної площі на 12,4 м2. Збільшення площі відбулося за рахунок приєднання до загальної площі квартири [ADDRESS] площі жилої кімнати сусідньої квартири та площі ложи. 12 грудня 2003 року реконструйована квартира [ADDRESS] була прийнята в експлуатацію на підставі Акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію. На підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №9 від 15 січня 2004 року [PERSON] та його дружині [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] не припинив своє право власності на 1\\4 частку у квартирі [ADDRESS] , це підтверджується довідкою-характеристикою КПТІ та інформацією з Державного реєстру речових прав. У зв`язку з виділом 1\\4 частки із квартири №81 одного із співвласників призвело до зміни розміру часток інших співвласників квартири [ADDRESS] та до зміни складу самого об`єкта нерухомості, тобто квартири [ADDRESS] . Зважаючи на те, що при приватизації житлового приміщення не були визначені умови при яких один із членів сім`ї має більшу або меншу частку у приватизованій квартирі, то частка кожного із них повинна бути рівною. Таким чином розмір часток у праві спільної часткової власності співвласників квартири №81 став складати по 1\\3 частки кожному. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1\\3 частки квартири [ADDRESS] . Єдиною спадкоємицею першої черги за законом є мати померлого - позивач [PERSON] , яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була відкрита спадкова справа за №287\\2016 у Бердянській державній нотаріальній конторі. Проте нотаріус винесла Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10 вересня 2018 року, де вказала, що існують протиріччя між правовстановлюючими документами на квартиру № [ADDRESS] та довідкою-характеристикою, яка надана КПТІ, а саме, в описі об`єкта станом на 08 червня 2018 року, оскільки кількість кімнат квартири зменшена з трикімнатної до двокімнатної, а також зменшена загальна та житлова площа квартири. Вирішити цей спір мирним шляхом неможливо, так як один із співвласників квартири [ADDRESS] помер, а тому позивачі звернулись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Кондрашова В.М. в судове засідання не з`явилися. 16 квітня 2019 року від представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Демидко І.В. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Трикімнатна квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] . - 1/4 частка, [PERSON] . - 1/4 частка, [PERSON] . - 1/4 частка, [PERSON] . - 1/4 частка на підставі свідоцтва про право власності від 20 червня 2003 року виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради, що вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 824373 від 20 червня 2003 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 26, 28). Крім того, з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 червня 2003 року вбачається, що квартира складалась з коридору №1-12,1 м2, комори №2-1,1 м2, кухні №3 -7,4 м2 , кімнати №4 - 17,0м2, кімнати №5 - 9,3 м2, шафи №6 - 0,5м2, ванної №7 - 2,6м2, вбиральні [ADDRESS] -1,1 м2, кімнати №9-11,3 м2, шафи №10 - 0,4 м2, балкону - 3,4м2, ложи-2,5м2., загальна площа квартири складала 65,1 м2, житлова площа-37,6 м2 (а.с. 28). На підставі договору купівлі-продажу від 02 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П., [PERSON] продала свою 1\\4 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] відповідачу [PERSON] (а.с. 19). Після оформлення договору купівлі-продажу, відповідач [PERSON] , який мешкав у сусідній квартирі [ADDRESS] , виділив свою 1\\4 частку у вигляді кімнати №9 - 11,3м2 та приєднав її до квартири [ADDRESS]. На підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №666 від 20 листопада 2003 року був розроблений робочий проект на реконструкцію квартири [NUMBER] із збільшенням загальної площі на 12,4 м2. Збільшення площі відбулося за рахунок приєднання до загальної площі квартири [ADDRESS] площі жилої кімнати сусідньої квартири та площі ложи (а.с. 21). 18 грудня 2003 року реконструйована квартира [ADDRESS] була прийнята в експлуатацію на підставі Акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, який затверджений рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 22 грудня 2003 року № 762 (а.с. 20, 29). На підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №9 від 15 січня 2004 року [PERSON] та його дружині [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 27, 39-40, ). При цьому, [PERSON] не припинив своє право власності на 1\\4 частку у квартирі [ADDRESS] , що вбачається з довідки-характеристики КПТІ № 1047 від 12 червня 2018 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 червня 2018 року (а.с. 24, 33). Відповідно до ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Враховуючи, що [PERSON] виділив у натурі 1/4 частку квартири [ADDRESS] у вигляді кімнати №9 - 11,3м2 та приєднав її до квартири [ADDRESS], належним чином оформив правовстановлюючі документи на реконструйовану квартиру [ADDRESS] , право власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] підлягає припиненню. Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. За роз`ясненнями п. 5 Пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року, розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна. При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ч. 1 ст. 357 ЦК України - вважаючи, що частки є рівними, оскільки будь-якого договору між сторонами про розмір часток суду не надано. Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, що ...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. За ст. ст. 368, 369 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, п. 17 роз`яснив, що, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У зв`язку з виділом 1\\4 частки із квартири [ADDRESS] [PERSON] призвело до зміни розміру часток інших співвласників квартири № [ADDRESS] та до зміни складу самого об`єкта нерухомості, тобто квартири [ADDRESS] . Зважаючи на те, що при приватизації житлового приміщення не були визначені умови при яких один із членів сім,ї має більшу або меншу частку у приватизованій квартирі, то частка кожного із них повинна бути рівною (ст.8 Закона України «Про приватизацію державного та громадського житлового фонду»). Так, виходячи з рівності часток, враховуючи відсутність домовленості між співвласниками про інше, судових рішень з цього питання, суд приходить до переконання, що кожен із співвласників вказаної квартири, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , має право власності на 1/3 частину. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21 січня 2016 року (а.с.17). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Єдиною спадкоємицею першої черги за законом є мати померлого - позивач [PERSON] (а.с. 18). З копії спадкової справи № 287/2016, заведеної Бердянською державною нотаріальною конторою 15 червня 2016 року після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 15 червня 2016 року. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10 вересня 2018 року [PERSON] було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки існують протиріччя між правовстановлюючими документами на квартиру №81 та довідкою-характеристикою, яка надана КПТІ, а саме, в опису об`єкта станом на 08 червня 2018 року, так як кількість кімнат квартири зменшена з трикімнатної до двокімнатної, а також зменшена загальна та житлова площа квартири (а.с. 71-89). З огляду на зазначене, враховуючи, що у судовому засіданні було усунуто протиріччя у правовстановлюючих документах на квартиру [ADDRESS] шляхом припинення права власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] та визнання, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та складають по 1/3 частці за кожним, на думку суду, відсутність первинної реєстрації не спростовує права власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом, який вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved