Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності, кожному по 1/3 частині, на земельну ділянку кадастровий № 6523583000:18:008:0013 наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,44 га, розташованої на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, розташованої на території Любимівської селищної ради Каховського району. Державний акт на право власності на земельну ділянку загублений, що підтверджується об'явою в газеті. З питанням оформлення спадкових прав позивачі звернулися до нотаріуса, проте отримали відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяву в якій справу просили розглянути без їх участі, на позовних вимогах наполягали в повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Виходячи з наведеного та зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть від 23.11.2010 р. серії [NUMBER] видане Любимівською селищною радою Каховського району Херсонської області (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка кадастровий № 6523583000:18:008:0013 надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,44 га, розташованої на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] являється її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх та свідоцтвами про одруження [PERSON] та [PERSON], а також рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.02.2012 року. В оформленні свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку на ім'я позивачів було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.08.2014 року (а.с.10). З відповіді заступника начальника Управління Держземагенства у Каховському районі Херсонської області та витягу з технічної документації по складанню Схеми поділу КСП "Любимівське" про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вбачається, що дійсно [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,44 га, розташована на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області (а.с.11,12). З матеріалів спадкової справи, довідки нотаріальної контори, рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.02.2012 року та рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24.01.2012 року спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померлий [PERSON] не залишила після своєї смерті заповіту на вищевказану земельну ділянку, то спадкування повинно відбуватися за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Зі змісту ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає за можливе, з урахуванням викладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази задовольнити позовні вимоги, заявлені [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved