Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, який мотивують тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і неповнолітній [PERSON] [INFO]. 09.11.1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. В 1998 році [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/4 частини приватизували квартиру [ADDRESS]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і 13.12.2002 року розірвання шлюбу зареєстровано у відділ ДРАЦС по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції. Оскільки у відповідача була велика заборгованість по сплаті аліментів, то [PERSON] в 2010 році звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та пені по сплаті аліментів. В судовому засіданні відповідач погодився подарувати його частку у спірній квартирі [PERSON], а [PERSON] відмовилась від позовних вимог. Згідно нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частини квартирі; від 01.10.2010 року відповідач і [PERSON] подарували [PERSON] кожен свою частку 1/4 цієї квартири, але відповідач [PERSON] не знявся з реєстрації. Таким чином, [PERSON] належить 3/4 частини, а неповнолітньому [PERSON] належить 1/4 частини цієї квартири. Відповідач хоча і зареєстрований в даній квартирі, але не проживає в ній з 2010р, створив нову сім'ю, проживає в м. Івано-Франківськ і не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації. 18.08.2012 року в даній квартирі без відома власників квартири відповідач зареєстрував свою новонароджену доньку [PERSON], [INFO] від другого шлюбу з [PERSON]. Крім того, відповідач замінив вхідні замки в дверях квартири, чим позбавив їх права користування своєю власністю. Так як відповідач з відчуженням у 2010 році своєї частки втратив право па дану квартиру то відповідно і його донька [PERSON] від другого шлюбу не набула права на користування спірним житлом. Просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] а малолітню доньку [PERSON] визнати такою, що не набула права на користування квартирою. Позивачі та їх представник в судове засідання не з»явились. Представник позивачів подав до суду заяву, якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, згідний на заочний розгляд справи без участі відповідачів. Вказав, що відповідач в спірній квартирі не проживає з 2010р., а лише створює видимість проживання, перешкоджаючи позивачам користуватись квартирою та зробити там ремонт. Дочка відповідача від другого шлюбу [PERSON] ніколи не проживала в квартирі. Будь-яких домовленостей між сторонами щодо проживання відповідача та [PERSON] не було. На даний час останні не зареєстровані в спірній квартирі. Відповідач та законний представник малолітньої [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з»явився. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, але звернувся до суду із заявою в якій позов підтримав, просить справу розглядати в його відсутності. Суд, дослідивши зібрані докази, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних мотивів. В ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.2 ст. 318 ЦК України всі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 383 ч.1 К України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб… . Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Судом встановлено, що 09.11.1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем і від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], яка є неповнолітньою. В 1998 році вони, як члени однієї сім»ї в рівних частках приватизували згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 22.10.1998 року бюро по приватизації при Дистанції цивільних споруд Львівської залізниці, в [ADDRESS]. Після набуття права спільної часткової власності сторони залишались в ній зареєстрованими. Позивачі зареєстровані по даний час, а відповідач з дочкою знятий з реєстрації 16.-7.2013р. на підставі рішення Коломийського міськрайсуду від 22.04.2013р., яке вступило в законну силу згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.07.2013р., що підтверджується талоном зняття з реєстраційного обліку та довідками КП «Коломиятеплоенергія» від 27.11.2012р. 03.02.2014р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.10.2013р. скасовано вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанції. Рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і 13.12.2002 року розірвання шлюбу зареєстровано у відділі ДРАЦС по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції. Згідно нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частини спірної квартири від 01.10.2010 року відповідач і [PERSON] подарували [PERSON] кожен свою 1/4 частку спірної квартири і таким чином [PERSON] належить 3/4 частини квартири, а неповнолітній [PERSON] належить 1/4 частини квартирі. Після відчуження своєї частки право власності відповідача і відповідно [PERSON] фактично припинилося. Згідно довідки ОКП «Коломийського МБТІ за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/4 частини спірної квартири, а за [PERSON] - на 1/4 частку. Після відчуження в добровільному порядку частки своєї квартири відповідач добровільно знятись з реєстрації в даній квартирі відмовляється, більше того чинить перешкоди в користуванні власниками їх права на вільне користування та розпорядження своєю власністю. Крім того, відповідач без відома власників квартири зареєстрував в ній свою доньку [PERSON] [INFO] від другого шлюбу. Однак, ні відповідач, ні його малолітня донька в спірній квартирі з часу відчуження частки не проживають, оскільки проживає з сім'єю в м. Івано-Франківськ в квартирі батьків дружини. Відповідач лише створює видимість проживання у спірній квартирі своїм приїздом та іншими діями, які не дають йому права на проживання у ній. Існування будь-яких домовленостей між сторонами щодо проживання відповідача та [PERSON] в спірній квартирі після відчуження відповідачем своєї частки, в судовому засіданні не доведено. Також, не спростовано доводів позивачів щодо реєстрації в спірній квартирі [PERSON] за відсутності згоди власників квартири. Встановлене судом підтверджено копією договору дарування; довідками Коломийського МБТІ; довідками КП "Коломийятеплоенргія"; довідкою Коломийської дитячої лікарні згідно якої новонароджена з пологового будинку не виписувалась в спірну квартиру, документи на неї в Коломийську дитячу поліклініку не надходили і під наглядом медичного персоналу останньої не знаходиться; довідками Коломийського УЕГГ про те, що за 2011-2012рр. спожито 100 куб.м. газу та відокремленого підрозділу «Енергозбут» про те, що розхід електроенергії за 2012р. становить 300 кВт/год; листом заступника міського голови згідно якого реєстрація відповідача та [PERSON] в спірній квартирі є формальною, останні фактично не проживають, орган опіки і піклування вважає, що є підстави для втрати права ними права на користування житлом; наданими представником позивачів квитанціями про оплату заборгованості по оплаті за комунальні послуги; заявою [PERSON] в органи міліції зареєстрована 08.07.2013р. згідно якої відповідач в квартирі не проживає, епізодично приходить в нічний час, зокрема 07.07.2013р. в 22 год 40 хв приїхав з дружиною, стукав в двері, виносив речі з квартири, порушує спокій її та матері. Долучені відповідачем до апеляційної скарги довідки управління соцзахисту, центру зайнятості, «Укрпошти», вузлової лікарні станції Коломиї, виписка з історії хвороби, додаткової угоди від 09.06.2011р. про надання послуг рухомого зв»язку, рахунки за телекомунікаційні послуги не спростовують доводів позивачів. Отже, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини виникли між власниками і колишнім власником квартири та його малолітньою дочкою, а тому спір підлягає вирішенню із застосуванням норм цивільної права. Тому, з метою захисту права власності позивачів на користування та розпорядження спірною квратирою, усунення перешкод в здійсненні цих прав, слід визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування спірним житлом, а малолітню [PERSON]. [INFO] такою, що не набула права користування даною квартирою. На підставі викладеного та ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved