Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] її чоловіка - [PERSON] , вона прийняла спадщину, а саме незакінчений будівництвом садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , готовністю 55 %, однак 12.03.2019 року постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори № 90/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно. На підставі вищевикладеного та з урахування уточнених позовних вимог, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника [PERSON] , який помер [INFO] , на будівництво садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 05.01.2018 року № 22301, виданою 12.11.2018 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради (а.с.45-46, 47 - зворот). З 31.05.1976 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 06.10.1989 року, відповідний запис № 256, серія [NUMBER] (а.с.7, 47). Згідно витягу з рішення № 211 від 21.04.1993 року [PERSON] дозволено будівництво особистого жилого будинку житловою площею 112 кв.м. та господарськими забудівлями для особистого підсобного господарства в [ADDRESS] , на земельній ділянці 999 кв.м. (а.с.18). Відповідно до типового договору від 07.06.1993 року та дозволу на виконання робіт від 07.06.1993 року [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку № 123 в кварталі « Сонячний », площею 999 кв.м. та дозволено будівництво на ній (а.с.19-20, 21). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.01.2018 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 27(а.с.8). 12.03.2019 року [PERSON] звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом на спадкове майно, а саме незавершене будівництвом житлового будинку з підвалом, готовністю 55%, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2019 року № 90/02-31, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності померлого на спадкове майно (а.с.27, 42). [PERSON] , [INFO] , на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.11.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за № 483, спадкова справа № 33/2019, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.11.2019 року № 187461813 (а.с.23, 24, 81, 82). Згідно відповіді архівного відділу Рубіжанської міської ради від 07.11.2019 року № 50, нотаріально засвідчений договір від 07.06.1993 року, про надання в безстрокове користування земельною ділянкою між виконкомом Рубіжанської міської ради народних депутатів та [PERSON] відсутній (а.с.25). Будівництво житлового будинку з підвалом за адресою: [ADDRESS] не закінчено (готовність 55%) та право власності на вказаний житловий будинок не оформлено, його ринкова вартість станом на 12.11.2019 року становить 98 400,00 грн., що підтверджується технічним паспортом, інвентаризаційна справа № 5491 від 11.06.2018 року, експертним висновком від 12.11.2019 року, проведеним Приватним підприємством «Експертно-юридична фірма «Ніка» та відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 06.02.2019 року № 67 (а.с.9-14, 16-17, 48, 49). У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавців прийняла, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у частині першій статті 15 ЦК України та статті 4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Правильною визнано практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Вказане узгоджується із правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved