overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 25.10.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєрозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивачка також зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені з липня 2013 року і вона разом з малолітньою дочкою проживає у своїх батьків. Вказує позивачка і на те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Суперечок щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна між сторонами не виникає. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, малолітню дочку залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. В цій заяві вона також вказує про залишення їй прізвища "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 25.10.2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №482 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з липня 2013 року, не вживають заходів для примирення, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що вказаний шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин цей шлюб слід розірвати. Малолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також останній слід залишити прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це в своїй письмовій заяві від 02.06.2014 року. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 26.12.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі дітей у них немає. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що через несумісність характерів між сторонами виникали сварки, скандали. Сторони втратили почуття поваги один до одного, на протязі року проживають окремо один від одного, надання строку на примирення не відновить шлюбних відносин, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. У зв'язку з тим, що позивачці не відоме місце проживання відповідача, розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо. Жодних претензій майнового та особистого характеру до чоловіка вона не має. Тому позивачка просить шлюб розірвати, а також відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 26.12.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №661 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони понад рік як фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, спроб до примирення не роблять, позивачка вважає, що їх з відповідачем примирення та збереження сім'ї є неможливим. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці слід відновити дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 29.10.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Також вона зазначає, що відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, між ними часто виникають сварки та скандали, які негативно впливають на її та малолітньої дочки стан здоров'я. Сторони втратили почуття любові один до одного та з жовтня 2013 року проживають окремо, припинивши шлюбні відносини, примирення між ними неможливе. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, малолітню дочку залишити проживати з нею, а також залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 29.10.2011 року. Шлюб зареєстровано Молодятинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з жовтня 2013 року, не вживають заходів для примирення, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин шлюб слід розірвати. Малолітню дочку сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 16 лютого 2003 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 4 від 16 лютого 2003 року. За час перебування в шлюбі, мають двох спільних дітей, а саме дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, останні роки вони не можуть проживати як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаюся та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їхніх дітей, що може вплинути на їх психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування їх світогляду, особливо, щодо відносин в родинні між чоловіком та жінкою, які є основною в будь якій сім`ї. Просить шлюб між ними розірвати та визначити місце проживання дітей з нею. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім`я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін чи однієї із сторін, або ж інтересам дітей, що має істотне значення. Враховуючи те, що спору про місце проживання дітей не існує, сторони визначились, що діти будуть проживати з матір`ю, суд вважає можливим визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін з матір`ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 13 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №396. Від вказаного шлюбу у них [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та постійні суперечки. Всі ці обставини призвели до втрати між ними почуття любові. За останній рік їх сім»я розпалась. Відповідач припинив приймати участь у веденні домашнього господарства, цікавитись сімейними питаннями, жити інтересами сім»ї. З січня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному об'ємі та просила їх задовольнити. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 13 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №396 (а.с.17). Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.7). Спільне життя сторін склалось невдало через несумісність характерів, різних поглядів на життя та постійні суперечки. З січня 2014 року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Судом надавався сторонам термін для примирення, однак сторони так і не помирилися. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сім"я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім"я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 27.08.2010 року вона уклала із відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають одну дитину, яка проживає разом з позивачкою. Сімя розпалась по причині несумісності характерів. Подальше спільне проживання разом та збереження сімї неможливе. Спору про поділ майна не має. Позивачка прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити її прізвище "Ващенко", стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що проживає окремо з відповідачем з 06.03.2015 року, сімя розпалась, збереження сімї неможливе, прохала винести рішення про розірвання шлюбу, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 27 серпня 2010 року позивачка уклала із відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-КЕ №121519) (а.с.6). Факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КЕ № 072764 від 27.08.2010 року. Згідно довідки виконавчого комітету Семенівської селищної ради Полтавської області №4545 від 13.11.2015 року, [PERSON] проживає в [INFO] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON], 2010 р. н. (а.с.5). Відповідно частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересів їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу, а також враховуючи те, що сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, не мають наміру їх поновлювати, сімя розпалась, подальше спільне проживання разом та збереження сімї неможливе, на підставі вищенаведених фактів, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають залишенню за позивачкою згідно її клопотання у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що 07.06.2014 року в Тернівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги мотивує тим, що у них різні характери, різні погляди на сімейне життя. Подружжя втратило почуття любові та поваги одне до одного. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки. На примирення позивачка не згідна, а також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 червня 2014 року, зареєстрованому в Тернівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 01 (а.с.5). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивачка не згідна. Відповідач не надав заперечення проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її проханням залишити - " [PERSON]". На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що 07.10.2006 року в відділі РАЦС Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги мотивує тим, що у них різні характери, різні погляди на сімейне життя. Подружжя втратило почуття любові та поваги одне до одного. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки. На примирення позивачка не згідна. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 жовтня 2006 року, зареєстрованому в відділі РАЦС Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 125 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 8). Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивачка не згідна. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її проханням залишити - "[PERSON]". На підставі ст. 104, 110, 112 СК України та

Outcome: approved