Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16334, вчинений 20.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у сумі 170 028,60 гривень. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причин неявки. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності її та позивача, на задоволенні вимог наполягала з підстав, викладених в позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, згідно відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 02.04.2021, відповідач заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або заяв про відкладення розгляду справи суду не надав. Представник третьої особи Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.10.2017 приватним нотаріусом Киїівського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис № 16334, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № KRKRAU07551609 від 15.05.2007 року. Стягнення заборгованості, виконавчий напис № 16334, здійснюється за період з 15.05.2007 по 04.08.2017, сума заборгованості складає 170\~028,60 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 23\~071,91 гривень; заборгованість за відсотками 113\~362,03 гривень; заборгованість з комісії 3\~703, 52 гривень; заборгованість з пені 29\~891, 14 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 3\~000,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 173\~028,60 гривень. Державним виконавцем Довгинцівського відділу державнох виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Притулою Н.С. 11.01.2018 року відкрито виконавче провадження № 55505612 на підставі виконавчого напису № 16334 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. Відповідно до ст.\~87\~Закону\~України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції\~України\~від 22.02.2012\~№\~296/5 (далі Порядок № 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29.06.1999\~№\~1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. З наданих суду позивачем та відповідачем документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи було надано нотаріусу дане підтвердження для вчинення нотаріального напису. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та не чинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних не чинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. За таких обставин, визнати заборгованість за договором безспірною не можна, а відтак достатніх підстав для звернення до нотаріуса за виконавчим написом у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не було. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі не чинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1 статті 141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору, суд з врахуванням положень статті 141\~ЦПК\~України вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved