Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 14.03.2013 року між банком та [PERSON] був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 012-051066/13-00938-вкл-к, згідно якого банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту 7 393,56 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а відповідач зобов»язалась повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 15.03.2016 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку і у строки, встановлені основним договором. Картка VISA Instant Issue № 4476071681100952 надана банком позичальнику на підставі договору про відкриття карткового рахунку надання й використання платіжної карти № 009-Z/021467 від 14.03.2013 року. Відповідно до п. 6.1 договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених умовами договору, а також будь-яких інших строків платежів. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов»язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Умовами договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредитних коштів, виданих у рамках відновлювальної кредитної лінії, і виконання всіх зобов»язань за договором, у разі несвоєчасного або не в повному обсязі здійснення позичальником розрахунків на погашення заборгованості за кредитом або процентами. Банк свої зобов»язання, передбачені кредитним договором, виконав у повному обсязі. Відповідачка перестала сплачувати чергові платежі і станом на 12.02.2014 року має заборгованість в сумі 14 352,47 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 5 339,76 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 2 007,60 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 5 280,79 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 0,00 грн.; пені - 1 724,32 грн. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та норми діючого законодавства просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідачки на користь банку вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно нею був укладений вищезазначений договір, але картку та кошти отримувала її родичка, яка на даний час перестала сплачувати кошти. Вона не має змоги погасити вказану заборгованість. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк «Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 012-051066/13-00938-вкл-к. Згідно п. 2.1 кредитного договору банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту 7 393,56 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а відповідач зобов»язалась повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 15.03.2016 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку і у строки, встановлені основним договором. У відповідності до п. 2.2 договору Картка VISA Instant Issue № 4476071681100952 надана банком позичальнику на підставі договору про відкриття карткового рахунку надання й використання платіжної карти № 009-Z/021467 від 14.03.2013 року. Факт зняття коштів з карткового рахунку підтверджується випискою по картковому рахунку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач свої зобов»язання відповідно до умов договору виконав належним чином, відповідачка перестала сплачувати чергові платежі і станом на 12.02.2014 року має заборгованість в сумі 14 352,47 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 5 339,76 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 2 007,60 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 5 280,79 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 0,00 грн.; пені - 1 724,32 грн. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до п. 6.1 договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених умовами договору, а також будь-яких інших строків платежів. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов»язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Вимогами статей 549, 550 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Пунктом 3.4 договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредитних коштів, виданих у рамках відновлювальної кредитної лінії, і виконання всіх зобов»язань за договором, у разі несвоєчасного або не в повному обсязі здійснення позичальником розрахунків на погашення заборгованості за кредитом або процентами. Таким чином, позовні вимоги доведені в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені в судовому засіданні наданою квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved