Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та відповідач [PERSON] 15.10.2012 року укладено кредитний договір №13-002016-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA на суму кредитного ліміту 100 000,00 грн., строком дії до 15.10.2014 року із сплатою 35 % річних. Оскільки договірні зобов'язання відповідачем не виконані, просить позов задоволити, стягнути з відповідача [PERSON] 167 984 грн. 23 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте на адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в жодне судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок належним чином та відповідно до умов договору, а за користування чужими грошима сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 15.10.2012 року між позивачем ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №13-002016-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA на суму кредитного ліміту 100 000,00 грн. строком дії до 15.10.2014 року із сплатою 35 % річних. У встановлений договором строк відповідач не виконав свої зобов'язання із повернення кредитних коштів та станом на 09.04.2015 року сума заборгованості за кредитним договором становить 167 984,23 грн., з них: 115 452,25 грн. - заборгованість за кредитом, 52 532,98 грн. - заборгованість за нарахованими доходами. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. На підставі постанови Правління НБУ від 12.02.2015 року №96 «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 року № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», згідно з яким з 13.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК». З дня свого призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку. Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до ч.2 ст.37 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються : уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судовго збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення частини вимог. А тому судом вирішено стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 679 грн. 84 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Outcome: approved