Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа Друга київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нежиле приміщення в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вказав, що [INFO] померла його мати -[PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складалася з нежилого приміщення в літері А, площею 26, 4 кв.м. по [ADDRESS], яке було придбано на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого Другою київською державною нотаріальною конторою 29.11.2000 року за реєстровим № 4-8349, та відповідно до інформаційної довідки БТІ від 18.08.2016 року НЖ-2016 № 2322 в цілому на день смерті належало [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON], подавши до Другої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, останній у відповідності до положень ст. 60-65 СК України мав право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. Однак, свої права на спадкове майно [PERSON] не встиг оформити через смерть [INFO]. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняли сини [PERSON] та [PERSON], які звернулися до Другої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, зокрема позивач 07.09.2016 року за Вих. № 1733 звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на 1/4 частку нежитлового приміщення в літері А, площею 26,4 кв.м. по [ADDRESS]. Разом з тим, державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. постановою № 7118/02-31 від 07.09.2016 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, що успадковується. З огляду на викладене, зважаючи, що позивач прийняв спадщину у порядку встановленому ЦК України, однак позбавлений можливості оформити спадщину та отримати отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, просив визнати за ним право власності на 1/4 частину нежитлового приміщення в літері А, площею 26, 4 кв.м. по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Протокольною ухвалою від 15.03.2017 року до участі в справі як третю особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON]. Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи у його відсутність, додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача направив на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив проводити розгляд справи без участі представника Київської міської ради, та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, з урахуванням того, що за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, а тому до спадкоємця можуть перейти лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Крім того, вказав, що позовна заява не містить обґрунтування чому протягом 7 років позивач не звертався із заявою до нотаріальної контори щодо оформлення спадкового майна. Представник третьої особи Другої київської державної нотаріальної контори направив на адресу суду заяву про розгляд справи без свого представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся відповідно до чинного законодавства. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статетю 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтво про смерть [NUMBER], виданим 17.10.2007 року (а.с. 5) Після смерті останньої відкрилась спадщина, зокрема, на нежиле приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS], літера А, загальною площею 26, 4 кв.м., яке належало спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 29.11.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Погорілою Л.С. 29.11.2000 року за реєстровим № 4-8349. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів Спадкової справи № 721/07 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], [PERSON] 11.03.2008 року звертався до державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі йому Свідоцтва про право власності на 1/2 частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (в літ «А»), як спільної сумісної власності подружжя. Також судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтво про смерть [NUMBER], виданим 25.09.2009 року (а.с. 9) Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] і звернувся до державного нотаріуса із заявою на отримання 1/2 частки у спадщині у спільному сумісному майні подружжя, але за життя не встиг оформити своє право власності документально. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 10). Іншим спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є брат [PERSON] - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів Спадкової справи № 731/09 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], [PERSON] та [PERSON], спадкове майно, що залишилося на день смерті останнього, прийняли, що підтверджується, відповідно, заявою за Вх. № 1612 від 11.08.2009 року та заявою Вх. № 1255 від 31.07.2009 року. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом в рівних частинах на 1/2 частку у спадщині [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину нежилого приміщення в літері А, площею 26, 4 кв.м по [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], 1933 року народження, який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю право установчих документів на спадкове майно, яке успадковується. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно у позивача після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved