Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до Франківського ВДВС ЛМУЮ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Комерційний банк» Надра», [PERSON] про зняття арешту накладеного на квартиру [ADDRESS], що у м.Львові. Позивач свої вимоги мотивує тим, що у 2006 році чоловік позивачки [PERSON] отримав однокімнатну кімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з протоколу №37 від 31.03.2005 року спільного засідання профкому та правління ВАТ фірма «Галбуд». У вказаній квартирі позивач проживає з чоловіком та дітьми з першого дня заселення. Факт проживання у зазначеній квартирі підтверджується довідкою виданою ЛКП «Магістральне» за вих. № 1314 від 30.08.2012 року. У 2013 році їй стало відомо про те, що Франківським ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження, складено акт опису й арешт майна, згідно якого описано та накладено арешт на належну їй, як спільну сумісну власність подружжя, однокімнатну квартиру за адресою: м.Львів. вул.В.Великого, 29/58. Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 02.12.2014 року визнано: однокімнатну квартиру [ADDRESS], що у місті Львові спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнано позивачку власницею ? частки вказаної квартири. Дане рішення не оскаржено та набрало законної сили. Таким чином на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. В судовому засідання представник позивача зазначив, що звертався до державного виконавця з проханням зняти арешт з спірної квартири, однак, на даний час спірну квартиру не звільнено з-під арешту, даний факт підтверджується листом №59/09-11/п.с./473 від 15.01.2015 р. Франківського ВДВС. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належно увідомлений про час та місце судового розгляду. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169,\~\~224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно увідомлені про час та місце слухання справи. Суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності, згідно вимог ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з протоколу №37 від 31.03.2005 року спільного засідання профкому та правління ВАТ фірма «Галбуд» у 2006 році чоловік позивачки [PERSON] отримав однокімнатну кімнатну квартиру [ADDRESS]. Факт проживання позивача з чоловіком та дітьми у квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою виданою ЛКП «Магістральне» за вих. № 1314 від 30.08.2012 року. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду міста Львова від 02.12.2014 року однокімнатну квартиру [ADDRESS], що у місті Львові визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнано [PERSON] власницею ? частки вказаної квартири. В процесі виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова №2-8132/2010 від 12.05.2011 року про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору у розмірі 80415 доларів США 96 центів, що згідно офіційного курсу валют НБУ становить 623\~651, 00 грн., судового збору у розмірі 1700, 00, витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120, 00 грн., а всього: 625\~471, 49 грн. Франківською ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27805768. Відповідно до зазначеної постанови, накладено арешт на все майно боржника [PERSON] в тому числі й на квартиру [ADDRESS], що у місті Львові. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Статтею 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім цього, ст.391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису» від 27.08.1976р., з подальшими змінами, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, на даний час позивач являється власником ? частини квартири [ADDRESS], що у м.Львові, то суд приходить до висновку про те, що слід позов задоволити та звільнити з під арешту зазначену квартиру, накладеного на підставі постанови Франківського ВДВС про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника ВП № 27805768 від 26.07.2011 року.

Outcome: approved