Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №60307538 з метою швидкого отримання кредиту. Від ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД» позивач розраховував отримати грошовий кредит у 3-денний термін з моменту підписання угоди, про що як в телефонному режимі, так і під час відвідування офісу при підписання угоди позивача запевнили працівники компанії. При зустрічі консультант пояснив позивачу умови які необхідні для отримання грошей, за якими: позивач повинен був оплатити на банківський рахунок відповідача суму 1400,00 гривень та отримати обумовлену договором суму розміром 40000,00 гривень. А далі виплачувати кредит на умовах близько 5% річних. Позивачу пояснили і те, що в разі неотримання необхідної суми грошових коштів, відповідач в будь якому разі поверне початковий внесок. У наступні 3 дні позивач не отримав вказаної суми. Звернувшись після визначеного терміну до працівника ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД» з метою отримання обіцяних коштів та з'ясування причин, через які вони і досі не були видані, йому сказали що поки грошей не має. Причини співробітниками відповідача називались різні. Позивачу запропонували сплачувати щомісячні платежі, які становили 533 гривні 33 копійки для того щоб гарантовано отримати передбачену договором суму грошей. Але обіцяних грошей він не отримав і наступного разу, коли знову звернувся до представників відповідача. Коли позивач почав телефонувати до співробітників відповідача то йому повідомили, що грошей він не отримає і надалі, якщо не буде сплачувати поточних платежів згідно підписаного договору. Наступні звернення позивача до ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД» просто ігнорувалися з боку представників організації. Проте йому постійно говорили: щомісяця він повинен платити гроші за ще не отримані кошти. Зазначена угода була укладена під впливом обману та застосуванням нечесної підприємницької практики. Відповідач своїми діями, бездіяльністю завдав позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, що завдані йому у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідач, використовуючи нечесну підприємницьку діяльність, що вводить в оману з метою спонукання позивача до підписання угоди на невигідних умовах, маючи умисел не видавати обіцяні йому гроші, а лише скористатися для власних потреб залученого від його початкового внеску. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Судові повістки були надіслана відповідачу за зазначеною у позові адресою рекомендованою кореспонденцією. Таким чином, відповідно до абз. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Таким чином, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 24.12.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Укрграндінвест ЛТД» було укладено договір №60307538 з метою швидкого отримання кредиту. Відповідно до копії квитанції№6602.121.2 від 24.12.2012 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок відповідача єдиний комісійний внесок у сумі 1400,00 грн. Відповідно до п.1.1 договору адміністратор, за згодою клієнта, зобов'язується вчинити від імені та за рахунок клієнта певні юридичні дії, спрямовані на придбання цільового фінансового ресурсу, зазначеного у додатку №1 до даного договору, на умовах діяльності програми, що містяться в додатку №2, який є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до додатку №1 вартість цільового фінансового ресурсу складає 40000,00 грн. Згідно ч.1, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч.2, п.3, ч.3, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Згідно п.1, ч.2, ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» забороняється підприємницька практика яка спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б; така практика вводить в оману стосовно: основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, очікувані результати споживання. Також згідно п.1, ч.3, ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» забороняються дії, які вводять в оману шляхом пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції. Так відповідно до п.2, ч.1, п.7, ч.3, ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача; забороняється, як таке що вводить споживача в оману утворення, експлуатація або розвиток пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно з вимогами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями частини 1, пункту 7 частини 3, частини 6 статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Отже, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Такий правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Зважаючи на вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку, що розподіл фінансових ресурсів на умовах діяльності ТОВ «Укрграндінвест ЛТД» проходить по пірамідальній схемі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що досягнуті між сторонами угоди порушують права позивача, а діяльність відповідачів з реалізації послуг з адміністрування системи є такою, що вводить споживача в оману. Враховуючи, що за умовами укладених з ТОВ «Укрграндінвест ЛТД» договорів, які визнаються судом недійсними, позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 1400,00 грн., як вступний страховий платіж, ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, згідно ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі. Питання щодо судових витрат вирішується судом з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 243,60 гривні, суд стягує з відповідача в дохід держави. Відповідно до квитанції №665918 від 26.11.2013 року (а.с.19) позивачем було сплачено 3000,00 грн. за правову допомогу і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved