Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 22 серпня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час в судовому порядку вирішується питання щодо розірвання шлюбу. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне положення, оскільки вона на даний час не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та має дохід менший прожиткового мінімуму. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, пояснивши про обставини, викладені вище. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, а також зазначив, що під час шлюбу з позивачем, вони разом брали два кредити, зобов'язання за якими він виконує по теперішній час, сплачуючи кожного місяця 800 гривень, з дружиною вони не проживають майже два місяці, 03 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірваний, він мешкає окремо в орендованій квартирі, що також потребує додаткових витрат. Працюючи машиністом насосних установок на Харківському ТЕЦ -5, він отримує щомісячний дохід у розмірі 3300 гривень, а тому, враховуючи вищевказані обставини, не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у визначеному позивачем розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами був зареєстрований 22 вересня 2008 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №58. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є їх батьком (відповідно свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 24 березня 2009 року та свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 19 грудня 2013 року). Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні, відповідач з сім'єю не проживає, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Пісочинське виробниче управління житлово-комунального господарства» №1767 від 04 жовтня 2014 року та не заперечується відповідачем по справі. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду судом встановлено та підтверджується довідкою про доходи [PERSON], виданої ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», що відповідач працює на посаді машиніста насосних установок мазутонасосної ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якого в середньому становить 4535,82 гривень. За п. п. 1, 2, 3 ст. 1 Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, у тому числі з: основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками, тощо; усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; грошових і натуральних премій. Разом з тим, як вбачається з довідки про доходи, виданої ТОВ «КАРТА УІП», позивач з 01 лютого 2012 року працює медичною сестрою на зазначеному підприємстві, в ході судового розгляду судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Доводи відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, визначеному позивачем через наявність у нього кредитних зобов'язань та необхідність сплати коштів за оренду квартири, яку він змушений орендувати через відсутність власного житла, суд до уваги не приймає, оскільки наявність зазначених обставин не позбавляє відповідача від обов'язку утримання дітей до досягнення ними повноліття та не може впливати на права та законні інтереси неповнолітніх дітей. Крім того, борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", є по суті спором між подружжям під час вирішення питання з приводу спільно нажитого майна. Щодо доводів відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, суд з ними також не погоджується, оскільки з аналізу змісту ч.1 ст.184 СК України вбачається, що аліменти у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача можу бути визначений, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід у вигляді заробітної плати, інших обставин, які мають суттєве значення для визначення аліментів саме у твердій грошовій сумі судом в ході судового розгляду не встановлено. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов'язку утримувати дітей. При таких обставинах, враховуючи викладене, а також мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на момент розгляду справи складає 1032 гривні для дитини віком до 6 років, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України а саме - судовий збір у сумі 243,60 гривень суд стягує з відповідача. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved