Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 10.10.2007 р. шлюбу, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя, різні вподобання, втрати порозуміння між подружжям, кожен з подружжя має власний бюджет, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з лютого 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Одночасно зазначила, що спорів про місце проживання дитини та про майно подружжя немає, проти примирення заперечує. Відповідачем до початку судового засідання подана письмова заява, в якій він просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі та просив позов задовольнити. Одночасно зазначив, що спорів про місце проживання дитини та про майно подружжя немає, проти примирення заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1377, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 10.10.2007 р. На час розгляду справи сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові один до одного. Спір про місце проживання малолітньої дитини на час розгляду справи у сторін відсутній. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи немає. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені певний час, проти надання строку на примирення сторони заперечують. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про одруження від 10.10.2007 р. № 1377, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved