Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2008 року сторони по справі проживали однією сімєю без укладення шлюбу, вели спільне господарство За період сумісного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Матеріально відповідач не допомагає, участі у вихованні сина не приймає та не виконує жоден із тих обовязків, які покладені на нього законом, як на батька дитини. Позивач не має можливості належним чином утримувати сина. Тому позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №111085 від 03 червня 2009 року (а.с.4). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувач може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, сторони по справі разом не проживають, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що підтвердив у судовому засіданні відповідач. Відповідач у судовому засіданні доказів того, що має на утриманні інших дітей, непрацездатну дружини, батьків, не надав. Тому суд вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved