Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернувшись з позовом до суду та уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Рівненського міського суду від 31 жовтня 2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 450 грн. до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і\~\~до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач добровільно не буре участі у додаткових витратах повязаних утриманням та розвитком дітей, також зазначає, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач 18 червня 2018 року надав суду відзив, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просить відмовити, зазначає, що вони є безпідставними та не обґрунтованими жодними належними доказами, які б дали підставу збільшити розмір аліментів, а тому не підлягають задоволенню. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, підтримала доводи наведені у відзиві відповідача на позовну заяву. Суд заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №049131, виданого 13 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, матірю [PERSON], [INFO] зазначено [PERSON], батьком [PERSON]. Також, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №117453, виданого 09 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, матірю [PERSON], [INFO] зазначено [PERSON], батьком [PERSON]. На підставі Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2011 року, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 450 грн., щомісячно на кожну дитину відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття. За змістом\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно частини другої\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. п. 3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, тобто 50 відсотків становитиме - 930 грн. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,\~стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовнота в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування продитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідач сплачує присуджені аліменти, є працездатним. При цьому розмір цих аліментів в порівнянні із прожитковим мінімумом для дитини є меншим, ніж встановлено законом,\~чим не дає належного забезпечення дітям. Суд погоджується із мотивами зазначеними у позовній заяві, враховуючи пріоритетність прав дитини, відповідно, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхніх дітей, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2011 року в розмірі 450 грн. 00 коп., підлягають збільшенню до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та дитини.

Outcome: approved