Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.1996 між нею та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, актовий запис № 1558. Позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем у них не склалося, шлюбні відносини припинено, подальше спільне життя і збереження сім"ї неможливе. В 2013 році чоловік пішов з сім`ї. Позивач вказує, що через важке матеріальне становище, 03.09.2013 р. вона звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів на дітей. 28.10.2013 р. Ірпінський міський суд Київської області виніс заочне рішення по справі № 367/7274/13-ц, яким позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), уродженця х. Горби, Глобинського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] . Після досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь держави судовий збір в розмірі 229 гривень 40 коп. Позивач стверджує, що так як рішення Ірпінського міського суду від 28.10.2013 р. Відповідачем не виконувалося, станом на 12.02.2016 р. заборгованість по аліментам, згідно Довідки розрахунку заборгованості по аліментам, виданої відділом державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції складала 29 239, 24 грн. Тому, 19 лютого 2016 р. позивач була змушена подати до Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені). 24 червня 2016 р. Ірпінський міський суд Київської області виніс заочне рішення по справі №367/1732/16-ц, яким позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] [INFO] , (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 144 009,11 (сто сорок чотири тисячі дев`ять гривень одинадцять копійок). Стягнуто з [PERSON] [INFO] , (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. В решті позову відмовлено. Позивач стверджує, що за час шлюбу нею спільно з Відповідачем було набуте (придбано) майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: - 3-х кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892. Зазначене майно зареєстровано на ім`я Відповідача згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892 і посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Стрєльцовою Іриною Михайлівною. В квартирі оригіналу даного документу позивач не знайшла. З метою отримання нотаріально завіреної копії Договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , позивач звернулася з заявою від 22.12.2018 р. до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Стрєльцової Ірини Михайлівни. На момент подачі позовної заяви про розподіл майна, набутого подружжям під час шлюбу, відповіді позивач не отримала. Позивач стверджує, що дана 3-х кімнатна квартира в смт. Буча була придбана після продажу в жовтні 2004 року квартири її батьків, що знаходилася за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що у вищевказаній квартирі вона була зареєстрована з 22.06.1993 згідно штампу у паспорті. Після одруження на [PERSON] позивач 10.08.2002 зареєструвала там і його. Договір купівлі-продажу в жовтні 2004 р. даної квартири був засвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Антоненко Ларисою Володимирівною, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Покупцем даної квартири є [PERSON] . З метою отримання нотаріально завіреної копії Договору купівлі-продажу квартири, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] , позивач звернулася з заявою від 22.12.2018 р до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Антоненко Лариси Володимирівни. На момент подачі позовної заяви про розподіл майна, набутого подружжям під час шлюбу, відповіді позивач не отримала. Після продажу квартири, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] позивач відкрила 20 жовтня 2004 р. Договір № 260061422867281 на Депозитний валютний рахунок № [NUMBER] в «УкрСиббанку» строком на 1 місяць до 20 листопада 2004 р. на суму 19 000,00 доларів США. Позивач пояснює, що зі слів Відповідача їй стало відомо, що на купівлю-продаж квартири у [ADDRESS] що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не вистачало 8 000,00 доларів США. Тому Відповідач взяв на своє ім`я іпотечний кредит на суму 44 000,00 грн. в ПАТ «Укрсоцбанку», згідно іпотечного договору № 11 від 30.12.2004 р. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 106 500,00 грн. Дана сума фігурує в Договорі купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892. Позивач стверджує, що вона в той період знаходилась з молодшою дитиною в декретній відпустці і їй банк не зміг видати кредит на цю суму, тому Відповідач оформив іпотечний кредит на своє ім`я. Відповідно до Довідки від 16.12.2011 р. зобов`язання за договором кредиту № 11 від 30.12.2004 р. [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» виконані в повному обсязі. Добровільно поділити набуте за час спільного сумісного проживання майно Відповідач не бажає. Позивач стверджує, що ринкова вартість 3-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 33 000 доларів США, що еквівалентно на день пред`явлення позову за курсом Національного банку України (1 долар США = 27,58 грн) сумі у розмірі 910 140,00 грн., а отже вартість половини квартири, на яку вона претендує становить 455 070,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, набуте під час шлюбу, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу квартири від 30.12.2004 р. серії [NUMBER] . Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на майно, набуте під час шлюбу, а саме на 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] половину суми судового збору, в розмірі 2 275,35 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.10.1996 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, актовий запис № 1558. Від даного шлюбу сторони двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини припинено, подальше спільне життя і збереження сім"ї неможливе. Через важке матеріальне становище, 03.09.2013 р. позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів на дітей. 28.10.2013 р. Ірпінський міський суд Київської області виніс заочне рішення по справі № 367/7274/13-ц, яким позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), уродженця х. Горби, Глобинського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] . Після досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь держави судовий збір в розмірі 229 гривень 40 коп. Так як рішення Ірпінського міського суду від 28.10.2013 р. Відповідачем не виконувалося, станом на 12.02.2016 р. заборгованість по аліментам, згідно Довідки розрахунку заборгованості по аліментам, виданої відділом державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції складала 29 239, 24 грн. Тому, 19 лютого 2016 р. позивач була змушена подати до Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені). 24 червня 2016 р. Ірпінський міський суд Київської області виніс заочне рішення по справі №367/1732/16-ц, яким позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] [INFO] , (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 144 009,11 (сто сорок чотири тисячі дев`ять гривень одинадцять копійок). Стягнуто з [PERSON] [INFO] , (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. В решті позову відмовлено. За час шлюбу Позивачем спільно з Відповідачем було набуте (придбано) майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: - 3-х кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892. Зазначене майно зареєстровано на ім`я Відповідача згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892 і посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Стрєльцовою Іриною Михайлівною. В квартирі оригіналу даного документу позивач не знайшла. З метою отримання нотаріально завіреної копії Договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , позивач звернулася з заявою від 22.12.2018 р. до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Стрєльцової Ірини Михайлівни. На момент подачі позовної заяви про розподіл майна, набутого подружжям під час шлюбу, відповіді позивач не отримала. Дана 3-х кімнатна квартира в смт. Буча була придбана після продажу в жовтні 2004 року квартири батьків Позивача, що знаходилася за адресою: [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі Позивач була зареєстрована з 22.06.1993 згідно штампу у паспорті. Після одруження на [PERSON] позивач 10.08.2002 зареєструвала там і його. Договір купівлі-продажу в жовтні 2004 р. даної квартири був засвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Антоненко Ларисою Володимирівною, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Покупцем даної квартири є [PERSON] . З метою отримання нотаріально завіреної копії Договору купівлі-продажу квартири, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] , позивач звернулася з заявою від 22.12.2018 р до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Антоненко Лариси Володимирівни. На момент подачі позовної заяви про розподіл майна, набутого подружжям під час шлюбу, відповіді позивач не отримала. Після продажу квартири, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] позивач відкрила 20 жовтня 2004 р. Договір № 260061422867281 на Депозитний валютний рахунок № [NUMBER] в «УкрСиббанку» строком на 1 місяць до 20 листопада 2004 р. на суму 19 000,00 доларів США. Зі слів Відповідача їй стало відомо, що на купівлю-продаж квартири у [ADDRESS] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не вистачало 8 000,00 доларів США. Тому Відповідач взяв на своє ім`я іпотечний кредит на суму 44 000,00 грн. в ПАТ «Укрсоцбанку», згідно іпотечного договору № 11 від 30.12.2004 р. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 106 500,00 грн. Дана сума фігурує в Договорі купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 р. серії ВВТ № 697892. Позивач в той період знаходилась з молодшою дитиною в декретній відпустці і їй банк не зміг видати кредит на цю суму, тому Відповідач оформив іпотечний кредит на своє ім`я. Відповідно до Довідки від 16.12.2011 р. зобов`язання за договором кредиту № 11 від 30.12.2004 р. [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» виконані в повному обсязі. Ринкова вартість 3-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 10-в складає 33 000 доларів США, що еквівалентно на день пред`явлення позову за курсом Національного банку України (1 долар США = 27,58 грн) сумі у розмірі 910 140,00 грн., а отже вартість половини квартири, на яку вона претендує становить 455 070,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 , від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. П.23 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до п. 24 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] була придбана за час перебування сторін у шлюбі, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved