Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], яка народилась [INFO] року. В обгрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] з 23 серпня 2002 року шлюбі, за період якого у них народилась донька. Шлюб за рішенням Комсомольського суду м. Херсона від 03.02.2006 року розірвано. З моменту припинення спільного життя з відповідачем, останній не виконує своїх батьківських обов'язків відносно доньки, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не виявляє до дитини батьківської турботи, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, взагалі з дитиною не спілкується. В судове засідання позивач не з'явилась, її представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала суду висновок щодо позбавлення батьківських прав відповідача. В зв'язку з цим на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. З свідоцтва про одруження вбачається, що 23.08.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.02.2006 року розірвано, рішення набрало законної сили. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05.08.2003 року відділом реєстрації актів громадлянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 05 листопада 2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого остання змінила прізвище на "[PERSON]". З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради №86 від 11 серпня 2017 року вбачається, що зазначений орган вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням своєї неповнолітньої дитини не займається, матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться її долею та здоров'ям, маючи при цьому об'єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов'язками. У відповідності до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачем доказів на спростування доказів позивача не надано. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач [PERSON], маючи об'єктивну можливість виконувати свої батьківські обов'язки у відношенні неповнолітньої дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від їх виконання. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини. Одночасно підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача аліментів, оскільки відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 166 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей. Відповідно дост.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує особу відповідача, те, що достовірних відомостей про наявність у нього інших неповнолітніх дітей відсутні, і вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 квітня 2017 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн., та на користь держави судові витрати у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» в розмірі 640 грн. Крім того, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved