overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його прабабуся - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Факт родинних стосунків підтверджується доданою копією його свідоцтва про народження, батькового та діда. Позивач зазначив, що серед спадкоємців, які прийняли спадщину на даний час немає нікого. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), що розташована на території Рубанівської сільської ради, яка належала бабусі на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. На час смерті бабусі він був неповнолітнім, йому було всього 11 років, і він не міг подати заяву про прийняття спадщини. Його батьки також цього не робили. В результаті цього він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказані причини вважає поважними та просить суд визначити йому - [PERSON], [INFO], уродженцю с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надав до суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Рубанівської с/р - Сеньків Ю.М. у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву, у якій зазначила, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у її відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає можливим позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки цей строк позивачем пропущений з поважних причин, і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що двох місяців буде цілком достатньо для звернення до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про її прийняття, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивують тим, що з 14.02.2012 року сторони уклали шлюб. З грудня 2014 р. сторони проживають окремо. Рішенням Баштанського районного суду від 09.04.2015 р. розірвано шлюб між сторонами. У грудні 2016 року йому стало відомо, що відповідачка [INFO] р. народила сина [PERSON], і у відповідності до ч.2 ст. 122 СК України він був записаний як батько дитини. Посилаючись на те, що відповідач не є рідним батьком дитини, позивач просив суд виключити відомості з актового запису про народження [PERSON] про [PERSON], як батька дитини. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 14 липня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.04.2015 року розірвано шлюб між сторонами. 07 листопада 2015 року[PERSON] народила дитину- сина [PERSON], баткьом якого записаний "[PERSON]". Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ч.2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 136 СК України,особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.п. 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р., рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог і в частині виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про батька із актового запису про народження дитини, мотивуючи тим, що він з червня 1996 року по травень 2004 року спільно проживав з [PERSON] та [INFO] року вона народила дитину - [PERSON]. На момент вагітності та народження дитини, сторони у шлюбі не перебували, тому позивач подав заяву до відділу РАЦСу з проханням зареєструвати його, як батька дитини, про що в книзі реєстрації народжень 30 квітня 2004 року зроблено відповідний актовий запис № 26. На момент подачі заяви, позивач вважав себе батьком цієї дитини, але під час зняття [PERSON] з реєстрації в квартирі [PERSON] в 2013 році відповідач повідомила, що позивач не є батьком дитини, що батьком дитини є інший чоловік. Просить виключити з актового запису про народження дитини дані про нього як його батька. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги, також наполягає на виключенні відомостей про [PERSON] як батька із актового запису про народження її сина, оскільки він не являється біологічним батьком дитини. Вона більше 9 років проживає з чоловіком, який являється біологічним батьком дитини і бажає записати сина на своє ім"я. Представник відділу ДРАЦС РС Лугинського районного управління юстиції в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом РАЦС Лугинського районного управління юстиції серії [NUMBER] від 20 серпня 2008 року, його батьком вказано [PERSON]. Оскільки ніким зі сторін не оспорюється той факт, що позивач, не є біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO], ця обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що не встановлено обставин, які б доводили кровне споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Суд вважає, що слід внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], [INFO] у частині запису в графі «батько», оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що біологічним батьком дитини є інша особа, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат в порядку регресу та просив стягнути з [PERSON] 3597,44 грн. страхового відшкодування, 1000грн. витрат на правову допомогу та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 808 грн. Посилався на те, що з вини відповідача 12.07.2013р. сталася ДТП, у якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки "Опель" д.н.з. [NUMBER]. Вказував, що позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування, а тому отримав право регресу до [PERSON] Стверджував, що відповідач фактично відмовився добровільно відшкодовувати позивачу понесені збитки, чим порушив права позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідача в судове засідання також не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. Одночасно з поданням позовної заяви, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що предметом зазначеного позову є належність позивачу на праві власності 1/2 частини автомобілю Ssang Yong Korando, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER], придбаного за спільні кошти з відповідачем під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Проте, права власності позивача на частину зазначеного автомобілю відповідач не визнає. Крім того, відповідач, дізнавшись, що позивач претендує на 1/2 частину автомобілю, виставив автомобіль на продаж, занизивши при цьому ціну його продажу з метою якнайшвидшого його продажу. Посилаючись на те, що відповідач намагається позбавити позивача майна, належного їй на праві власності, позивач просить суд накласти арешт на автомобіль Ssang Yong Korando, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який зареєстровано на праві власності на ім'я [PERSON], ([INFO], зареєстрований за адресою: 01000, [ADDRESS]). Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Ssang Yong Korando, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який зареєстровано на праві власності на ім'я [PERSON], ([INFO], зареєстрований за адресою: 01000, [ADDRESS]) підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а між сторонами дійсно існує спір щодо зазначеного вище придбаного автомобілю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. 23.07.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач у позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20.11.2018 року, від подружнього життя у них дітей не народилося. Зазначив, що сторони не підтримують стосунків протягом пів року, у сторін немає спільних інтересів, сім`я розпалася остаточно. Просив шлюб розірвати. Відповідач відзив на позов до суду не подав. Позивач у судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просив слухати справу без його участі. Позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши сторони, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 20.11.2018 року у Львівському МВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області (актовий запис № 3625), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не підтримують стосунків протягом пів року, у сторін немає спільних інтересів, сім`я розпалася остаточно. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. 26.04.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Свої позовні вимоги позивач у позовній заяві мотивує тим, що 22.07.2014 року між ним та відповідачем укладено шлюб, від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Вказав, що шлюб між сторонами існує лише формально, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Просив шлюб розірвати. Відповідач відзив на позов до суду не подав. Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши сторони, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2014 року в Підліссянській сільській раді (актовий запис № 05). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що шлюб між сторонами існує лише формально, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу . Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання, призначені на 13.12.2018 р.,26.12.2018 р., 22.01.2019 р. не зявився, надіслана судом за місцем проживання відповідача кореспонденція повернута до суду відділенням поштового звязку без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Матеріалами справи підтверджено наявність в справі даних про повернення до суду судової повістки на імя відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Встановлено, що 12.08.2016 року сторони уклали шлюб ( а.с. 30 ). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню . \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved