Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстровано 27 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис № 113. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу стало те, що позивач та відповідач є зовсім різними людьми за своїм світоглядом, інтересами, та суспільними позиціями в житті. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулась з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки 14.05.2019 року. Станом на 22.05.2019 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як судом встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] року було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 113. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено на « [PERSON] » (а.с.6). Шлюб укладено сторонами вперше. Втановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.8,7). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя, що стало причиною побутових сварок в сім`ї. Подальше збереження шлюбу не можливе. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові зазначила що після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved