Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином: визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/2; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час перебування у шлюбі ними придбано квартиру [ADDRESS]. Після смерті матері, якій на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина вищевказаної квартири, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте останній відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частку квартири на ім'я [PERSON]. В зв'язку з чим, [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні 04.03.2016 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 14.04.2016 року позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 42). Подала до суду заяву (вх. № 12059 від 14.04.2016 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 68). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 04.03.2016 року проти задоволення позову не заперечував. В судове засідання 14.04.2016 року відповідач не з'явився, подав до суду заяву (вх. № 7174 від 04.03.2016 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 43). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.05.2015 року, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №1246 (а.с. 6). [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження, [NUMBER] від 30.10.1999 року, видане Кіровським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, прізвище до одруження дружини [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 729 (а.с. 11). Таким чином, [PERSON] є матерію [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER] від 12.05.1969 року, актовий запис за № 33 (а.с. 7). Кіровським районним відділом реєстрації актів громадянського стану 01.10.1994 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після укладення шлюбу дружини: [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 971. Зазначене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, [NUMBER] від 01.10.1994 року (а.с. 8). Проте, згідно свідоцтва про смерть, [NUMBER] від 17.06.2002 року, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, [PERSON] [INFO] помер (а.с. 9). Разом з тим, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] від 07.09.2013 року, виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 532 (а.с. 10). Також те, що під час перебування у шлюбі мати позивача [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Корчак Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 3174 (а.с. 12). Тобто зазначений об'єкт нерухомого майна придбаний [PERSON] та [PERSON] в період перебування у шлюбі. Зазначене також підтверджується архівною довідкою № 15014 від 23.10.2015 року, виданою Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 14). На запит суду (вих. 404/8475/15-ц/11911/2016 від 09.03.2016 року, а.с. 44) повідомлено (вх. № 8366 від 17.03.2016 року, а.с. 47), що спадкова справа № 15/2015 до майна померлої [PERSON], яка померла [INFO] відкрита 26.10.2015 року на підставі заяви про відмову про прийняття спадщини від [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 52). Наявність інших спадкоємців нотаріусу не відомо. Також, в матеріалах спадкової справи № 15/2015 міститься заява [PERSON], зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 40 про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с. 59). При цьому, постановою № 202/02-14 від 10.11.2015 року приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковської О.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 13). Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документу на частку квартири на ім'я померлої [PERSON]. За змістом статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно підпункту 4.15. пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. В пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Частиною 1 статті 368 Цивільного кодексу України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина 2 статті 370 Цивільного кодексу України). В Інформаційному листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із статтею 368 Цивільного кодексу України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що кожна частка співвласника квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить по 1/2 частці. В зв'язку з чим, позовна вимога про визначення, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру становила ? частку, підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільною права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього стаття 16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], а тому вважає, що вона має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за нею на нерухоме майно, оскільки це стосується її права як спадкоємця та майбутнього власника цього нерухомого майна. У зв'язку із вказаним суд вважає необхідним захистити право позивача та визнати в судовому порядку за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач є спадкоємцем першої черги підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами і по суті ніким не оспорюються. Крім того, за частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, так як він відмовився від спадщини на користь позивача та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved