Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на 194/2000 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину, але не встиг отримати Свідоцтво про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що у вересні 2005 року померла бабуся позивача, після смерті якої відкрилась спадщина, спадкоємцем якої був [PERSON] ( батько позивача), який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, із заявами для прийняття якої до приморської державної нотаріальної контори звернулись позивач та відповідач по даній справі, які є братами. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що у спадковій справі відсутні усі необхідні документи. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої позов визнає та просить розглядати справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 8280, серії [NUMBER] від 25.10.2014 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складалась із 133/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 04.07.2000 року Одеською муніципальною біржою за № Н-00833/2000 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 13.07.2000 року в реєстровій книзі 251 пр. на стор. 118 під №581. Позивач в позові зазначає, що спадкоємцем [PERSON] був її син [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 11.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, а/з № 3043, де в графі мати вказано [PERSON] ), якай спадщину оформити не встиг. [INFO] помер [PERSON] ( який є батьком позивача [PERSON] , свідоцтво про народження, видане Київським відділом ЗАГС м. Одеси 06.09.1980 року, актовий запис № 1496, серія [NUMBER] , де в графі батько записано [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане повторно Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2749, серія [NUMBER] від 13.01.2010 року. 02.07.2020 року позивач та [PERSON] відповідач по справі ( брат позивача) звернулись до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що у спадковій справі відсутні усі необхідні документи та відомості для видачі вказаного свідоцтва. З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини увійшли 133/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 04.07.2000 року Одеською муніципальною біржою за № Н-00833/2000 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 13.07.2000 року в реєстровій книзі 251 пр. на стор. 118 під №581. Згідно листа КП « БТІ» ОМР від 29.08.2014 року № 445093.67.14 станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] , зареєстрована в наступних частках: -133/1000 частки за [PERSON] ; -278/1000 часток за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; -154/1000 частки за [PERSON] ; -198/1000 часток за [PERSON] , [PERSON] ; -62/1000 часток за [PERSON] , [PERSON] ; -175/1000 часток за [PERSON] . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] , знаходиться квартира під [ADDRESS] за реєстраційним № 430056451101 та в реєстрі є інформація щодо реєстрації наступних прав власності: -62/1000 частки за [PERSON] ; -175/1000 часток за [PERSON] ; -198/2000 часток за [PERSON] ; -77/1500 часток за [PERSON] ; -77/1500 часток за [PERSON] . Також, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] , знаходиться квартира під [ADDRESS] за реєстраційним №1951101051101 та в реєстрі є інформація лише щодо реєстрації права власності за [PERSON] у 1/1 частці. Перерахунок часток між співвласниками квартири рід реєстраційним №430056451101 в результаті виділу часток не проводився, відповідні правовстановлюючі документи на частку спадкодавця у праві власності на вказану квартиру не надавались. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З наведеного слідує, що перерозподіл часток у праві спільної часткової власності є по суті визначенням такої частки у математичній дробі та не змінює підстав набуття такої власності на нерухоме майно, адже право спільної часткової власності не певну річ не змінюється. В листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є вийнятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Підпунктом 4.14 пункту 4 Глави 10 Розділу 10 ІІ Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2021 № 296/5 визначено, що якщо о складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на те, що права позивача на оформлення права власності в порядку спадкування внаслідок не проведення перерахунку часток між співвласниками квартири, порушені. Крім того, суд приймає до уваги те, що Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved