overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.08.1998року. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON], 21.04.1999р . та [PERSON], 06.04.2008р. 13.05.2015року донька [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Шлюб з відповідачем не розірваний, але однією сім"єю вони не проживають вже більше двох років, з того часу, як у вересні 2014року вона з дітьми виїхала з м.Донецьку до своїх батьків у м.Дружківка через початок воєнних дій. Фактично з вказаного часу утримання дітей покладено на неї, відповідач надає матеріальну допомогу , але не регулярно і в розмірах, які він визначає на власний розсуд. Вона намагалася домовитися з чоловіком про забезпечення дітей у позасудовий шлях, однак всі спроби виявилися марними . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 2000грн до її повноліття, та на утримання доньки [PERSON] 2000грн до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що відповідач фактично працює в м.Москва в будівельній фірмі. Влітку він займається наружними будівельними роботами, взимку - внутрішніми будівельними роботами. Він має заробіток не менше 75 тис російських рублів. Вона просить стягнути в твердій сумі, оскільки заробіток його мінливий. Він може заробляти і більше 100тисяч руб. Він зможе їй платити зі свого доходу таку суму аліментів. Інших утриманців в нього не має, інвалідності не має. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд \~ встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], 2008року народження, та [PERSON], 1999року народження . Неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.12-15). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані \~ утримувати дитину \~ до досягнення нею повноліття. \~ \~ Суд вважає, що відповідач [PERSON] \~ може надавати дітям матеріальну допомогу, так як працює, отримує дохід. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. Також суд враховує, той факт, що він має мінливий дохід. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 2000грн на кожну дитину . Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2001року. Під час шлюбу в них народилося двоє доньок [PERSON], 2002року народження, [PERSON] ,2011року народження, які проживають з нею. На даний момен вони не мешкають з відповідачем разом, сімейні стосунки не підтримують. Він залишив місто, і не надає підтримки для забезпечення потреб дітей. Вона працює продавцем непродовольчих товарів , але її доходи невеликі для того, щоб повноцінно забезпечувати двох дітей. Відповідач працездатна особа, не є інвалідом, тому може надавати матеріальну допомогу дітям . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд \~ встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх доньок [PERSON], 18.11.2002року народження, та [PERSON], 19 вересня 2011року народження (а.с.10,11) . Неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані \~ утримувати дитину \~ до досягнення нею повноліття. \~ \~ Суд вважає, що відповідач [PERSON] \~ може надавати дітям матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/3частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2012року. 02 березня 2013року в них народилася донька [PERSON], яка на даний момент проживає з нею і перебуває на її утриманні. З відповідачем вони не мешкають, сімейні стосунки не підтримують. Він не вважає за потрібне утримувати доньку. Вона тимчасово не працює, повноцінно забезпечувати дитину не може. Відповідач працездатна особа, не є інвалідом, тому може надавати дитині матеріальну допомогу . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що з січня 2016року вони не проживають з відповідачем сім"єю, хоча шлюб ще не розірвано. Протягом цього часу відповідач ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав, тому просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд \~ встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] . Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані \~ утримувати дитину \~ до досягнення нею повноліття. \~ \~ Суд вважає, що відповідач [PERSON] \~ може надавати дитині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2007року по листопад 2013року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на дітей відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатним . Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився.Згідно позовної заяви відповідач зареєстрований в м.Донецьк, тобто на території, яка на теперішній час органами державної влади не контролюється, і поштовий зв'язок з якою відсутній. Інформація щодо [PERSON] в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня, у зв'язку з чим інформація про час і місце судового засідання для відповідача була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці Дружківського міського суду Донецької області. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. . Неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дітям матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей, те, що у відповідача на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з Косача на користь позивача у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі. Під час шлюбу в них народився 08 червня 2008року син [PERSON]. До 2014року відповідач підтримував сімейні стосунки, матеріально допомогав дитині. Після того, як вона тяжко захворіла на онкологічне захворювання, відповідач пішов з сім"ї та повністю припинив матеріально підтримувати дитину. Фактично проблема утримування дитини зараз повністю лягла на її баткьів, пенсія яких мінімальна. Відповідач забезпечена людина, є приватним підприємцем, в нього успішний бізнес, він має можливість утримувати дитину матеріально. Інших дітей відповідач не має . Просить стягнути щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладенх в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд \~ встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], 08.06.2008року народження . Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані \~ утримувати дитину \~ до досягнення нею повноліття. \~ \~ Суд вважає, що відповідач [PERSON] \~ може надавати дитині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 640грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 08.10.2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, у зв"язку з чим кожен з них має різні погляди на життя, отже шлюб носить формальний характер, тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Сторони повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08.10.2005 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 448. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. \~\~\~\~\~\~ Положеннями ч. 3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін \~суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та \~роз"ясненнями \~п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання \~дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 09.06.2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, у зв"язку з чим вони припинили спільне проживання, тому вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ними не існує. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність, у зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09.06.2012 року, який був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 114. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх стосунків і намірів підтримувати їх в подальшому не мають, тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. При цьому судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, оскільки дане питання сторонами не порушувалось. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 22.11.2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, що стало причиною припинення спільного проживання та ведення спільного господарства. Збереження сім"ї вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею. Сторони повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.11.2003 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 533. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 15.09.2011року народження. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. \~\~\~\~\~\~ Положеннями ч. 3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін \~суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та \~роз"ясненнями \~п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання \~дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 22.11.2014 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки останній не бажає вести спільне господарство, підтримувати нормальну атмосферу в сім"ї, піклуватись про побудову сімейних відносин, життям дитини не цікавиться. Протягом півтора року вони проживають окремо, тому просить шлюб розірвати. Спору щодо визначення місця проживання дитини не порушено. Позивач письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про отримання судового виклику, в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подав. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.11.2014 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 564. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 22.05.2015року народження. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. \~\~\~\~\~\~ Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. При цьому судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, оскільки дане питання сторонами не порушувалось. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved