Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, оскільки з часу припинення з відповідачем сімейних стосунків та їх окремого проживання, відповідач - [PERSON], як батько дитини, участі у вихованні сина не приймає, не турбується про нього та не здійснює матеріальної підтримки ні їй ні їх сумісному синові. Позивач [PERSON] працює, але коштів, які вона отримує не вистачає для забезпечення повноцінного утримання дитини. Їх малолітній син навчається у школі, що потребує оплати за навчання, придбання шкільного форменого одягу, канцелярських товарів для навчання, а також оплат додаткових курсів вивчення іноземних мов, тощо. В свою чергу, [PERSON] не має постійного заробітку, має нерегулярний, мінливий дохід, тому позивач просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] жодного разу в судове засідання не з'являвся за невідомою суду причиною, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Згідно відповіді Сектору адресно-довідкової роботи Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області , відповідач зареєстрований за адресою зазначеною у позові, куди й надсилались судові повістки, але поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Тому, на підставі ч.2 ст.77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та об'єктивно оцінивши обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та такі , що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу від якого мають сумісних дітей, одна з яких ще малолітня - [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого, батьком записано [PERSON]- відповідача по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 6. Малолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] - позивачкою по справі. В свою чергу, батько дитини - [PERSON] з часу припинення між сторонами сімейних стосунків та їх окремого проживання, відповідач, як батько дитини, участі у вихованні сина не приймає, не турбується про нього та не здійснює матеріальної підтримки ні їй ні їх сумісному синові. Позивачка [PERSON] має постійне місце роботи і отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи, яка знаходиться в матеріалах справи на аркуші справи №5,тому позбавлена можливості для забезпечення повноцінного утримання малолітнього сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них , з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, так відповідач [PERSON] не має постійного заробітку, має нерегулярний, мінливий дохід, інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не здійснюється, але це не позбавляє його обов'язку утримувати малолітню дитину. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий доход, суд може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, при визначенні розміру аліментів, судом враховується прожитковий мінімум , встановлений ЗАКОНОМ УКРАЇНИ "Про державний бюджет України на 2014 рік" на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 липня 2014 р. становить в розрахунку на місяць - 1320 грн., а також наступні обставини малолітній [PERSON] [INFO] навчається у школі, що потребує оплати за навчання, придбання шкільного форменого одягу, канцелярських товарів для навчання, а також оплат додаткових курсів вивчення іноземних мов, тощо, що враховується судом як істотні обставини. Тому, на думку суду такий розмір аліментів, який просить позивачка 2000 гривень буде достатнім для забезпечення необхідного життєвого рівня малолітньої дитини. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved