Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2009 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №32. 17.11.2017 рішенням Тульчинського районного суду шлюб між ними було розірвано. 06.03.2018 у них, [PERSON] та [PERSON], в м.Варшава Республіка Польща, де вони перебували на заробітках та проживали разом з 2016 року народився син [PERSON], якого зареєстровано громадянинои України. В акті про його народження батьком дитини записано [PERSON], оскільки на той час, коли вона, [PERSON], завагітніла, шлюб між нею та [PERSON] ще не було розірвано. Той факт, що [PERSON] не є батьком дитини підтверджується тим, що вона, [PERSON] з 31.08.2016 по 05.10.2017 перебувала на заробітках в [PERSON] та проживала з [PERSON] Відповідач на території [PERSON] не перебував, а тому йому не було відомо про те, що його зареєстровано батьком їхнього з [PERSON] сина [PERSON]. В зв'язку з даними обставинами вони просять виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], який виготовлено 19.03.2018 бюро записів актів громадського стану м.Варшава USC/OZ/1-/- AD 1660326-/-, означення акта: 1465011/00/АU/2018/827525-/- запис про те, що його батьком є [PERSON] Визнати, що [PERSON], [INFO] є батьком їхнього з [PERSON] сина [PERSON], [INFO], якого зареєстровано як громадянина України 19.03.2018 бюро записів актів громадського стану м.Варшава USC/OZ/1-/- AD 1660326-/-, означення акта: 1465011/00/АU/2018/827525-/-. В підготовче засідання позивачі не зявилися, згідно поданої їх представником заяви, він просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.04.2012 по 12.12.2017 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Тульчинського районного суду від 17.11.2017 (а.с.16). Згідно копії повного витягу з акту про народження, що зроблений бюро записів актів громадського стану м.Варшава USC/OZ/1-/- AD 1660326-/-, означення акта: 1465011/00/АU/2018/827525-/-, завіреного перекладу з посьської мови (а.с.17), 06.03.2018 народився [PERSON] в м.Варшава Республіка Польща, батьками якого записано: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Згідно копії довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданої посольством України в [PERSON] 08.06.2018 №6137/КВ/19-339/н (а.с.19), [PERSON], який народився 06.03.2018, зареєстрований громадянином України. Відповідно до довідки, виданої Кирнасівською селищною радою від 06.07.2018 №1575 (а.с.15), [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 24.07.2018 серія І-АМ №223822 (а.с.40), позивачі [PERSON] та [PERSON] 24.07.2018 зареєстрували шлюб та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Сторонами визнано, що батьком [PERSON], [INFO], який народився в м.Варшава Республіка Польща є [PERSON] Відповідно до ст. 28 Договору між Україною і [PERSON] Польщею про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993, який ратифіковано 04.02.1994, в правових стосунках між батьками і дітьми, в тому числі аліментних обов'язків батьків застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина. Встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини. В силу ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно із ч. 2, 3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Аналогічні положення містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3, згідно яких, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 1 ст. 48 Договору між Україною і [PERSON] Польщею про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993, який ратифіковано 04.02.1994, винесені судами однієї Договірної Сторони рішення з цивільних немайнових справ, що набрали законної сили, а в справах, що стосуються батьківських прав, рішення, що не набрали законної сили, але підлягають негайному виконанню, визнаються на території іншої Договірної Сторони без проведення дій про визнання, якщо суди іншої Договірної Сторони не винесли раніше правомірного рішення в тій самій справі, або якщо не були виключно компетентні, на підставі цього Договору, а у випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі чинного законодавства цієї Договірної Сторони. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів в заявлених ними межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання про судові витрати, суд,

Outcome: approved