Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів , посилаючись на те , що він є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої матері [PERSON] , якій за життя належала ? частка квартири [ADDRESS] . Він також є власником ? частки зазначеної квартири . Постановою від 05.01.2015 р. державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на майно . Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить : 1. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що складається з 1/12 частини квартири [ADDRESS] в спадковому майні після померлої [INFO] р. [PERSON] та 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач [PERSON] , його представник та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали , зазначили про те , що правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] не втрачений , позивач в зазначеній квартирі фактично не проживає з 2007 р. , а тому його посилання про те , що він прийняв спадщину , яка відкрилась після смерті [PERSON] є необгрунтованим . Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , направив до суду листа , в якому розгляд справи просив проводити у відсутності представника . Вислухавши пояснення сторін , покази свідків , оглянувши матеріали спадкової справи № 1609/2014 , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено , що [INFO] р. померла [PERSON] , яка являлась матір»ю заявника ( а.с. 14 , 16 ) . Спадкоємцями першої черги за законом майна померлої [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] За життя [PERSON] належала на праві власності ? частка квартири [ADDRESS]. Позивач та відповідачі є співвласниками зазначеної квартири , яким належить на праві власності по ? частці в зазначеній квартирі ( а.с. 76 ) . Згідно довідки ф. 3 № 1678 від 12.12.2014 р. вбачається , що в квартирі [ADDRESS] з 27.04.1993 р. зареєстровані три особи : позивач та відповідачі ( а.с. 11) . Згідно довідки ЖЕК 316 м. Києва від 12.12.2014 р. № 655 вбачається , що до дня смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована у вищезазначеній квартирі ( а.с. 10 ) . . Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї . Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини . З матеріалів спадкової справи № 1609/2014 вбачається , що 10.12.2014 р. [PERSON] звернувся до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] (а.с. 53) . 24.12.2014 р. державним нотаріусом направлено повідомлення відповідачем , в якому зазначено про наявність в провадженні П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] та необхідність явки відповідачів до нотаріальної контори для оформлення спадщини . 05.01.2015 р. державним нотаріусом винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку у спадковому майні [PERSON], померлої [INFO] р. через відсутність правовстановлюючих документів на майно ( а.с. 69 ) . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування » якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами , у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини , спадкоємець має право звернутися і суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини . З матеріалів спадкової справи вбачається , що факт постійного проживання позивача із спадкодавцем та прийняття спадщини встановлений нотаріусом пропискою спадкоємця за однією адресою з померлою . Відповідно до ч.1,6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок , квартира , інше приміщення , придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті , в якому фізична особа проживає постійно , переважно або тимчасово . Фізична особа може мати кілька місць проживання . Виходячи зі змісту ч.3 ст. 1268 ЦК України особа вважається такою , що прийняла спадщину , якщо вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України. Таким чином , посилання відповідачів на ту обставину , що позивач фактично не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є необгрунтованим . Протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку ні позивач , ні відповідачі від прийняття спадщини не відмовились , на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем , а тому вважаються такими , що прийняли спадщину . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності . З встановлених по справі обставин вбачається , що правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] не втрачений , тому за викладених обставин суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на зазначену частку квартири з підстав втрати правовстановлюючого документу . Водночас , як вбачається з встановлених по справі обставин , правовстановлюючий документ на спірну квартиру знаходиться у відповідачів та зазначений документ не був наданий державному нотаріусу, що стало підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину . У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування » зазначено про те , що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження . У п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування зазначено , що відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З встановлених по справі обставин вбачається , що відсутність у позивача правовстановлюючого документу є перешкодою для оформлення спадкових справ , а тому його позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно , яке складає 1/12 частину квартири [ADDRESS] є обгрунтованою та такою що підлягає задоволенню . Оскільки судом визнано за позивачем право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS] та останній є власником ? зазначеної квартири , суд визнає за позивачем право власності на 1/3 частину зазначеної квартири . На підставі викладеного ,

Outcome: approved