Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

позивач звернувся з позовом в суд до відповідача, в якому після подання заяви про уточнення позовних вимог просить скасувати надмірну доплату ним грошей в розмірі 13550 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят) гривень 85 копійок від 11.06.2014 року за реєстрацію автотранспортного засобу марки СІТРОЕН ЯУМПЕ 2006 року випуску білого кольору, а залишити чинною першу від 07.06.2014 року та стягнути з відповідного місцевого бюджету на користь його надмірно сплачені грошові кошти 11.06.2014 року в сумі 13550 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят)гривень 85 копійок за повторну першу реєстрацію автотранспортного засобу марки СІТРОЕН ЯУМПЕ 2006 року випуску білого кольору у Центрі надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області. Свої вимоги мотивує тим, що 07.06.2014 року він подав заяву з додатками до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області для оформлення першої реєстрації автомобіля марки СІТРОЕН ЯУМПЕ білого кольору до 8 років, який був ввезений із за кордону і пройшов відповідні процедури на Львівській митниці 02.06.2014 року. За прийом документів та першу реєстрацію вказаного вище автотранспортного засобу, він отримавши від Центрі надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області відповідні реквізити. 07.06.2014 року в 09.41хв. в ОЧ ТВБВ №10013/215 м. Самбір Ст. № 647 сплатив суму грошей в розмірі 713,20 грн. Факт першої реєстрації 07.06.2014 року підтверджено зазначеною вище квитанцією, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №065848 від 07.06.2014 року та отриманою відповіддю від третьої особи за №457 від 06.09.2014 року. У подальшому третьою особою йому було запропоновано здійснити доплату грошових коштів в сумі 13550,85 грн., оскільки вважали, що вказаний автомобіль підлягав оформленню, як автотранспортний засіб пригнаний після восьми років. Основним аргументом було те, що 07.06.2014 року рахується останнім днем реєстрації цього автомобіля до 8 років. 11.06.2014 року в 09.41хв. він в ОЧ ТВБВ №10013/215 м. Самбір Ст. № 647 здійснив оплату грошей в розмірі 13550,85 грн. Про те, реєстрація не була проведена по новому до квитанція №3 від 11.06.2014 року на суму 13550.85 грн., а проведена до квитанції №8 від 07.06.2014 року, до якої видано йому свідоцтво СХХ №065848 про реєстрацію транспортного засобу 07.06.2014 року. Крім цього, незрозумілим йому залишається розбіжність у часі оплати між датами на вказаних квитанціях та видачі свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки СІТРОЕН, власником якого являється він. На запити його адвоката щодо дотримання чинного законодавства під час першої та другої реєстрації вказаного автотранспортного засобу відповіді не отримано, а тому вважає, що такі кошти мають йому бути повернуті, а тому вважає, що його право та інтереси порушені, а тому він змушений звертатись до суд за захистом такого. Просить позов задоволити. Представник позивача у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні уточнений позов не визнав, заперечували проти його задоволення, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи, оскільки автомобіль марки СІТРОЕН ЯУМПЕ білого кольору 2006 року випуску позивача підлягав оподаткуванню з коефіцієнтом 40, оскільки його вік понад 8 років, а тому Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області правомірно вимагав здійснити позивачем доплату розмірі 13550 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят) гривень 85 копійок.Просить відмовити позивачу у задоволенні його уточнений позовних вимог за безпідставністю. Представник третьої особи Головного управління державного казначейства у Львівській області у судовому засіданні уточнений позов заперечив та пояснив, що кошти в сумі 13550,85грн., повернення яких вимагає позивач, сплачені до місцевого бюджету с. Ралівка Самбірського району Львівської області та можуть бути повернуті виключно з відповідного місцевого бюджету. Представник третьої особи Самбірського обєднання ДПІ ГУ ДФС у Львівській області у судове засідання не зявився, подав заяву з якої видно, що він просить справу розглядати у його відсутності, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи Головне управління державного казначейства у Львівській області. Представник третьої особи Територіальний сервісний центр №4644 РСЦ МВС у Львівській області у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи Головне управління державного казначейства у Львівській області. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що уточнений позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07.06.2014 року [PERSON] подав заяву з додатками(а.с.107-109) до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області для оформлення першої реєстрації автомобіля марки СІТРОЕН ЯУМПЕ білого кольору до 8 років, який був ввезений із за кордону та пройшов відповідні процедури на Львівській митниці з 29.05.14р -02.06.14 р., що підтверджується актом про проведення огляду(переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та відповідною декларацією(а.с.10-11). За прийом документів та першу реєстрацію вказаного вище автотранспортного засобу, позивач отримавши від Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області відповідні реквізити 07.06.2014 року в 09.41хв. в ОЧ ТВБВ №10013/215 м. Самбір Ст. № 647 сплатив суму грошей в розмірі 713 (сімсот тринадцять гривен) 20 коп., що підтверджується квитанцією №8 від 07.06.2014 року(а.с.12). Факт першої реєстрації 07.06.2014 року підтверджено зазначеною вище квитанцією, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №065848 від 07.06.2014 року(а.с.9) та отриманою відповіддю від Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області за №457 від 06.09.2014 року (а.с.16). У подальшому [PERSON] було запропоновано здійснити доплату грошових коштів в сумі 13550 (тринадцять тисяч триста пятдесят) гривень 85 копійок, оскільки вважали, що вказаний автомобіль підлягав оформленню, як автотранспортний засіб пригнаний після восьми років, основним аргументом було те, що 07.06.2014 року рахується днем реєстрації цього автомобіля, який використовувалися понад 8 років, - з коефіцієнтом 40. Згідно пункту 237.1. ст. 237 ПК України збір сплачується фізичними та юридичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів. Відповідно до пунктів 239.3., 239.4 ст.239 ПК України платники збору зобов'язані при першій реєстрації в Україні пред'являти квитанції або платіжні доручення про сплату збору з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення, а платники, звільнені від сплати збору, - відповідний документ, що дає право на користування такими пільгами. У разі відсутності документів про сплату збору або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні не проводиться. Відповідно до п. 8. Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371 «державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків». Ставки збору за першу реєстрацію колісних транспортних засобів нараховуються згідно Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, № 2755-VII, підпунктів 234.1.1 - 234..1.9 пункту 234.1 статті 234. Згідно пункту 234.4 статті 234 Податкового кодексу України: "234.4. Ставки збору, встановлені пунктами 234.1-234.3 цієї статті, застосовуються: 234.4.1. для нових транспортних засобів - з коефіцієнтом 1; 234.4.2. для транспортних засобів (крім транспортних засобів, зазначених у підпунктах 234.1.3 і 234.1.5 пункту 234.1 цієї статті), які використовувалися до 8 років, - з коефіцієнтом 2; 234.4.3 для транспортних засобів, зазначених у пунктах 234.2 і 234.3 цієї статті, які використовувалися понад 8 років, - з коефіцієнтом 3; 234.4.4 для транспортних засобів, зазначених у пункті 234.1 цієї статті (крім транспортних засобів, зазначених у підпунктах 234.1.3 і 234.1.5 пункту 234.1 цієї статті), які використовувалися понад 8 років, - з коефіцієнтом 40.". Згідно свідоцтва СХХ №065848 датою першої реєстрацію транспортного засобу вказано 07.06.2014 року, а тому суд приходить до висновку, що перша реєстрація здійснена Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області 07.06.2014 року на підставі сплати судового збору відповідно до квитанції №8 від 07.06.2014 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оподаткування автомобіль марки СІТРОЕН ЯУМПЕ білого кольору 2006 року випуску підлягало з коефіцієнтом 2, оскільки використовувався до 8 років, так як його вік не сплив 07.06.2014 року. 11.06.2014 року в 09.41хв. позивач в ОЧ ТВБВ №10013/215 м. Самбір Ст. № 647 здійснив надмірну доплату грошей в розмірі 13550 (тринадцять тисяч триста пятдесят) гривень 85 копійок, що підтверджується квитанцією №3 від 11.06.2014 року (а.с.12). На неодноразову пропозицію позивача щодо дотримання чинного законодавства під час реєстрації вказаного автотранспортного засобу Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області конкретної відповіді не надала. При цьому, представником відповідача не надано суду доказів, що автомобіль марки СІТРОЕН ЯУМПЕ білого кольору 2006 року випуску підлягав оподаткуванню з коефіцієнтом 40, та те, що Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Самбір та Самбірського району ГУ МВС України у Львівській області правомірно вимагав здійснити позивачем доплату розмірі 13550 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят) гривень 85 копійок. Тому суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є необґрунтовані, не надано належних, достатніх та допустимих доказів на спростування позову, тому суд діє в такому випадку відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що слід скасувати надмірну доплату [PERSON] грошей в розмірі 13550 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят) гривень 85 копійок від 11.06.2014 року за реєстрацію автотранспортного засобу марки СІТРОЕН ЯУМПЕ 2006 року випуску білого кольору, а залишити чинною першу від 07.06.2014 року. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до\~ ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до квитанції № 3 від 11.06.2015 року про перерахування коштів, кошти у сумі 13350,85 грн. перераховано позивачем на рахунок місцевого бюджету № 33217882700498, який відкритий в Головному управлінні Казначейства на ім'я управлінні Державної казначейської служби України у Самбірському районі Львівської області для зарахування коштів місцевого бюджету, а саме місцевого бюджету с. Ралівка Самбірського району Львівської області. Після зарахування на зазначений рахунок кошти розподілились: 50 відсотків суми залишилось у місцевому бюджеті с. Ралівка Самбірського району Львівської області, а 50 відсотків були спямовані до обласного бюджету Львівської області). Головне управління Казначейства, як юридична особа, зазначених коштів не отримувало, оскільки являється лише банком отримувача, що підтверджується меморіальним ордером № 10777718 від 11.06.2014 року(а.с.98). Відповідно до частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України, казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства України, яке веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. На виконання норм Бюджетного кодексу України розроблено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. № 787 (далі - Порядок). Відповідно до п.3 Розділу 1 вищезазначеного Порядку повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органам Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейств відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Пунктом 5 Порядку визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Заява та/або подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету (пункт 10 Порядку). Окрім цього, Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 (із змінами та доповненнями) встановлено порядок безспірно списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету. Пунктом 19 визначено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання судового рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюється органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів. Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи визначені пунктом 6 даного Порядку. Однак, рахунок № 33217882700498 на який перераховано кошти позивачем закрито v лютому 2015 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та наказу Державної казначейської служби України від 20.01.2015р. № 12 «Про затвердження змін до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету». Пунктом 20 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 визначено, якщо законом відповідний вид надходжень у поточному бюджетному періоді не передбачений, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється з рахунка, на якому обліковуються кошти за кодом доходів бюджетів «Інші надходження». Пунктом 4 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015р. № 1146 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2015р. за №1679/28124 визначено, якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або відповідного місцевого бюджету, але згідно із законодавством не передбачений серед джерел формування відповідного бюджету, повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету. Відтак, суд приходить до висновку, що кошти в сумі 13550,85 грн., повернення яких вимагає позивач, сплачені до місцевого бюджету с. Ралівка Самбірського району Львівської області на рахунок № 33217882700498 та можуть бути повернуті виключно з відповідного місцевого бюджету на підставі та в порядку визначеному чинним законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved