overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 05 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №21. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Під час шлюбу між ними виникали сварки і непорозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя, внаслідок чого їхня сім'я фактично розпалася. Близько одного року з відповідачкою не проживає та не підтримує сімейних стосунків. Їхнє подальше спільне життя неможливе та суперечить їхнім спільним інтересам. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що підтримує в повному обсязі заявлені ним позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала повністю та безумовно. Зазначила, що задоволення даного позову не порушує права та інтереси інших осіб. Просила справу розглянути у її відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідачка позов визнала повністю та визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 лютого 2010 року, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №21 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком позивач по справі [PERSON] (а.с.6). Сторони близько одного року припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачкою, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 26.10.2008 року у виконавчому комітеті Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №13. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що останній час спільного проживання їхні погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому спільне проживання виявилось неможливим і сторони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останній час, хоча сторони прикладали для цього максимально зусиль. Їхнє подальше спільне життя неможливе та суперечить їхнім спільним інтересам, а також інтересам їхньої дочки. Збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що підтримує в повному обсязі заявлені ним позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала до суду заяву, в якій позовні вимоги та обставини зазначені в позовній заяві [PERSON] про розірвання шлюбу визнала повністю, зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Просила справу розглянути у її відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідачка позов визнала повністю та визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 жовтня 2008 року, зареєстрованого у виконкомі Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 13 (а.с.5). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком позивач по справі [PERSON] (а.с.6). Сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачкою, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 42347,03грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно кредитного договору №819-001/07Р від 15.01.2007 року відповідач одержав від ПАТ КБ «Правекс-банк» кредит у сумі 9528 доларів США. Згідно цього кредитного договору він - позивач виступив поручителем, про що 15.01.2007 року між ним та ПАТ КБ «Правекс-банк» було укладено договір поруки №819-001/07Р. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем кредитного договору рішенням Пирятинського районного суду від 26.03.2015 року було солідарно стягнуто з нього та відповідача заборгованість за кредитним договором. Позивач борг погасив, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача виплачені кошти та судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, та просить розглянути справу без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Судом установлено, що 15.01.2007 року між ПАТ КБ «Правекс-банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 819-001/07Р, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 9528 доларів США, та з метою виконання відповідачем зобов'язань за вказаним правочином між банком та позивачем 15.01.2007 року був укладений договір поруки № 819-001/07Р (а.с.11-19). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 26.03.2015 року з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «Правекс-банк» була стягнута кредитна заборгованість та судові витрати на загальну суму 36565,39грн. та судові витрати по 182,83грн. з кожного (а.с.50-52). 07 квітня 2016 року постановами головного державного виконавця ВДВС Таращанського РУЮ виконавче провадження з примусового виконання [PERSON] судового рішення щодо стягнення з нього на користь банківської установи кредитної заборгованості було відкрито, а постановами від 14.07.2016 року - закінчено у звязку із сплатою боргу в повному обсязі (а.с.20-24). Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем були виконані кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ "Правекс-Банк", то до нього перейшло право кредитора щодо стягнення з відповідача вищезазначеної суми коштів з урахуванням понесених позивачем витрат по виконавчому провадженню в сумі 5598,81грн., а тому їх необхідно стягнути з останнього на користь позивача. З відповідача на користь позивача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на даний час відповідач не проживає в житловому будинку, що в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , згідно довідки за підписом ст. ДОП Рокитнянського ВП неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Оскільки [PERSON] не проживає у вказаному будинку більше як півроку із сім"єю, позбавлена батьківських прав щодо дітей, шлюб між сторонами розірвано, продовжує зловживати алкогольними напоями, вважає, що її треба визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з"явилися, позивач та представник третьої особи надали заяви, якими позов підтримали та просять провести розгляд справи у їх відсутності. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою через оголошення на офіційному сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 280-281 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що згідно актів обстеження матеріально-побутових умов відповідач більше як пів- року не проживає у житловому будинку, що в [ADDRESS] . Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Згідно із ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку більше як півроку, не бере участі у витратах на його утримання, ремонті, не використовує його для проживання, суд вважає за необхідне визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом, розташовані в с. Острів Рокитнянського району, вул. Набережна, 101, площею 0,2500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 3223784501:02:043:0077 та 0,0171 га - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 3223784501:02:039:0005.\~В обгрунтування свого позову посилається на те, що 23.08.2014 померла його мати [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт, в якому спадкоємцем зазначила його. Спадщину після смерті матері він прийняв та частину оформив. Зазначає, що за його матір"ю рахуються вказані земельні ділянки, які були передані її на підставі рішення Острівської сільської ради Рокитнянського району та сформовано кадастрові номери 3223784501:02:043:0077 та 3223784501:02:039:0005. Державна реєстрація на право власності на вказані земельні ділянки не здійснювалася. Сторони, будучи викликаними в підготовче судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, з яких вбачається, що позивач свої вимоги підтримав, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 23.08.2014, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом вбачається, що внаслідок смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, земельної ділянки розташованої на території Острівської сільської ради Рокитнянського району, кадастровий номер 3223784500:05:013:0013, площею 2,0877. З постанови державного нотаріуса [PERSON] від 05.02.2019 вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площами 0,2500 га та 0,0171 га, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати йому додатковий строк в 3 місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Маючи намір прийняти спадщину він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у зв"язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Сторони будучи повідомленими про день та час слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свій позов підтримав, відповідач визнав та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в смт. Рокитне Київської області померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Липовенко Н . І. № 76-02-16 від 03.04.2019 вбачається, що позивач звертався до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на нетривалий пропущений строк для прийняття спадщини та те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк в 3 місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини, що підкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] склала договір дарування, яким все своє майно заповідала йому, однак земельна ділянка, яка була власністю його матері, відповідно до державного акту не була врахована. 17.10.2018 він звернувся до нотаріуса із заявою по питанню прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, у зв"язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Сторони будучи повідомленими про день та час слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свій позов підтримав, відповідач визнав та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в смт. Рокитне Київської області померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно постанови приватного нотаріуса Скоробагатько В.Д. від 18.10.2018 вбачається, що позивач звертався до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на нетривалий пропущений строк для прийняття спадщини та те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03 лютого 2017 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, мають різні погляди на життя, в зв`язку з чим при вирішенні різних сімейних питань не могли прийти до спільної думки, між ними часто виникають конфлікти і спільне життя стало неможливе. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~03 лютого 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Подружжя мають спільних неповнолітнії дітей: дочку Діану [INFO] , сина [PERSON] [INFO] (а.с.7-8). \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15 березня 2012 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, мають різні погляди на життя, виникають постійно сварки з приводу побутових питань. З березня 2017 року шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 15 березня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 5). Подружжя спільних дітей не має. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з березня 2017 року проживають окремо. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved