Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 жовтня 2010 р. По 16 грудня 2014 р. Шлюб розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду місце проживання доньки після розлучення визначено разом з позивачем. На даний час дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Яка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, аліменти сплачує невчасно. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Але не зважаючи на це, колишній чоловік - [PERSON] , безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Позивач вважає, що така позиція колишнього чоловіка і батька неповнолітньої [PERSON] , шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами тому звернулась до суду за захистом порушених прав. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а тому виходячи із вищезазначеного, єдиним виходом із ситуації є вирішення цього питання у судовому порядку. Зважаючи на викладене позивач просить суд визначити місцем проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] та надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16 січня 2020 року. Протокольною ухвалою суду від 16.01.2020 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради. 16.03.2020 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2020 року закінчене підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали, надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач визнав позовні вимоги частково в частині визначення місця проживання дитини та пояснив суду, що заперечує проти виїзду дитини за кордон. Представник третьої особи в судове засідання не зявився проте, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та вважають позов таким, що задоволенню підлягає. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2014 року. Під час шлюбу народилася дочка - неповнолітньої [PERSON] [INFO] Згідно даних довідки про склад сім`ї дитина проживає з матір`ю матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] у житловому будинку, що належить згідно даних свідоцтва про право власності [PERSON] . Відповідно до сьомого пункту постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 2 березня 2016 р. «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», є те, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. А також відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 2 березня 2016 р., документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги". Відповідно до положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91 р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини...». Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 16 Цивільного кодексу України регламентовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Зважаючи на викладене, враховуючи обставини справи а також те, що права позивача щодо визначення місця проживання її дітей ніким не порушуються та не оспорюється суд вважає, що існує спір між батьками щодо встановлення місця проживання їх неповнолітньої дитини тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Суд вважає, що слід визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позовні вимоги в частині щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька не підлягають до задоволення так, як позивачем не доведено необхідності та не представлено аргументованих доказів виїзду дитини за кордони без дозволу батька також, судом не встановлено у судовому засіданні зазначених порушень прав позивача в цій частині. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved