Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в січні 2015 року позивач вступив в шлюбні відносини з [PERSON] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Деякий час позивач з [PERSON] мешкали разом, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Однак оскільки позивач часто виїжджав за межі міста, відносини між ними були припинені. В березні 2015 року на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, оскільки спільне життя між ними не склалося. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . В актовому записі про народження дитини її батьком був записаний відповідач. В теперішній час позивачу стало відомо, що батьком [PERSON] є саме він, а не відповідач по справі. Однак подати до відділу ДРАЦС заяву про невизнання батьком дитини [PERSON] відмовляється. У зв`язку з цим, позивач просить встановити своє батьківство відносно [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису №964 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 29.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, відомості про батька [PERSON] ; зобов`язати Дніпровський районний у м.Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис №964 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 29.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, зазначити [PERSON] , [INFO] , батьком, а також вказати прізвище дитини « [PERSON] » та по-батькові « [PERSON] ». Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.10.2017 року відкрито провадження у справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що строк позовної давності за позовними вимогами е сплив, оскільки позивачу стало достовірно відомо про своєбатьківство тільки у вересні 2018 року, коли був зроблений висновок судової експертизи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, у зв`язку із спливом позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник відповідача - Дніпровського районного у м.Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, покладалися на розсуд суду. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що сама точно не знала хто був батьком доньки, [INFO] , оскільки на час, коли завагітніла цією дитиною, мала близькі стосунки як з позивачем, так і з відповідачем, а також іншими особами. Тільки після проведення експертизи стало достеменно відомо хто біологічний батько дитини. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 06.03.2015 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , 18.06.2005 року бюро записів актів громадянського стану м.Лігниця Нижньосільзького воєводства Республіки Польша, розірвано. Згідно актового запису про народження №964, складеного 29.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку спеціаліста від 11.09.2018 року №27 молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999999%, таким чином батьківство практично доведене. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт того, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] . Так, згідно ч.ч.1, 3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). Висновок спеціаліста від 11.09.2018 року №27 свідчить про доведеність походження дитини - [PERSON] , [INFO] , від позивача [PERSON] , та є підставою для визнання батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та відповідно внесення змін до актового запису про народження в частині зміни батька, прізвища та по-батькові дитини. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Отже, по справі надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують, той факт, що позивач є батьком [PERSON] . При цьому, в свідоцтві про народження він не вказаний батьком дитини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Суд дійшов до висновку про наявність підстав про визнання батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON] , що позивачу було достовірно відомо про своє батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] , ще на момент її народження [INFO] , оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Заява представника відповідача про застосування до правовідносин позовної давності та відмову в позові, у зв`язку з її пропуском задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. У ст.129 СК України зазначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Судом встановлено та підтверджено, що позивач дізнався про своє батьківство у 2017 році, з даним позовом звернувся в вересні 2017 року, відповідно до наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Outcome: approved