Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 13 вересня 2008 року укладений шлюб. Подружжя має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Також, [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, з урахуванням уточнень, визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, з розміром аліментів погоджується. Крім цього, повідомив, що працює в ПАТ "Укртелеком", не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобов'язань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки законними, обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що 13 вересня 2008 року між позивачкою та відповідачем укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 13.09.2008 року (а.с. 4). Подружжя має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 16.12.2008 року, [NUMBER] від 06.06.2012 року та [NUMBER] від 19.03.2014 року, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до вказаних свідоцтв відповідач у справі є батьком дітей (а.с. 5-7). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає частково. Сторонами не надано доказів того, що між батьками досягнута угода про утримання дітей, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню дітей в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] є працездатним, не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, працює, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дітям. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». В силу положень ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз'яснює, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved