Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2996 га, яка розташована по [ADDRESS] , з кадастровим номером 3220489500:02: 010 :0013, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 817137 від 12.11.2007 року, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 070732200456, але в травні 2019 року позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка відсутня у Публічній кадастровій карті України, тому, з метою виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, позивач звернувся за виготовленням технічної документації, а потім звернувся до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква ГУ Держгеокадастру у Київській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру та подав необхідні для цього документи. Однак, 19.07.2019 року Державним кадастровим реєстратором вищевказаного відділу Озадовським О . О . прийнято рішення № РВ-3201868482019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю електронного документу установленим вимогам, а саме: ХSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 3220489500:02:010:0053 Площа співпадає на 2.6239%; Перетин ділянок з ділянкою 3220489500:02:010:0054 Площа співпадає на 26.6853%; Перетин ділянок з ділянкою 3220489500:02:010:0055 Площа співпадає на 32.3517%; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Позивач зазначає, що після набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220489500:02:010:0013, він жодних рішень про відмову від вказаної земельної ділянки не приймав, ніяких звернень відносно свого майна до органу місцевого самоврядування не подавав, право власності на неї не втратив, вказану земельну ділянку відповідачам не відчужував. В подальшому позивачу стало відомо, що ГУ Держгеокадастр у Київській області виніс накази «Про надання у власність земельної ділянки» за якими відповідачам по справі, були передані земельні ділянки які входять до складу земельної ділянки позивача, чим було порушено право власності позивача, а тому [PERSON] просить суд визнати незаконним та скасувати Наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016 року «Про надання у власність земельної ділянки» [PERSON] , скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500 :02:010:0053, загальною площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, № 16255954 від 06.09.2016 року, внесений Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В.; визнати незаконним та скасувати Наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 року «Про надання у власність земельної ділянки», [PERSON] , скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500 :02:010:0054, загальною площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, № 16257655 від 06.09.2016 року, внесений Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В.; визнати незаконним та скасувати Наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 року «Про надання у власність земельної ділянки», [PERSON] , скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500 :02:010:0055, загальною площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, № 16259239 від 06.09.2016 року, внесений Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В.; вирішити питання відшкодування судових витрат по справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач ГУ Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не направив свого представника, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, направили суду відзив на позов, просили відмовити в задоволенні позову. (а.с.85-89). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, відзиву, заяв чи клопотань суду не подали. Третя особа по справі в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що рішенням Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 22.03.2006 року № 29-451 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам с. Шкарівка» було передано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2996 га, розташовану по [ADDRESS] . Наведене підтверджено архівним витягом по документах архівного фонду №70 «Шкарівська сільська рада та її виконавчий комітет с. Шкарівка» (а.с.23). Встановлено, що на підставі вищевказаного рішення Шкарівської сільської ради, управлінням земельних ресурсів у Білоцерківському районі Київської області було видано позивачу Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:02:10:0013 (серія ЯЕ № 817137 від 12.11.2007 року), який було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 070732200456 (а.с.25-26). Встановлено, що відомості про належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:02:010:0013 відсутні у Публічній кадастровій карті України (а.с.27). Також, встановленим є те, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» було надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, (кадастровий номер 3220489500:02:010:0053) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовану на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, (кадастровий номер 3220489500:02:010:0054) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовану на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, (кадастровий номер 3220489500:02:010:0055) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовану на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Встановлено, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 178245525, земельна ділянка за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1019338932204, кадастровий номер 3220489500:02:010:0053, 06.09.2016 року зареєстрована Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В. на підставі наказу № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016 року виданого ГУ Держгеокадастру у Київській області на праві приватної власності за [PERSON] . Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 178245528, земельна ділянка за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1019430832204, кадастровий номер 3220489500:02:010:0054, 06.09.2016 року зареєстрована Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В. на підставі наказу № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 року виданого ГУ Держгеокадастру у Київській області на праві приватної власності за [PERSON] . Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 178245806, земельна ділянка за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1019518232204, кадастровий номер 3220489500:02:010:0055, 06.09.2016 року зареєстрована Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В. на підставі наказу № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 року виданого ГУ Держгеокадастру у Київській області на праві приватної власності за [PERSON] . Матеріали справи містять Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 3220489500:02:10:0013 (а.с.28-44). Встановлено, що 19.07.2019 року Державним кадастровим реєстратором Відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква Головного управління Держгеокадастру у Київській області Озадовським О.О. прийнято рішення № РВ-3201868482019 про відмову позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю електронного документу установленим вимогам, а саме: ХSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 3220489500:02:010:0053 Площа співпадає на 2.6239%; Перетин ділянок з ділянкою 3220489500:02:010:0054 Площа співпадає на 26.6853%; Перетин ділянок з ділянкою 3220489500:02:010:0055 Площа співпадає на 32.3517%; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України (в ред. 2007р.) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. З 01.01.2013 року з моменту введення в дію Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» змінено порядок оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Як передбачено в ст.15 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом на земельну ділянку є не державний акт, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року за № 174, який зареєстровано в Мінюсті України 25.07.2003 року за № 641/7962, було затверджено Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.07.2012 року за № 408, але був діючим на листопад 2007 року, тобто, на дату реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Згідно вказаного Порядку право власності позивача на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2996 га, яка розташована по [ADDRESS] , було зареєстровано належним чином. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції чинній на час реєстрації права власності на земельну ділянку за позивачем) Державний реєстратор прав у межах своїх повноважень: здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна або відмовляє в такій реєстрації; присвоює в установленому законом порядку кадастровий номер об`єкту нерухомого майна; скасовує в установленому законом порядку державну реєстрацію прав та кадастровий номер у разі поділу, об`єднання чи знищення об`єкта нерухомого майна; встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законів та інших нормативно-правових актів, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на об`єкт нерухомого майна, наявності інших підстав для державної реєстрації прав або відмови в такій реєстрації; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, носить до них відповідні дані; веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна, речові права на які зареєстровані у Державному реєстрі прав; надає відомості та витяги з Державного реєстру прав або відмовляє у наданні таких у встановлених цим Законом випадках; видає свідоцтво, яке підтверджує реєстрацію права власності на ерухомість та містить кадастровий номер; видає документ установленого зразка про реєстрацію інших речових прав, обмежень речових прав. Відповідно до п.3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11.02.2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» встановлено, що до 01.01.2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Інформація щодо припинення права власності позивача на земельну ділянку відповідно до Державного Акту на право власності (серії ЯЕ № 817137) відсутня. Рішення з даного приводу компетентним органом не приймалося. Суду надано для огляду оригінал Державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку серія ЯЕ № 817137 від 12.11.2007 року, який було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 070732200456. Відомості про визнання недійсним чи скасування вказаного Державного акту про право власності позивача на землю - відсутні. Згідно ст.202 ЗК України (в ред.2007р.) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Позивачем, крім копії наведеного вище Державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,2996 га, надано суду ще Витяг з рішення №29-451 Шкарівської сільської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,2996 га з цільовим призначенням - особисте селянське господарство, а також, надано Виписку з Погосподарської книги №11 на 2016-2020 роки, по домогосподарству буд. [ADDRESS] . З цієї Виписки слідує, що у користуванні позивача та трьох його дітей, за вказаною адресою, перебуває земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку площею 0,578 га і земельна ділянка для особистого селянського господарства площею 0,2996 га (а.с.23,24). Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень. Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у позивача не виникло обов`язку подавати заяву чи вчиняти будь-які дії для здійснення перереєстрації своєї земельної ділянки за новими правилами, оскільки відомості про його земельну ділянку підлягали перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. Відсутність відомостей про земельну ділянку, площею 0,2996 га з кадастровим номером 23220489500:05:010:0013 по [ADDRESS] , в Державному земельному кадастрі не може бути підставою для позбавлення права власності позивача на майно, яке було йому належно передано та належно зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності. Отже, встановленим є те, що позивач у встановлений Законом спосіб набув та зареєстрував своє право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2996 га, яка розташована по [ADDRESS] , а також, дана земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні позивача більше 10 років та використовується ним за цільовим призначенням. Ця земельна ділянка примикає до земельної ділянки де знаходиться будинок родини [PERSON] , а отже, суд критично оцінює твердження відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо перебування даної земельної ділянки поза межами населеного пункту та віднесення її до земель державної власності. Відповідач ГУ Держгеокадастру у Київській обл. у відзиві стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 23220489500:05:010:0013 перебувала у державній власності, знаходиться поза межами населеного пункту та не могла бути передана позивачу у власність на підставі рішення Шкарівської сільської ради. Однак, відповідачем не надано доказів віднесення цієї земельної ділянки до державної власності. При цьому, слід зазначити, що зі змісту самих оскаржуваних наказів № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016, № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 р., № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 р. слідує, що земельні ділянки передані відповідачам для індивідуального садівництва розташовані на території Шкарівської сільської ради. Відповідачами неспростовані докази, надані позивачем по даній справі. Відсутні докази оскарження чи визнання недійсним і скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 817137 від 12.11.2007 р. Натомість, встановлена судом обставина перебування земельної ділянки площею 0,2996 га (з кадастровим номером 23220489500:05:010:0013) у фактичному користуванні позивача більше 10 років ставить під сумнів належне виготовлення технічної документації та належне формування земельних ділянок, що були передані у власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не надали докази належного формування земельних ділянок переданих їм у власність для індивідуального садівництва, не підтвердили встановлення площі і меж цих ділянок, не надали проектів землеустрою, які стали підставою для формування спірних земельних ділянок, не надали доказів користування, з 2016 року, чи в інший період, спірними земельними ділянками. Відповідно ч. 1, 3,5 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Згідно ч. 7 стт. 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Згідно ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Порівнянням графічних зображень меж земельних ділянок, що містяться у Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 817137 та у Висновку щодо перевірки електронного документа (викопіювання з кадастрової карти (плану) та з врахуванням рішення Державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру вбачається, що земельні ділянки кадастрові номера: 3220489500:02:010:0053, 3220489500:02:010:0054, 3220489500:02:010:0055, належні, відповідно, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:02:010:0013, яка належить [PERSON] . Після набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220489500:02:010:0013, позивач не відмовлявся від вказаної земельної ділянки, звернень відносно свого майна до органу місцевого самоврядування не подавав, право власності на земельну ділянку не скасоване. З інформаційної довідки Шкарівської сільської ради від 05.09.2019 року № 02-33-145 вбачається, що сільською радою згода на вилучення (або відчуження) земельної ділянки належної позивачу, не надавалась. Переданою у власність може бути вільна земельна ділянка, а у разі наявності на дану земельну ділянку прав у іншої особи, така земельна ділянка може бути передана іншій особі лише після її вилучення у порядку, встановленому законом. Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ч.2 ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідач ГУ Держгеокадастру у Київській області в своєму відзиві, окрім іншого, зазначає, що оспорювані накази про надання у власність земельних ділянок є ненормативними актами та передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Однак, суд не може погодитися з такою позицією сторони відповідача, оскільки, хоча й оспорювані Накази № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016, № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 р., № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 р. звернені до окремих суб`єктів, але в даному випадку, при визнанні незаконною і скасуванні реєстрації за відповідачами права власності на земельні ділянки, ці накази можуть бути використані повторно, оскільки вони є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки відповідачів. Суд вважає, що в даному випадку, ефективним способом захисту права особи на земельну ділянку є саме визнання незаконними та скасування вказаних наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області та, як наслідок, скасування записів про реєстрацію права влансоті на земельні ділянки за гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, з наведенеї норми слідує, що при скасуванні документа, на підставі якого було проведено державну реєстрацію прав, а в даному випадку, таким документом є накази № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016, № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 р., № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 р., - можливим є внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав відповідачів на земельні ділянки. А тому, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо визнання незаконними та скасування наказів № 10-18296/15-16-сг від 05.09.2016, № 10-18298/15-16-сг від 05.09.2016 р., № 10-18297/15-16-сг від 05.09.2016 р., якими було передано у власність громадян [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки площою по 0,1 га, кожному, для індивідуального садівництва та, як наслідок, суд скасовує запис про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500 :02:010:0053, загальною площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, № 16255954 від 06.09.2016 року, внесений Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В., скасовує запис про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500 :02:010:0054, загальною площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, № 16257655 від 06.09.2016 року, внесений Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В., скасовує запис про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500 :02:010:0055, загальною площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, № 16259239 від 06.09.2016 року, внесений Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О.В. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі, які складаються з судового збору 2305,20 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано квитанцію (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved