Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.5, 7). Після смерті останнього залишилась спадщина, що, зокрема, складається з житлового будинку [ADDRESS], який рахувався за померлим згідно погосподарської книги (а.с.9). За життя [PERSON] склав заповіт (а.с.6), яким все належне йому майно у рівних частках заповів позивачу та [PERSON], який являється братом заявника. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав позивач, а дружина померлого - [PERSON] та його інший син - [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні (а.с.13). Згідно довідки КП "ЖОМ БТІ" (а.с.10) право власності на спірний у справі будинок [PERSON] зареєстровано не було. Постановою нотаріуса від 8 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне у справі нерухоме майно, у зв'язку з тим, що його батько за життя належним чином право власності на будинок не зареєстрував. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином, з названих підстав, визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя був фактичним власником спірного у справі житлового будинку, однак належним чином зареєструвати своє право власності на нього не встиг, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за заповітом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, а також позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1 297,41 гривень з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved