Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг в розмірі 167 662,06 грн., з яких: 53 491,25 грн. - заборгованість за кредитом; 47 680,78 - заборгованість за відсотками; 8 665, 56 грн. - комісія; 57 824, 47 грн. - пеня, посилаючись на те, що між позивачем та ПП «АТЗ-ОЙЛ» укладено Договір про надання банківських послуг, внаслідок невиконання вимог якого виникла зазначена заборгованість, а відповідальність поручителя відповідача настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11.03.2013 р. між позивачем та ПП «АТЗ-ОЙЛ» було укладено Договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Заяви про відкриття поточного рахунку та Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаного, третій особі було відкрито поточний рахунок [NUMBER]. Станом на 15.04.2013 р. третій особі встановлено кредитний ліміт в розмірі 4 500 грн., який в подальшому збільшувався до 60 562, 67 грн., що підтверджується Довідкою від 06.05.2016 р. 28.07.2014 р. між позивачем та третьою особою укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання банківських послуг, у відповідності до умов якої заборгованість позичальника на дату укладання цього договору складає 60 470, 95 грн. У відповідності до п. 2 вказаної угоди сторони домовились, що протягом 90 днів з дати підписання угоди позичальник зобов'язується здійснити погашення заборгованості. 28.07.2014 р. в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань третьої особи за Договором про надання банківських послуг, між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 37382131/DP, за умовами якого останній поручається перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника у їх повному обсязі. Банком зобов'язання за договором виконались, у свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитними договорами. Третя особа, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. ст. 553 - 554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зокрема, відповідно до п. 1.2 Договору поруки, відповідач зобов'язалась відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У відповідності до п. 4.1 Договору поруки, порука припиняється через 15 років після укладання цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов'язань за Кредитним договором цей договір припиняє свою дію. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування зазначених в позовній заяві обставин та розміру заборгованості. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved