Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Мар'янівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.08.2012р. в с. Мар'янівка Хмільницького району Вінницької області помер його брат [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки в розмірі 2.3626га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована на території Мар'янівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], він не звертався до нотаріуса у передбачений Законом строк, оскільки не знав про наявність вищезазначеної земельної ділянки, однак коли дізнався, то у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 243349 доведено, що 07.08.2012 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.3626 гектарів у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Марянівської сільської ради та належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №966084 виданого 30 березня 2005 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 14 липня 2004 року за № 281 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010502500101. Окрім позивача, спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились на користь позивача, що доведено їх заявами, долученими до матеріалів справи. Як вбачається з довідки Мар'янівської сільської ради Хмільницького району №145 від 24.02.2016р. [PERSON] постійно проживав без реєстрації разом із братом [PERSON], доглядав його, проводив поховання, майно використовує за цільовим призначенням. Таким чином суд вважає доведеним факт, що позивач проживаючи на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, в силу вимог закону є таким, що прийняв спадщину. Втім позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджено листом нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області № 256/02-17 від 12.04.2016 року. Про втрату правовстановлюючого документа свідчить оголошення в газеті "Життєві обрії" від 22.04.2016 року. Таким чином здобуті докази свідчать про те, що при житті спадкодавець володів, користувався та розпоряджався вищевказаним майном, а отже він перебував у його власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують його право як спадкоємця за законом на успадкування майна спадкодавця [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved