Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що 05 вересня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIUWGK08011622, згідно якого останньому був наданий кредит в розмірі 122 961,00 грн. на строк до 03.09.2027 року із сплатою 14.04 % річних. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором [PERSON] 05.09.2007 року уклав договір іпотеки на будинок загальною площею 154,60 кв.м., який розташований по [ADDRESS]. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином та в повній мірі не виконав, і станом на 14.10.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком становить 101 061,77 грн., та складається з: 85 925,05 грн. - заборгованість за кредитом; 9 535,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,59 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 350,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. -штраф (фіксована частина); 4800,56 грн. -штраф (процентна складова). Позивач, в рахунок заборгованості за кредитом, просить звернути стягнення на житловий будинок, який належить відповідачу [PERSON] та розташований по [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, виселити відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані в житловому будинку, стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав. Суд ухвалив провести судовий розгляд у відсутності представника прозивача. Відповідач [PERSON] позов визнав суду пояснив, що дійсно він 05.09.2007 року уклав кредитну угоду з банком та отримав кредит в сумі 122 961 грн. Також ним було укладено договір іпотеки відповідно до якого він передав належний йому будинок в іпотеку. В зазначеному будинку ні він, ні інші відповідачі не проживають. Не заперечує на звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] позов не визнала та суду показала, що ні вона, ні її неповнолітній син [PERSON], в будинку по [ADDRESS] не проживали, а були лише зареєстровані. 18 лютого 2015 року вона знялась з реєстрації по зазначеній адресі та зареєструвалась разом з сином за місцем проживання в [ADDRESS]. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Василишен С.В. суду пояснив, що оскільки неповнолітній [PERSON] не проживав в будинку по [ADDRESS], а був лише зареєстрований, а фактично проживав разом з матір'ю [PERSON] в смт Муровані Курилівці і які зареєстровані з 18.02.2015 року по [ADDRESS], то слжба у справах дітей вважає, що права неповнолітнього [PERSON] при розгляді і задоволенні даного позову не порушуються. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05.09.2007 року між ВАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIUWGK08011622, про надання останньому кредиту в сумі 122 961,00 грн. на строк до 03.09.2027 року, процентна ставка за користування кредитом складає 14.04% річних (а.с. 12-14). Договором передбачено, що щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії та іншим платежам. 28 вересня 2012 року було укладено додаткову угоду до даного кредитного договору, відповідно пунктів 1-3 якої суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди було зменшено на 2 656,71 грн., а саме: відсотки у розмірі 0,00 грн., комісія у розмірі 0,00 грн., пеня у розмірі 2 656,71 грн. Банк зобов'язався надати кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 136 134,82 грн. (а.с. 15-17). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.09.2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] (Іпотекодавець) надав в іпотеку Банку (Іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 154,60 кв.м. який розташований по [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору копівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області 31 серпня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 1031. Предмет іпотеки зареєстрований в Комунальному підприємстві «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 04 вересня 2007 року, про що зроблений запис № 225, в книзі 1, реєстраційний номер в реєстрі права власності на нерухоме майно - 20086731, у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності, ціну предмета іпотеки сторони визначили в сумі 129 609 грн. 00.коп. (а.с. 18-21). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав, надав вказану в ньому суму кредитних коштів позичальнику. [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 14 жовтня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 101 061,77 грн., яка складається з: 85 925,05 грн. - заборгованість за кредитом; 9 535,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,59 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 350,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4800,56 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджено розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 5-8). Згідно з ст. 1, ч. 1 ст. 33 Закону України від 05 червня 2003 року «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК України одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. 01.09.2014 року Банком направлено відповідно до ст. 35,40 Закону України «Про іпотеку» [PERSON] вимогу про звільнення нерухомого майна, що є предметом іпотеки (а.с. 9). Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживали, а були лише зареєстровані. 18 лютого 2015 року [PERSON] знялась з реєстрації в с. Роздолівка та зареєструвалась разом із сином за місцем свого проживання в [ADDRESS] (а.с. 57). Суд вважає, що належним відповідачем є [PERSON], оскільки [PERSON] та [PERSON] на час розгляду справи не проживають та не зареєстровані в будинку, що переданий в іпотеку. Таким чином, враховуючи те, що станом на 14.10.2014 року зобов'язання боржника перед кредитором за кредитним договором не виконані, сума боргу складає 101 061,77 грн., відповідач був попереджений, що в разі несплати заборгованості за кредитним договором буде звернено стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме, будинок [ADDRESS], загальною площею 154,60 м2, шляхом продажу предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №VIUWGK08011622 від 05.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом за 1053) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем. Також, на підставі ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» підлягає задоволенню і вимога про виселення зареєстрованого у будинку відповідача [PERSON] На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 010,62 грн.

Outcome: approved