Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 10.07.1998 року (актовий запис № 5). За час спільного життя у них народилося троє дітей: [PERSON], 1998 р.н., [PERSON], 2000 р.н., [PERSON], 2013 р.н. Вказує, що вони тривалий час проживають окремо, спільне життя не склалося, відповідач коштів на утримання дітей не надавав, що змусило позивачку звернутися з заявою про стягнення аліментів. Просить шлюб розірвати. Також позивачка подала до суду заяву, в якій просила залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, додатково пояснила, що зберегти шлюб не можливо, оскільки існують обставини, які суперечитимуть моральним засадам суспільства. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, підтвердив, що зберегти шлюб не можливо, оскільки існують обставини, які суперечитимуть моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 10.07.1998 року у Деревнянській сільській раді (актовий запис № 5), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір'ю [PERSON], [INFO], є позивачка, батьком - відповідач. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір'ю [PERSON], [INFO], є позивачка, батьком - відповідач. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір'ю [PERSON], [INFO], є позивачка, батьком - відповідач. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що позивач з відповідачем тривалий час проживають окремо, спільне життя не склалося, відповідач коштів на утримання дітей не надавав, що змусило позивачку звернутися з заявою про стягнення аліментів. З позовної заяви позивачки вбачається, що вона остаточно визначилася і зберегти шлюб не бажає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що потрібно відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Outcome: approved