Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із даною позовною заявою до відповідача та третьої особи покликаючись на те, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2007р. стала власницею 1/2 ідеальної частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель за [ADDRESS]. Інша 1/2 ідеальної частини житлового будинку належить [PERSON] Для обслуговування вказаного будинку їм була надана земельна ділянка, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить позивачам по 1/2 ідеальної частки. Земельна ділянка в цілому 0,10га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. На підставі рішення виконавчого комітету Сокальської міської ради від 24.03.2009р. позивачам дозволено будівництво спареного житлового будинку в межах власної присадибної ділянки по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорта вищевказаний будинок незавершений будівництвом готовністю 51,57%, загальною площею 218,4м.кв. На даний час вони мають намір відчужити земельну ділянку разом з незавершеним будівництвом об'єктом, однак в них відсутній правовстановлюючий документ на незавершений будівництвом об'єкт спареного житлового будинку готовністю 51,7%. Просять суд визнати за ними право власності по 1/2 ідеальній частці на незавершений будівництвом житловий будинок - 51,7% готовності, площею 218,4м.вк., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачів [PERSON] в судове засіданні не прибув, подав у суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача, Сокальської міської ради в судове засідання не прибув, надав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без участі представника міської ради. Представник третьої особи Сокальської РДА в судове засідання не прибув, надав в суд заяву в якій вказує, що вирішення даної справи покладає на розсуд суду, розгляд справи просить проводити без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. З дослідженого Державного акту на право власності на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності по 1/2 ідеальній частці належить земельна ділянка площею 0,10га, яка розташована в [ADDRESS] та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Згідно витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] належить 1/2 ідеальної частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Н.І. від 20.08.2007р. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сокальської міської ради №93 від 24.03.2009р. [PERSON] та [PERSON] дозволено будівництво спареного житлового будинку в межах власної присадибної ділянки по [ADDRESS]. З дослідженого судом технічного паспорта на незавершений будівництвом житловий будинок виданого КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" від 31.06.2017р. встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] незавершений будівництвом готовністю 51,7%, загальною площею 218,4м.кв. Згідно із ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. За змістом вказаної норми закону, компетентний орган щодо здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, уповноважений і зобов'язаний здійснювати реєстрацію прав на об'єкти незавершеного будівництва на підставі відповідних документів. Незавершене будівництво це об'єкти, які розпочаті будівництвом і не прийняті в експлуатацію, включаючи законсервовані об'єкти. Незавершене будівництво це специфічна нерухомість, оскільки до завершення будівництва забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які використовувалися в процесі будівництва згідно ч.3 ст.331 ЦК України. На законодавчому рівні передбачений такий об'єкт правовідносин, як об'єкт незавершеного будівництва, про це зазначає ст.331 ЦК України. Разом з цим, згідно Листа Міністерства юстиції України №19-32/1 роз'яснено, що підставами для виникнення права власності на об'єкти незавершеного будівництва можуть бути: державний акт на право власності або постійного користування земельною ділянкою або договір оренди земельної ділянки; договори, що свідчать про підстави виникнення права власності особи на об'єкт незавершеного будівництва; або рішення суду. Крім того, в Реєстр прав власності на нерухоме майно (підпорядковане Міністерству юстиції), було внесено зміни, які зазначають про існування в Реєстрі такого типу майна як об'єкт незавершеного будівництва. Об'єкт незавершеного будівництва як об'єкт цивільних правовідносин згадується і в інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема в розділі 4, яким регламентовано посвідчення договорів про відчуження об'єктів незавершеного будівництва. В силу статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved