Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2010 між [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народила донька - [PERSON]. Позивач зазначає, що на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. 22.02.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/568/13-ц шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що наразі вони з донькою проживають з її батьками, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Як вбачається з довідки № 4 від 16.01.2017 дошкільного навчального закладу «Ластівка» дитину постійно приводить і забирає з садочка мама, яка відвідує батьківські збори та свята, несе витрати на утримання дитини. Також дитина додатково сім разів на тиждень займається хореографією, аеробікою та малюванням в сімейному центрі розвитку і творчості «Ворзель Клуб». Дитина знаходиться на обліку в дитячій поліклініці смт. Ворзель за адресою: [ADDRESS]. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди. Нагляд за станом здєзров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює лише мама - [PERSON] Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Відповідач [PERSON] долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з донькою не спілкується, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з вищевикладеним, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, а саме до [INFO] року. В судове засідання позивач з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно телефонограми, котра міститься в матеріалах справи, проти задоволення позову не заперечує. В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради з'явилась, позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, встановлено, що 17.09.2010 між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. [INFO] у сторін народила донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] 22.02.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/568/13-ц шлюб між сторонами було розірвано. У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов депутата Ворзельської селищної ради від 12.01.2017 встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON], [INFO] разом з донькою [PERSON], [INFO] Умови проживання задовільні та відповідають нормам для проживання. Як вбачається з довідки № 4 від 16.01.2017 дошкільного навчального закладу «Ластівка» дитину постійно приводить і забирає з садочка мама, яка відвідує батьківські збори та свята, несе витрати на утримання дитини. Також дитина додатково сім разів на тиждень займається хореографією, аеробікою та малюванням в сімейному центрі розвитку і творчості «Ворзель Клуб». Дитина знаходиться на обліку в дитячій поліклініці смт. Ворзель за адресою: [ADDRESS]. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди. Нагляд за станом здєзров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює мама - [PERSON] Згідно Висновку органу опіки та піклування встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідач долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з донькою не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, своєю поведінкою та діями довів, що насправді не зацікавлений долею доньки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, суд позбавляє Відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Крім того, враховуючи, що Відповідач, як батько [PERSON], кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved