Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №29 будинку №43 по вул. Соборній в м. Покров Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона користується вищезазначеною квартирою на підставі типового договору найму житлового приміщення місцевих Рад народних депутатів, державних підприємств та установ, кооперативних та громадських організацій Української РСР від 15.06.1989 року. У зазначеній квартирі також зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], який не проживає в квартирі понад два роки без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сімї відповідачу не чинили. Приблизно у вересні жовтні 2016 року відповідача було зареєстровано за вказаною адресою, після чого, він виїхав за межі міста. Позивачу не відоме місце знаходження відповідача. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини , викладені у позовній заяві. Пояснила, що відповідач жодного дня не проживав у зазначеній квартирі, зареєструвала його лише для того, оскільки відповідачу потрібно було отримати паспорт. Де зараз відповідач позивач не знає. Відповідач в судове засідання не зявився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа, згідно з ч.1ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В судовому\~засіданні встановлено,\~що відповідно до Типового договору найму житлового приміщення в будинках місцевих Рад народних депутатів, державних підприємств та установ, кооперативних та громадських організацій Української РСР від 15.06.1989 року, управління будинками здає квартиронаймачу - [PERSON], в користування жиле приміщення квартиру по вул. Газети Правда, 43/29 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області (а.с.10-11). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості за вказаними параметрами запиту відсутні. На підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів» №1037 VIII від 17.03.2016 року місто Орджонікідзе перейменовано на місто Покров. На підставі Рішення №13 (8 сесії 7 скликання) Покровської міської ради Дніпропетровської області від 31.05.2016 року «Про затвердження переліку \~ обєктів топоніміки адміністративно територіального устрою міста Покров у новій редакції», вулицю Газ. «Правда» перейменовано на вулицю Соборна. Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно довідки виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №386 від 01.02.2019 року встановлено. що за адресою по вул. Соборній, 43/29 в м. Покров зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6). Даний факт підтверджується також довідкою Покровського міжміського комунального підприємства «Житлкомсервіс» від 24.01.2019 року, крім того встановлено, що зі слів сусідів кв.33 [PERSON], кв.30 [PERSON] встановлено, що в кв.29 фактично з жовтня 2016 року не проживає [PERSON], де саме він знаходиться сусіди не знають, так як він в даній квартирі був тільки зареєстрований (а.с.9). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що проживає [INFO], з позивачем вони є сусідами. Вона працює в Територіальному центрі соціального обслуговування. Відповідача вона знала, оскільки останній певний час перебував на обліку бездомних осіб (якщо не має документів на певний період) за місцем її роботи. Тому для вирішення питання щодо виготовлення особистих документів приблизно три роки назад був зареєстрований у квартирі сусідки по вул. Соборній, 43/29 в м. Покров. Бачила відповідача один раз, коли прописувався, чула, що останній працює за межами міста. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою [INFO] близько двадцяти років, з позивачем вони є сусідами. Відповідача взагалі не знає, не бачив. Статтею 71 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК) передбачена можливість збереження житлового приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу за наявності визначених у даній статті випадків. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати за загальним правилом шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Таким чином, у разі встановлення судом факту лише тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців, підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням немає. При цьому, під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло. Згідно зі\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~Відповідно до\~п.3\~Правил реєстрації\~місця проживання,\~затверджених Постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~02.03.2016\~р.\~№207,\~реєстрація/зняття\~з реєстрації\~місця проживання/перебування\~здійснюється виконавчим\~органом сільської,\~селищної або\~міської ради,\~сільським головою\~(у\~разі коли\~відповідно до\~закону виконавчий\~орган сільської\~ради не\~утворено)\~на території\~відповідної адміністративно-територіальної\~одиниці,\~на яку\~поширюються повноваження\~відповідної сільської,\~селищної або\~міської ради.\~Пунктом 26\~вказаних Правил\~визначено,\~що зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Особа, яка втратила право на жиле приміщення через тривалу відсутність, може повернутись в попередню жилу площу тільки у порядку\~ст.65 ЖК України\~(право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення). Отже, враховуючи, що відповідач понад встановлені законодавством строки фактично відсутні за місцем реєстрації, суд дійшов висновку про втрату останнім права користування жилим приміщенням по вул. Соборній, 43/29 м. Покров та вважає можливим позов задовольнити. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved