Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 2006 року по 21.10.2010 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] 28.07.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було винесено рішення, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач прохає стягнути з відповідача аліменти\~ у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказав, що Сімейним кодексом України з 08.07.2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому є підстави і для збільшення мінімального розміру стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини і визначення їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, надали судові заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. 28 липня 2010 року по цивільній справі № 2-5965/10 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.07.2010 року. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 181 СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в Постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи той факт, що після присудження з [PERSON]. аліментів на дитину він має регулярний дохід, матеріальний стан відповідача дає підстави для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та присудження з відповідача аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу). Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування\~ст. 192 СК України, в звязку з чим необхідно змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2010 року. У зв"язку із тим, що законодавством встановлений обов"язок обох батьків по утриманню дитини, сторони мають регулярний дохід, з урахуванням інтересів дитини суд приходить до висновку, що стягнення 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно буде необхідним і достатнім для утримання дитини. З огляду на те, що внесенням змін до Сімейного кодексу України з 08.07.2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що є всі підстави для збільшення мінімального розміру стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини і визначення їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі \~ст.ст.\~180-184,\~192 СК України та

Outcome: approved