Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, підставність якого обґрунтувала таким. 26 червня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 10. Спільних дітей вони не мають, однак в органах РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється. Позивач вказує, що з самого початку їх спільного життя шлюбні стосунки не складались, оскільки вони мають різні характери, на ґрунті чого виникали сварки та скандали, що призвело до розпаду сім'ї. Відповідач давно залишив її та поїхав на заробітки. Майже десять років вони проживають окремо, у неї утворилась інша сім'я та з іншим чоловіком, з яким вона бажає узаконити відносини. Ураховуючи те, що збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, тому позивач просить шлюб розірвати після розірвання шлюбу вирішити питання про зміну її прізвища. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений за адресою зареєстрованого місця проживання. Згідно довідки Укрпошти [PERSON] «за зазначеною адресою не проживає». Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, повістка разом із розпискою, а у випадках, установлених кодексом, разом із копіями відповідних документів, надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності особи за вказаною адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їй належним. У ст.77 ЦПК України, передбачено обовязок осіб, які беруть участь у справі, повідомляти про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. У разі відсутності такої заяви повістка надсилається на останню відому адресу й вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не перебуває (ч.1 ст.77 ЦПК). Ураховуючи те, що позивач скористалась наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, а неявку відповідача суд визнає неповажною, а відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 червня 2007 року виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, про складено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про одруження серія І-АМ № 174824 (а.с. 4). Від шлюбу дітей не має, однак через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовився. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають майже 10 років, спільного господарства не ведуть. У позивача утворилась інша сім'я, наміру зберегти сімю позивач не має. За таких обставину, суд дійшов до висновку про те, що сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. Також підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення її дошлюбного прізвища "Живоляпина", оскільки це відповідає положенням ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved