Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 26 квітня 2013 р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-28518-260413, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картковий рахунок, надано картку та кредит у виді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 15 000 гривень з встановленим лімітом 14 737,49 гривень. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту (3% від суми кредитного ліміту за наявності використання кредитних коштів станом на день розрахунку, але не більше, ніж сума використаних коштів), нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим станом на 24.07.2014 р. наявна заборгованість в сумі 20 087,49 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Судова повістка, надіслана за адресою місця реєстрації, повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Оскільки на момент розгляду справи на адресу суду будь яких заяв про зміну місця проживання або реєстрації відповідача не надходило, на підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2013 р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-28518-260413, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картковий рахунок, надано картку та кредит у виді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 15 000 гривень з встановленим лімітом 14 737,49 гривень. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, відкривши відповідачу картковий рахунок, надавши платіжну картку та кредит. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов»язався сплачувати проценти Банку за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, визначеними в Тарифах (процент за користування кредитною лінією - 0,0001%, процент на позитивний залишок - 3,00%, процент за недозволений овердрафт - 48,00%). Відповідно до умов Договору позичальник повинен щомісячно, в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у виді обов'язкового мінімального платежу, складові якого визначаються в Тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з умовами Договору, Банк нараховує та сплачує Держателю проценти на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку. Нарахування здійснюється у валюті рахунку, виходячи зі ставки, яка наведена в тарифах - 3%. Сплата процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку, здійснюється Банком в останній робочий день кожного місяця та в день закриття рахунку шляхом зарахування відповідних коштів на рахунок. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов»язань, передбачених умовами Кредитного договору, і сума заборгованості станом на 24.07.2014 р. становить 20 087,49 гривень, з яких: · тіло кредиту - 10 387,49 гривень; · прострочене тіло кредиту - 4 500,00 гривень; · заборгованість за відсотками - 0,00 гривень; · заборгованість за комісіями - 5 200,00 гривень. Відповідно до п.3.1 розділу 3 Тарифів, у разі прострочення сплати мінімального обов'язкового платежу, відповідач зобов'язалася сплатити Банку штраф у розмірі 0,01%, але не менше та\\або не більше 150 гривень за кожен факт прострочення. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved