Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 110 698,18 грн., зазначивши, що 29 жовтня 2019 року між [PERSON] та АТ "МЕГАБАНК", було укладено кредитний договір № 262-007-855-2-19-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до п.п.1.1.,1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок Відповідача в АТ «МЕГАБАНК» в сумі на на умовах визначених Договором, які Відповідач зобов`язався повернути Позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з договором. Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 кредитного договору визначено, що кредит надається відповідачу у розмірі 108 680,00 грн. на строк з 23 жовтня 2019 року до 20 жовтня 2023 року включно, процентра ставка за користування кредитом - 10,00% річних. Відповідно до п.4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячно ануїтетними платежами передбаченими договором. Позивачем було виконано зобов`язання згідно Кредитного договору, про що свідчать меморіальний ордер № TR.2055315.1934.4166 від 23.10.2019 року та виписка з рахунку № [NUMBER] за період з 23.10.2019 року по 30.06.2020 року. Пунктом 2.9. Кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 4 289,58 грн. Згідно з п.3.2.1 Кредитного договору, Відповідач зобов`язався повернути Кредит у повному обсязі до 16.00 години 20 жовтня 2023 року. В порушення умов договору, відповідачем з 01 лютого 2020 року порушуються строки та умови сплати платежів за кредитом. З 01 червня 2020 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Всупереч умов укладеного між сторонами договору відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим станом на 01 липня 2020 року виникла заборгованість перед Банком по сплаті кредиту в сумі 110 698 грн. 18 коп., яка складається з суми залишку кредиту у розмірі 103 074,56 грн., суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 01.03.2020 по 30.06.2020 включно в розмірі 2 642,73 грн., суми залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з лютого 2020 року по травень 2020 року включно у розмірі 4 767,45 грн., та суми штрафу в розмірі 213,44 грн., яку просив стягнути позивач на свою користь. Крім того просив стягнути з відповідача 2102 грн.00 коп. понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом, за наслідками дослідження письмових доказів по справі в їх сукупності, встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що 23 жовтня 2019 року між [PERSON] та АТ «МЕГАБАНК», був укладений кредитний договір № 262-007-855-2-19-Г (з ануїтетними платежами). (а.с. 4). На виконання умов укладеного договору позивач АТ «МЕГАБНК» надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 108 680,00 грн. на споживчі цілі строком з 23.10.2019 до 20.10.2023 включно. Факт видачі кредитних грошових кошті підтверджено меморіальним ордером № TR.2055315.1934.4166 від 23.10.2019 (а.с. 6). Відповідно до умов договору відповідач мав здійснювати щомісячні ануїтетні платежі для повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за користуванні ними (п. 4.1. Договору). Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 01 липня 2020 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 103 074,56 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.03.2020 по 30.06.2020 включно в розмірі 2 642,73 грн., суми нарахованої та несплаченої комісії за період з лютого 2020 року по травень 2020 року включно в розмірі 4 767,45 грн. (а.с. 9). Вказані обставини підтверджені виписками по особовому рахунку з 23.10.2019 по 30.06.2020 (а.с. 10-16). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією із підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ч. 2 ст. 546 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). На підставі ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. З аналізу змісту умов кредитного договору № 262-007-855-2-19-Г від 23.10.2019, укладеного між сторонами, судом встановлено, що процентна ставка за користування кредитом узгоджена сторонами становить 10 % річних (п. 2.4. Договору). У свою чергу розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в % від суми кредиту, закріплена у п. 2.8. Договору, становить 1,40000 % річних, та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до 3.2.1 Договору від 23.10.2019 позичальник зобов`язався повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16-00 годин 20 жовтня 2020 року. У свою чергу відповідальність за порушення вказаного обов`язку позичальника встановлена п. 6.2. Договору, зі змісту якого встановлено, що позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у випадку невиконання пункту 3.2.1. Договору - у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином під час судового розгляду було встановлено та доведено належними і допустимими доказами, що між сторонами спору виникли кредитні взаємовідносини на підставі укладеного договору, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні грошові кошти із зобов`язанням повернути їх протягом визначеного строку шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів, натомість покладені кредитним договором на нього зобов`язання були порушені, внаслідок чого за ним рахується заборгованість по отриманому кредиту в сумі 103 074,56 грн., заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам за користування кредитними грошовими коштами в сумі 2 642,73 грн., нарахована відповідно до умом договору та не сплачена відповідачем комісійна винагорода в сумі 4 767,45 грн., а також штраф за порушення умов договору в сумі 213,44 грн. Оскільки заявлені до стягнення суми грошових коштів, зокрема їх розмір, відповідають умов укладеного договору та вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved