Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання незаконною відмови в погодженні меж земельної ділянки, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Херсон, пр. Смоленський, 104.Зазначений будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 419,5 кв.м., що виділялася у приватну власність позивача для обслуговування будинку. Він звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, у звязку із чим ним було отримано дозвіл. Згідно додатку до рішення міської ради № 1617 від 28.11.2014 року площа ділянки, що пропонується у власність становить 437 кв. м. У звязку із цим ДП «Херсонгеоінформ» складено відповідний акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 20.07.2012 року. Суміжні користувачі земельної ділянки, відповідачі у справі, неправомірно відмовляються залишити свій погоджувальний підпис на Акті погодження меж земельної ділянки, що позбавляє його права на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований належний йому житловий будинок. Просив визнати незаконною відмову в погоджені меж земельної ділянки та вважати погодженим акт погодження меж земельної ділянки без підпису суміжних землекористувачів, стягнути судові витрати. Під час судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визнати незаконною відмову в погоджені меж земельної ділянки та вважати погодженим акт погодження меж земельної ділянки без підпису суміжних землекористувачів, вважати погодженим акт погодження меж земельної ділянки № 104 по пров. Смоленському у м. Херсоні з суміжними власниками та землекористувачами від 10.08.2015 року без підпису документа суміжним землекористувачем земельної ділянки № 11 по пров. 2-гому Радгоспному у м. Херсоні; стягнути судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме судовими повістками за адресою місця реєстрації, проте вони не одноразово поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, що дає підстави вважати, що відповідачі відсутні за місцем реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. \~ Представник Херсонської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просили розглянути справу без участі їх представника. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Херсон, пров. Смоленський, 104, на підставі торгового біржового контракту від 18.07.1994 року,який рішенням Днвіпровського районного суду м. Херсона від 22.10.2015 року визнано дійсним. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, що виділялася у приватну власність позивача для обслуговування згаданого домоволодіння, про що свідчить рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів № 201 від 17.03.1998 року. Позивач звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, у звязку із чим рішенням № 1617 від 28.11.2014 року позивачем отримано рішення міської ради № 1617 від 28.11.2014 року. Як вбачається з акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами від 10.08.2015 року складеного ДП «Херсонгеоінформ» відповідачі, будучи суміжними землекористувачами, не вмотивовано та відмовились залишити погоджувальний підпис в Акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки. Отже, відповідачі чинять перешкоди в отриманні позивачем у приватну власність земельної ділянки, тобто перешкоджають позивачу у використанні його права володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно п. в ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. У відповідності із п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 ЗК України). Відмова в погодженні меж земельної ділянки може перешкодити іншій особі (сусіду) в оформленні прав на неї. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж. Згідно ст. 198 ЗК України є обовязковим погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами. При здійсненні межування власник земельної ділянки реалізує своє право. Проте така участь є також обов'язком кожного із сусідніх власників та землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється. Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7 (із змінами і доповненнями) передбачає, що згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, що законодавцем покладено принцип добровільності вчинення дій суб'єктами земельних правовідносин та відсутність у чинному законодавстві України обов'язку землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок, а тим більше обов'язку надання згоди на погодження у примусовому порядку. А відмова відповідачів у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (позивача) для останнього може мати негативні наслідки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що відповідно до квитанції № 0.0.500321392.1 від 04.02.2016 року в розмірі 551,20 грн., тобто по 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст. 96, 103, 106, 116, 152 Земельного кодексу України,

Outcome: approved