Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку у звязку з її навчанням. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.02.2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. 28.04.2017 року [PERSON] виповнилось 18 років. Вона навчається на першому курсі навчально-наукового юридичного інституту ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені [PERSON]» на денній формі навчання. Дочка проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Оскільки дочка є студенткою денної форми навчання, їй щодня необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, продукти харчування, літературу, канцелярські товари. Позивачка не має змоги самостійно нести такі матеріальні витрати. Відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, оскільки працює в КП «Електроавтотранс» та отримує пенсію за віком. Тому просила стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/3 частки від його доходів щомісячно. Представник позивачки [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає повнолітня дочка, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі навчально-наукового юридичного інституту ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені [PERSON]» на денній формі навчання за державним замовленням, що підтверджується довідкою від 01.07.2017 року (а.с.5). Факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду від 03.02.2011 року (а.с.3-4). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоровя. Проте, доньці на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчатись, тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки на час її навчання. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач отримує стабільний дохід у вигляді пенсії, інших осіб на утриманні не має, доказів про стан здоровя суду не надав, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/3 від всіх видів його доходів щомісячно на час навчання [PERSON], але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку починаючи з 28 квітня 2017 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved