Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки. При цьому позивач вказує на те, що 15.08.2007 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким відповідач передав, а він прийняв в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] розміром 0,1321 га (кадастровий номер [NUMBER]) строком на 10 років. 30.03.2016 року між ним та ТОВ «ЄВРОЛІФТ СЕРВІС» було укладено договір купівлі-продажу частин нежилих приміщень, за якими він продав, а третя особа придбала нежитлові будівлі, загальною площею 302,2 кв.м., які знаходяться на вищевказаній земельній ділянці. Як зазначає позивач, після продажу нерухомого майна, що знаходиться на орендованій земельній ділянці і для обслуговування якого вона надавалась, у нього відпала необхідність продовжувати користуватися орендованою згідно договору земельною ділянкою. В зв»язку з цим 19.04.2016 року ТОВ «ЄВРОЛІФТ СЕРВІС» направило звернення до відповідача, яким просило здійснити перевірку наявності передбачених законодавством підстав для надання ТОВ земельної ділянки у користування. Відтак, він (позивач) звернувся до відповідача з листом , яким просив припинити з 30.03.2016 року дію договору оренди. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідачем не вчинено жодних дій для припинення договору оренди земельної ділянки, позивач просить задовольнити його вимоги та розірвати зазначений договір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення в повному обсязі. Представник відповідача - Київської міської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надавши суду письмові пояснення, в яких заперечує проти позову, вказуючи на те, що відсутні правові підстави для розірвання договору, а припинення користування земельною ділянкою має здійснюватись на підставі рішення Київської міської ради. Також, представником відповідача надано клопотання, в якому представник просить розглянути справу у відсутність представника Київської міської ради (а.с.44-51, 53). Представник третьої особи - ТОВ «ЄВРОЛІФТ СЕРВІС» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Представник третьої особи - Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надавши суду письмові пояснення, в яких просить розглянути справу у його відсутність, а також заперечує проти позову, вказуючи на те, що позивачем не наведено підстав відповідно до чинного законодавства щодо дострокового розірвання в судовому порядку сторонами у справі договору оренди земельної ділянки (а.с.78-79). Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та представника третьої особи - Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, 15.08.2007 року між відповідачем Київської міською радою та позивачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] розміром 0,1321 га (кадастровий номер [NUMBER]). Відповідно до п.3.1 даного договору, договір укладено на 10 років. Згідно п.2.1 договору, цільове призначення ділянки- для експлуатації та обслуговування будівель виробничої бази (а.с.6-9). Відповідно до договору купівлі-продажу частини нежилих приміщень від 30.03.2016 року, позивач продав третій особі - ТОВ «ЄВРОЛІФТ СЕРВІС» нежилі будівлі, розташовані на орендованій позивачем земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розміром 0,1321 га (кадастровий номер [NUMBER]) (а.с.10, 11-14). 19.04.2016 року ТОВ «ЄВРОЛІФТ СЕРВІС» звернулось до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з листом про здійснення перевірки наявності передбачених законодавством підстав для надання ТОВ земельної ділянки у користування (а.с.15). Також, 06.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Київської міської ради з листом про припинення з 30.03.2016 року дії договору оренди земельної ділянки, так як договір було укладено для експлуатації та обслуговування будівель виробничої бази, які ним були продані (а.с.16). Позивач просить задовольнити його вимоги, вказуючи на те, що відповідачем не вчинено жодних дій для припинення договору оренди земельної ділянки, незважаючи на звернення. Суд вважає дані доводи позивача обґрунтованими, з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Частиною 1 ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Так, укладений між позивачем та відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ст.2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Також, зі змісту ст.651 ЦК України вбачається, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Пунктами «а», «е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частини 1, 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти; у випадку, коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч.1, 3 ст.31 Закону України "Про оренду землі"). Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору. Крім того, відповідно до ч.1 статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, оскільки однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір (у даному випадку договір оренди), з огляду на те, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею наразі здійснює її новий власник, попередній землекористувач - позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, а законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору як способу припинення договору оренди землі, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову про розірвання договору оренди. Також, наведеними правовими нормами спростовуються заперечення представників відповідача та третьої особи проти позову. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 06.06.2011 року у справі №11/227, 19.06.2012 у справі № 36/368-9/63, від 20.08.2013 у справі № 18/5005/12936/2011. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved