Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що за час шлюбу у них народилося двоє дітей. На даний час з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Відповідач в добровільному порядку матеріально не допомагає утримувати дітей. Їй одній матеріально важко утримувати дітей. Для дітей необхідно купувати продукти харчування, предмети гігієни та одяг, а також інші необхідні речі. Позивач не працює, так як доглядає дочку [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, отримує щомісячну одноразову допомогу, інших доходів не має. Перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач офіційно не працює, але займається самостійним заробітком від якого має відповідний дохід, тому має можливість та зобов'язаний утримувати дітей. Позивач [PERSON] в наданій до суду 17.01.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] наданій до суду 17.01.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей визнає повністю та безумовно. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Повідомив, що визнання ним позовних вимог не порушує прав та інтересів інших осіб. Дану справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення; ст.183 ч.1,2 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2012 року, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 57 (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.5,6). Діти проживають з позивачем (а.с.7). Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської ради та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, яка за червень-листопад 2016 року склала 5160 грн. (а.с.8). Відповідач офіційно не працює, але займається самостійним заробітком від якого має відповідний дохід, в зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved