Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що [INFO] померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на її майно, на будинок, розташований в [ADDRESS], вартістю 43421 гривня. Вказаний будинок мати придбала за договором купівлі - продажу 04 травня 1993 року, але його належним чином не зареєструвала. На день складання договору купівлі - продажу вказаного будинку, мати не була у шлюбі, проживала разом з позивачем у цьому будинку. Заповіту на спадкове майно матір не залишила. Спадкоємцями першої черги на її майно є її діти: позивач, [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач своєчасно, до закінчення шести місяців з дня смерті матері, не звертався до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину так, як вважав, що фактично прийняв спадщину та розпоряджався нею, пустив проживати у будинок квартирантів. Коли позивач звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину матері, то йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок і у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд винести рішення про надання йому додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на будинок, розташований в [ADDRESS], вартістю 43421 гривня, який належав його матері, на підставі договору купівлі - продажу. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити, пояснивши суду, що вони з матір'ю проживали у вказаному будинку після того, як матір його придбала. Потім змушені були переїхати до іншого місця проживання, він доглядав матір і разом з братом та сестрою поховали її. У свідоцтві про смерть матері і у його паспорті по різному записані їх прізвища, у зв'язку з чим він змушений був встановлювати у суді факт родинних відносин між ним та матір'ю, що також є підставою несвоєчасного звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини. Представник Розівської сільської ради Саратського району Одеської області та треті особи, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явилися, просили суд розглянути справу у їх відсутності, позов визнали, не заперечували проти задоволення, про що свідчать заяви. Заслухавши позивача, його представника адвоката [PERSON], вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із спадкоємного права про поновлення строку для прийняття спадщини, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, тому необхідно керуватися ЦК України. Згідно ст.ст. 1217, 1220, 1261, 1268, 1272 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи... У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини... Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Як видно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 01 грудня 1992 року, актова запис № 1511 і після розірвання шлюбу [PERSON] перейшла на призвіще "[PERSON]" (а.с. 12). Згідно копії договору купівлі - продажу квартири від 24.05.1993 року, зареєстрованого в Розівській сільській раді Саратського району, Одеської області за № 109 у книзі № 3 бюро технічної інвентаризації, [PERSON] купила у [PERSON] будинок [ADDRESS] (а.с. 13-14). З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] видно, що будинок збудований у 1976 році, власник відсутній, вартість будинку складає 43421 гривню (а.с. 15-20). Відповідно до витягу з погосподарської книги, довідок Розівської сільської ради Саратського району, Одеської області, [PERSON] - [PERSON] на момент смерті, яка настала [INFO], була власником будинку [ADDRESS]. Померла проживала у даному будинку з сином, позивачем у справі. З 1996 року по 2000 рік вона здавала будинок квартирантам. Після її смерті будинок здавав квартирантам позивач (а.с. 21,23,45,46). Позивач та треті особи є дітьми померлої, про що свідчать копії свідоцтв про народження, реєстрацію та розірвання шлюбу, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, а також копія рішення Білгород -Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2014 року (а.с. 5, 8, 10, 11, 47, 52). Згідно довідки приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області, інформаційних довідок зі спадкового реєстру видно, що спадкова справа на ім'я [PERSON], яка померла [INFO], не відкривалась (а.с. 31,32,33). У судовому засіданні встановлено, що матір позивача була власником будинку [ADDRESS]; позивач не відмовлявся від прийняття спадщини після смерті матері; не прийняв спадщину на будинок в нотаріальній конторі з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved