Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом просив суд визнати за ним та відповідачем право спільної сумісної власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ.А-2, площею 255,7 кв.м., сараю літ.В, навісу літ.Б, вольєру літ.Г, сараїв літ.Д, Е, З, навісу літ.И, споруд поз.1-7 та на земельну ділянку, площею 624 кв.м., кадастровий номер 1210100000:02:345:0001, розташовані по [ADDRESS], а також на будинок загальною площею 160,8 кв.м., житловою площею 86,6 кв.м., земельну ділянку площею 700 кв.м., кадастровий номер 1210100000:02:345:0001, розташовані в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 1991 року він вів з [PERSON] спільне господарство та проживав однією сім'єю, в період ведення спільного господарства вони побудували будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та приватизували земельну ділянку за цією адресою, площею 624 кв.м. Будівництво вони закінчили в 1994 році, будинок зареєстрували за відповідачем, 13 грудня 1994 року він зареєстрував у ньому своє місце проживання. 17.04.2008 року він сумісно з [PERSON] за спільні кошти придбали в [ADDRESS] придбали земельну ділянку, площею 0,070 га., на якій побудували будинок, який наразі до експлуатації не прийнятий. Вважає, що усе набуте ними за час спільного проживання майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було набуто за спільні кошти та використовувалося за призначенням ними увесь цей час. В судове засідання позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01 жовтня 2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська винесено рішення в справі №200/1147/13ц , яким встановлено факт проживання однією сім'єю без укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] з березня 1991 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.11.1997 року, [PERSON] є власником в цілому житлового будинку по [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 22.08.1997 року №492. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія АЖ №134883 від 18.09.2008 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,070 га. кадастровий номер 1221486200-05-005-0118 за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №2485 від 17.04.2008 року. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю серію ДП №007655 66112009, [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 0,0624 га за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №130 від 22.01.1998 року. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] (виготовлений ФОП [PERSON] - [PERSON], кваліфікаційне свідоцтво [NUMBER], станом на 19.02.2014 року), домоволодіння складається з: житлового будинку літ.А-2, 2009 року забудови, загальною площею 160,8 кв.м., житловою площею 86,6 кв.м., складові: поз.1-1 тамбур, площею 8,3 кв.м., поз.1-2 хол, площею 21,2 кв.м., поз.1-3 житлова, площею 13,5 кв.м., поз.1-4 вітальня, площею 25,7 кв.м., поз.1-5 кухня, площею 18,2 кв.м., поз.1-6 санвузол, площею 4,0 кв.м., поз.2-7 коридор, площею 14,5 кв.м., поз.2-8 житлова, площею 13,3 кв.м., поз.2-9 гардеробна, площею 1,8 кв.м., поз.2-10 житлова, площею 15,7 кв.м., поз.2-11 житлова, площею 18,4 кв.м., поз.2-12 санвузол, площею 6,2 кв.м.; прибудови літ.а-1, 2009 року забудови; ганку літ.а, 2009 року забудови; тераси, 2009 року забудови; фундаменту літ.Б, незакінченим будівництвом; мостінь І, 2009 року. Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS], виготовлений КП "ДМБТІ" ДОР станом на 03.07.2003 року, останній складається з: житлового будинку літ.А-2, 1997 року забудови, який складається з: поз.І-1 підвал, площею 18,3 кв.м., поз.І-2 підвал, площею 18,5 кв.м., поз.І-3, площею 9,3 кв.м., поз.ІІ-1 гараж, площею 32,4 кв.м., поз.1-1 коридор, площею 7,3 кв.м., поз.1-2 хол (коридор), площею 16,6 кв.м., поз.1-3 ванна, площею 6,2 кв.м., поз.1-4 кухня, площею 18,6 кв.м., поз.1-5 житлова, площею 27,3 кв.м., поз.1-6 коридор, площею 22,2 кв.м., поз.1-7 туалет, площею 4,5 кв.м., поз.1-8 житлова, площею 18 кв.м., поз.1-9 кладова, площею 2,7 кв.м., поз.1-10 житлова, площею 23,3 кв.м., поз.1-11 житлова, площею 30,5 кв.м., поз.1-І тераса, площею 3,9 кв.м., а всього площею 259,6 кв.м., житловою площею 99,1 кв.м. споруд поз.1-10, І. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, оскільки встановлено, що обидва домоволодіння набуті сторонами за час спільного проживання однією сім'єю як чоловік та жінка, відповідачем доказів набуття вказаних об'єктів нерухомості за власні кошти чи в дар від третіх осіб не представлено, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved