Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 42 453, 96 дол. США., з яких: 36448, 4 дол. США - заборгованість за кредитом; 6 005, 56 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем вимог якого виникла вказана заборгованість. До початку розгляду справи по суті, представником відповідача подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним, з посиланням на те, що відповідачем було підписано кредитний договір не маючи при цьому спеціальних знань в галузі права та банківської справи, працівники банку не попередили його про кредитні ризики, а умови договору виключають рівність його сторін, оскільки містять умови, що дозволяють банку збільшувати процентну ставку. Зокрема, додатковими угодами до кредитного договору включено умови, які є несправедливими, так як містять умови про зміни у витратах. Крім вказаного, відповідач не повідомив позивача про умови надання кредиту, не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, внаслідок чого позивач не отримав необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит. Окрім того, відповідач в односторонньому порядку і без повідомлення позивача порушив умови договору і змінював відсоткову ставку за кредитним договором, яка була визначена у кредитному договорі з урахуванням FIDR. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. В своїх письмових запереченнях проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, зазначає, що ставка FIDR, визначена в кредитному договорі може змінюватись Банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку, передбаченому кредитним договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті Банку. Посилаючись на ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначає, що у договорі про надання кредиту може зазначатись, що відсоткова ставка може змінюватись залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. З чого робиться висновок про те, що кредитний договір може визначати зміну відсоткової ставки в інших випадках, а саме в залежності від процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб. Крім того надає пояснення щодо розрахунку процентної ставки. Щодо несправедливих умов договору представник відповідача за зустрічним позовом зазначає, що при укладенні спірного кредитного договору сторони дійшли згоди з усіх істотних умов, кредитний договір містить баланс інтересів як Банку, так і Позичальника, а Позичальник отримав за власним волевиявленням кредитні кошти на тих умовах, які визначені у кредитному договорі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнав, посилаючись на те, що кредитний договір є недійсним, заборгованість нараховано не вірно. Вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні вимог зустрічної позовної заяви з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.04.2008 р. між сторонами було укладено кредитний договір №ML-705/160/2008, згідно в умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 39 992, 04 дол. США на купівлю нерухомого майна з кінцевим поверненням кредиту 03.04.2028 р., на умовах плаваючої процентної ставки: фіксований відсоток - 4, 99 % + FIDR, якою є процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватись Банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті Банку www.otpbank.com/ua, а також в приміщенні Банку. Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується матеріалами справи та не заперечується стороною відповідача. 01.04.2008 р. між сторонами укладено договір Іпотеки №РML-705/160/2008 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором. Додатковим договором № 2 від 31.07.2009 р. сторони домовились, що на період з моменту підписання цього Додаткового договору до 03.08.2009 р. для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись процентна ставка розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору; на період з 03.08.2009 р. по 01.12.2009 р. для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6, 5 %; на період з 01.12.2009 р. до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використана плаваюча процентна ставка в розмірі 5, 33% + FIDR. Додатковим договором № 3 від 08.05.2014 р. сторони домовились, що в період з 08.05.2014 р. до 31.07.2014 р. для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 9, 33 %, на період з 01.08.2014 р. до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використана плаваюча процентна ставка в розмірі 5, 33% + FIDR. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов'язань, що підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунком заборгованості та не спростовується відповідачем. У зв'язку з зазначеним, вимоги позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача в сумі 42 453, 96 дол. США., з яких: 36448, 4 дол. США - заборгованість за кредитом; 6 005, 56 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо вимог зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Судом встановлено, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач за зустрічним позовом на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору. Зокрема, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що відповідач не повідомив позивача про умови надання кредиту, не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, внаслідок чого позивач не отримав необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит. Вказані твердження не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються фактом виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором протягом тривалого часу та укладанням Додаткових угод до вказаного Кредитного договору. Окрім того позивач за зустрічним позовом вказує на те, що відповідач в односторонньому порядку і без повідомлення позивача порушив умови договору і змінював відсоткову ставку за кредитним договором, яка була визначена у кредитному договорі у розмірі 4,99% річних + FIDR. Вважає умову кредитного договору на право банку у односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку несправедливою. Умовами кредитного договору, з якими погодився позивач було передбачена плаваюча процентна ставка, а також передбачені санкції зі збільшення ставки у разі невиконання позичальником умов кредитного договору. Позивач вважає умову договору у праві Банку змінювати розмір кредитної ставки несправедливою. Суд не може погодитись із цим, оскільки при укладанні договору сторони були вільними у своєму виборі, дійшли до згоди щодо всіх істотних умов договору, позивач мав належним чином оформлене своє волевиявлення. За умовами договору ставка FIDR могла як збільшуватись, так і зменшуватись. А підвищена відсоткова ставка була застосована Банком в результаті укладання Додаткових угод. Також як на підставу для задоволення заявлених вимог позивач за зустрічним позовом вказує на несправедливі умови кредитного договору, якими є дії відповідача з переводу усіх ризиків знецінення національної валюти України на позичальника за кредитним договором, не повідомлення позивача про валютні ризики, що позивач пов'язує із істотним дисбалансом договірних прав та обов'язків на шкоду споживача кредитних послуг. Пунктом 16 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. вказується, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст.652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладання договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Таким чином, у даних правовідносинах суд не вбачає дисбалансу прав та обов'язків сторін спірного договору. Крім вказаного, зустрічна позовна заява не містить посилась, обставин та доказів визнання недійсним Договору Іпотеки від 01.04.2008 р., укледного між сторонами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, заявивши даний зустрічний позов, позивач не виконав передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами факту порушення відповідачем його прав при наданні кредитну та укладанні кредитного договору. Разом з тим, матеріали справи свідчать, що волевиявлення сторін при укладенні спірного договору відповідало їх волі, правочин був спрямований на набуття цивільних прав та обов'язків сторін, тобто воля сторін полягала в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона була взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. На підставі вказаного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved