Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовною заявою вказала, що квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду. Наймачем даної квартири, до моменту смерті, яка настала [INFO], була [PERSON]. Прописані в даній квартирі вона і відповідачка. У 2007 році відповідака виїхала з даної квартири і не поверталася до теперішнього часу. Протягом 12 років [PERSON] проживає з цивільним чоловіком за адресою: [ADDRESS]. Свої обов'язки члена сім'ї наймача: оплату комунальних послуг, підтримку квартири в належному стані, проведення поточного ремонту, відповідач не виконує. Вона сама робить оплату комунальних платежів, з розрахунку реєстрації в квартирі відповідача. Крім того не може оформити субсидію з оплати комунальних платежів. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати у його відсутність, не заперечуює проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Комунального підприємства "Відродження" до судового засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином. На підставі ч.4 ст.169, ч.1,2 ст.224 ЦПК України ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити у відсутності сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК України покладений на сторони у справі, а суд тільки сприяє всебічному та повному зясуванню обставин справи шляхом розяснення прав та обовязків та сприяє в їхньому здійсненні. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], це підтверджується довідкою КП «Відродження» (а.с.5), копією паспорту серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 7). Факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2007року підтверджується актом, складеним КП «Відродження» від 16.04.2014 року. (а.с. 6) Якщо відповідач без поважних причин не проживає на спірній площі більш строків, які встановлені законом, його може бути визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за особою протягом 6 місяців, а за період відсутності за постійним місцем проживання більш встановленого строку, тільки в передбачених законодавством випадках. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю цієї особи понад встановлених строків проводиться у судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача з 2007 року по даний час, що підтверджується матеріалами справи, шлюб між ними розірвано, крім того судом не встановлено, що відповідач був відсутнім в житловому будинку позивача весь цей час з будь-яких поважних причин, а тому він вважається таким, що втратив право користування житловим будинком позивача, так як не проживає в будинку позивача більше 1 року.

Outcome: approved