Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що працює в ПАТ «Сумське НВО». Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно здійснює виплату заробітної плати. На даний час у відповідача перед нею утворилась заборгованість з виплати заробітної плати, яку виплатити йому відмовились у зв’язку з відсутністю грошових коштів. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати зарплати у сумі 21506 грн. Ухвалою суду від 26.04.2019 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з’явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення не надходило. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання представника не направив, про причину його неявки не повідомив, відзив на позов та витребувані судом докази не надано. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» - відповідачем по справі. Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З наданих позивачем розрахункових листів вбачається, що відповідач ПАТ «Сумське НВО» не виплатило заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені колективним договором за січень 2018 р. – 1910 грн., за лютий 2018 р. – 2637 грн., за березень 2018 р. – 2525 грн., за квітень 2018 р. – 1550 грн., за травень 2018 р. – 1956 грн., за червень 2018 р. – 2044 грн., за липень 2018 р. - 1562 грн., за вересень 2018 р. – 2226 грн., за листопад 2018 р. – 1524 грн., за лютий 2019 р. – 190 грн., за березень 2019 р. – 1308 грн., а всього у сумі 21506 грн. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за січень 2018 р. – 1910 грн., за лютий 2018 р. – 2637 грн., за березень 2018 р. – 2525 грн., за квітень 2018 р. – 1550 грн., за травень 2018 р. – 1956 грн., за червень 2018 р. – 2044 грн., за липень 2018 р. - 1562 грн., за вересень 2018 р. – 2226 грн., за листопад 2018 р. – 1524 грн., за лютий 2019 р. – 190 грн., за березень 2019 р. – 1308 грн., а всього у сумі 21506 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved