Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 20.01.2007 перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач на даний час проживає окремо та добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і що змушує її звернутися за захистом порушених прав до суду. Просила винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх його доходів до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.09.2019 позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін спору. Відповідач, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що він позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку. Зазначає, що не відповідає дійсності той факт, що позивачка вказує про відсутність між ними угоди про добровільне утримання та сплату аліментів, оскільки у серпні він витратив на утримання дітей близько 5000.00 грн. для того, щоб зібрати їх до школи. А саме, придбав одяг та шкільні приладдя, старшому синові придбав мобільний телефон. Також зазначив, що перед цим постійно надавав кошти позивачу на утримання дітей на першу ж вимогу останньої. Він є працездатний, але отримує невелику заробітну плату. Зазначив, що при виникненні додаткових витрат на дітей він також буде допомагати. Вважає неправдивою інформацію позивачки, що вона витрачає 5000.00 - 6000.00 грн. в місяць на кожного із синів, оскільки під приводом сплати аліментів вона намагається отримати кошти і на своє утримання. 27.09.2019, а саме до початку судового розгляду справи, позивач подала до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої по суті зменшила об`єм позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення старшою дитиною повноліття Одночасно просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не прибув, натомість подав заяву, якою уточнені позовні вимоги визнав і також просить розглянути справу у його відсутності. За викладеного суд ухвалює провести розгляд справи у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ч.3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України та за вимогами частини другої статті 240 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та мають регулюватися положеннями ст. 84,91 та глави 15 Сімейного Кодексу України. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.181 ч.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, ч.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи не встановлено обставин, які б перешкоджали прийняттю судом визнання відповідачем позову, а тому визнання [PERSON] позову приймається судом. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, приходить висновку, що позов грунтується на законі, а тому підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 23.08.2019. За вимогами положень п. 3 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 768.40 грн..

Outcome: approved