Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання їх спільної донька [PERSON] [INFO] з позивачем [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони тривалий час не проживають однією сім»єю, з грудня 2014 року відповідач взагалі наполягав на тому, щоб вона з донькою виписувалась із квартири, оскільки йому не потрібна їх сім»я і вимагав розлучення. Донька сторін постійно проживає разом із матір»ю , відповідач належним чином не займається вихованням, матеріальним забезпеченням та доглядом за дитиною. Позивач вважає, що вона спроможна надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про її розвиток, в зв»язку з наведеним, позивач просить визначити місце проживання дитини з нею за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав і просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5). Судом встановлено, і не заперечувалось сторонами, що батьки дитини проживають окремо один вд одного. Позивач [PERSON] та донька [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] Позивач вважає, що вона спроможна надати їх спільній дитині належний рівень виховання, постійно піклується про його розвиток і вирішує питання про стягнення аліментів з батька дитини - відповідача для належного матеріального утримання їх спільної доньки. Доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю. Оскільки відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав заявлені позовні вимоги до нього і не заперечував по суті пред»явлених вимог, суд, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, приймає вказане визнання позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на встановлені у справі обставини та враховуючи інтереси дитини, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] разом із матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved