Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 2 255, 44 грн., з яких: 1 225 грн. - основний борг; 353 грн. - пеня; 29,60 грн. - 3 % річних; 647, 64 грн. - інфляційні втрати, посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання передати у власність відповідача косметичну продукцію, а відповідач зобов'язалась оплатити товар на умовах визначених договором. На виконання вимог договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 9 678 грн. У відповідності до договору, покупець вносить перший платіж продавцю в розмірі 1 470 грн., залишок вартості товару в розмірі 8 208 грн. покупець сплачує банку. В Додатковій угоді сторони обумовили, що перший платіж в розмірі 1470 грн. буде сплачуватись покупцем рівними частинами в розмірі 245 грн. За перший платіж покупець повністю розраховується не пізніше 25.07.2014 р. Відповідачем сплачено продавцю лише один платіж в розмірі 245 грн. Решту суму першого платежу відповідач не оплатила, на претензію позивача не реагувала, у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість. Від представника позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить телеграфне повідомлення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами 24.01.2014 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання передати у власність відповідача косметичну продукцію, а відповідач зобов'язався оплатити товар на умовах визначених договором. Відповідно до зазначеного договору, вартість товару складає 9 678 грн. та сплачується покупцем відповідно до п. 5.2.2 Договору наступним чином: при оплаті товару через споживчий кредит покупець вносить перший платіж продавцю в розмірі 1 470 грн., залишок вартості товару в розмірі 8 208 грн. покупець сплачує банку. Відповідно до Додаткової угоди №1 перший платіж в розмірі 1 470 грн. буде сплачуватись покупцем рівними частинами в розмірі 245 грн. Оплата здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за перший платіж не пізніше 25.07.2014 р. На виконання вимог договору позивач передав відповідачу товар, що підтверджується актом прийому-передачі товару від 24.01.2014 р. Відповідачем сплачено лише 245 грн. Позивачем зобов'язання за договором виконані належним чином, в свою чергу відповідачем зобов'язання за договором належним чином не виконуються, оскільки не здійснюється погашення решти першого платежу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Повідомлення позивача про необхідність усунути порушення умов договору доводилися до відома відповідача, однак останньою не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити заборгованість. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості в сумі 2 255, 44 грн., з яких: 1 225 грн. - основний борг; 353 грн. - пеня; 26,60 грн. - 3 % річних; 647, 64 грн. - інфляційні втрати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved