Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. 24 грудня 2019 року суддею винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання. 17 лютого 2020 року суддею винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивача та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не направив. Подав до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявк и в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, з 19.06.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 4000 гривень починаючи з дня подачі даної заяви і досягнення дитиною повноліття Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п.1 ч.1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: approved