Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на 33/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , які належать [PERSON] , померлому [INFO] мотивуючи тим, що він являється спадкоємцем за законом після смерті батька, в установлений законом строк прийняв спадщину, однак оформити її не може, оскільки спадкодавець при житті не виготовив правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, позивач в позові просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, відповідач надав лист про розгляд справи без їх участі, позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09.12.2002 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 33/100 частини житлового будинок [ADDRESS] , який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Овруцької міської ради від 15.05.2019 року №714 (а.с.7) та рішенням Овруцького районного суду від 20 грудня 1994 року (а.с.19). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс України 1963 року. Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач є сином [PERSON] , являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Кулініч О.Д., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2019 року №2200/02-31 слідує, що [PERSON] дійсно прийняв спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , вчасно подавши заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючі документи на житловий будинок, встановлені чинним законодавством України (а.с.15). Довідка Овруцької міської ради Житомирської області від 23.05.2019 року свідчить про те, що земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в приватну власність або користування не надавалась (а.с.9). З повідомлення державного нотаріуса Овруцької ДНК від 12.06.2019 року за №2345/02-14 вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини, до ДНК не зверталися. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.05.2019 року за номером 16876439, власником 67/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.13-14). Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і його право на 33/100 житлового будинку. Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно, на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року. Згідно довідки ФОП [PERSON] від 30.05.2019 року інвентаризаційна вартість житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] становить 58680,00 грн.( а.с.11). Позивач сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved