Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,9600 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського товариства, розташовану на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна»: 5,5073 га, кадастровий номер 6325485500:01:000:0080 та 0,4526 га кадастровий номер 6325485500:01:000:0081, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-XP №060337, виданого на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації від 01.08.2002р. №167 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23 липня 2005 року у с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 23 липня 2005 року помер його батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом [PERSON] не звертався. Адже, є таким, що прийняв спадщину. Позивач надав до нотаріальної контори усі необхідні документи, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що міститься розбіжність у написанні його прізвища українською мовою та прізвища його батька та відсутні докази прийняття спадщини, у звязку з чим Позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 19). Відповідачв судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 20). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 липня 2005 року помер батько Позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №024394, виданим 25 липня 2005 року Мосьпанівською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,9600 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського товариства, розташованої на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна»: 5,5073 га, кадастровий номер 6325485500:01:000:0080 та 0,4526га кадастровий номер 6325485500:01:000:0081, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-XP №060337, виданого на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації від 01.08.2002р. №167 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12348 (а.с. 11). [PERSON] [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ №351289 (а.с. 8). У свідоцтві про смерть, прізвище батька Позивача зазначено як «Пивовар», а у паспорті Позивача вказане «Півовар». В свідоцтві про народження Позивача його прізвище та прізвища його батьків вказані російською мовою «Пивовар», так само як і на другій сторінці паспортів. Факт того, що Позивач є сином [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області №132 від 17.03.2016 року, в якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON] його батьки (а.с. 12). Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом [PERSON] не звертався. Адже, хоча він й був зареєстрований за іншою адресою, але на той момент протягом довгого часу, а саме з січня 1995 року, проживав разом з батьком та матірю за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Мосьпанове, вул. Жовтнева, буд.7, та є таким, що прийняв спадщину. Те, що Позивач дійсно проживав разом з батьком за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Мосьпанове, вул. Жовтнева, буд.7 підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області №132 від 17.03.2016 року. Разом з його батьком за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Мосьпанове, вул. Жовтнева, буд.7 була зареєстрована також Відповідач - дружина померлого, [PERSON], яка періодично також проживала разом з нами, але на момент смерті батька Позивача вона постійно з ним не проживала. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Відповідач не зверталась, на спадщину не претендує. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23\~постанови від 30\~травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2\~ст. 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини. Позивач надав до нотаріальної контори усі необхідні документи, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що міститься розбіжність у написанні його прізвища українською мовою та прізвища його батька та відсутні докази прийняття спадщини, у звязку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексуУкраїни встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, шляхом визнання прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved