overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 28 серпня 2004 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 464. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2016 сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до сварок та конфліктів. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а також зазначив, що після розірвання шлюбу малолітні діти залишаться проживати з відповідачем (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, не заперечила проти розірвання шлюбу, а також підтвердила, що шлюбні відносини з позивачем припинилися в червні 2016 року (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 464 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). З червня 2016 року подружжя припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами не існує. За домовленістю сторін після розірвання шлюбу малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишаться проживати разом з матір'ю [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище „Різниченко, [PERSON] залишити прізвище "Різниченко". На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.04.2002 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 439. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Подружнє життя не склалося, часто виникають сварки. Сторони проживають разом, проте шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року, примирення з відповідачкою неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив шлюб між позивачем та відповідачкою розірвати. Суду пояснив, що між сторонами тривалий час виникають сварки та суперечки, що призвело до припинення подружніх стосунків у жовтні 2014 року. Шлюб існує формально. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди предстваника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, висулхавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 11.04.2002 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 439. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Причиною розпаду сім"ї є те, що сторони не можуть дійти згоди у життєвих питаннях, на грунті чого виникають сварки та суперечки. Сторони проживають разом, проте шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року, примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.1993 він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Черкаси, актовий запис № 1242. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, спільне господарство не ведуть, разом не проживають з листопада 2008 року, позивач створив іншу сім"ю. Примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна та утримання дитини відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Настенко». Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 15.07.1993 зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Черкаси, актовий запис № 1242. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, спільне господарство не ведуть, разом не проживають з листопада 2008 року. Примирення неможливе, оскількт позхтвач вже створив іншу сім"ю. Спір про поділ спільного майната утримання неповнолітньої дитини відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2011 року він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, актовий запис № 392. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Через несумісність характерів подальше збереження шлюбу не можливе. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають , примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, до суду не з"явилася, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 21.05.2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, актовий запис № 392. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати з матір"ю. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, подальше збереження шлюбу не можливе. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з березня 2013 року, примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2013 він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1124. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є невідповідність характерів, поглядів та суджень, що загострювало відносини та призвело до повного відчуження. Примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач в судове засідання не з"явилися, скерували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, просила після розірвання шлюбу прізвище залишити «Брик». У зв"язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 23.08.2013 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1124. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є невідповідність характерів, поглядів та суджень, що загострювало відносини та призвело до повного відчуження. Примирення між сторонами неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2012 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 44. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони втратили любов та повагу один до одного. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Примирення з відповідачкою неможливе, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25 квітня 2012 року зареєстрували шлюб у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 44. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з матір"ю. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили любов та повагу один до одного. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 16.08.2016. Спору про поділ майна та утримання дитини немає. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з січня 1988 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми. Подружнє життя у них не склалося. Причиною розпаду сім"ї стала психологічна несумісність характерів. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2014 року, і з цього часу вони проживають окремо. Примирення між ним і відповідачем неможливо. Відповідач не бажає розривати шлюб через органи РАЦС, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив задовольнити позов. Судом, з метою збереження сім'ї, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення, проте вони не примирились. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.1988 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які на даний час є повнолітніми. На даний час сторони проживають окремо. Шлюб між ними існує формально. Характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін і вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1993 року. Від спільного життя дітей не мають. Сімейні стосунки між ними припинено пів року тому. Причиною зазначеного, стала відсутність між ними взаєморозуміння та виникнення на цьому грунті постійних сварок. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Позивач у судове засідання не з"явився. Проте, з"явився його представник, який надав заяву, в якій просить справу розглядати за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу, бажає залишити прізвие набуте в шлюбі - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 20.11.1993 року Мошоринською сільською Радою народних депутатів Знамянського району, за актовим записом №20. Дошлюбне прізвище позивача - Тройних(а.с.7). Від спільного життя дітей не мають. Шлюбні відносини припинено пів року тому і примиритися сторони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ За змістом ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Однак враховуючи що позивач надав суду заяву, в якій просив покласти судові витрати на його рахунок, суд вважає за можливе залишити судові витрати у справі по фактично понесеним. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі зареєстрованому 16 липня 1994 року в м.Харкові, палаці одруження «Орджонікідзевський», за актовим записом №444. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, добровільно розірвати шлюб відповідач не погоджується. Подружні взаємини між ними припинені остаточно в грудні 2014 року через постійні сварки, які виникали внаслідок різних поглядів на життя та нерозуміння один одного. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Сторони в судове засідання з'явилися, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 16 липня 1994 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб в м.Харкові, палаці одруження «Орджонікідзевський», за актовим записом № 444 ( а.с.6). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2014 року і примиритися не бажають. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "[PERSON]", яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27.07.2013 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від спільного життя сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені та з листопада 2020 року сторони проживають окремо. Основними причинами розпаду сім`ї були відсутність взаємопорозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Подальше перебування у шлюбі йому не потрібне. Просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Сторони в судове засідання не викликалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачка з заявою із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не зверталася, відзив на позовну заяву суду не надала, звернулася із заявою, в якій позовні вимоги позивача визнала та просила їх задовольнити, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Суд, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області 27 липня 2013 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.13, 14). Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved