Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить: розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований 30.08.2002 року виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №8, а після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на сімейні відносини та обов`язки життя. Спроби примирення не дали ніяких позитивних наслідків. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву та просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги зменшив, відмовившись від позову в частині визначення місця проживання дитини, та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 05.01.2021 до початку розгляду справи по суті, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позов визнала та просила його задовольнити. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 30.08.2002 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №8. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на сімейне життя. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім`єю. Їх шлюб носить лише формальний характер. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка позов визнала в повному обсязі та проти розірвання шлюбу не заперечує. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а відповідачем позовні вимоги визнані до початку розгляду справи по суті, згідно із ст.133,141,142 ЦПК України, з останньої має бути стягнуто в дохід держави 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав сплаті при подачі такого позову - у розмірі 420,40 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved