Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є біологічним батьком [PERSON] , а тому просив внести зміни до актового запису № 123 від 12 серпня 2003 року про народження [INFO] [PERSON] вказавши його батьком дитини. Позивач в суді позов підтримав з викладених в ньому підстав та просив про його задоволення. Ствердив, що дитина походить від нього, ща також підтверджується висновком експерта. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, в судове засідання не прибули, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської РДА Київської області в судове засідання не прибув, однак подав до суду лист про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається із матеріалів справи, у період часу з 2002 по 2005 роки, позивач фактично перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] , з якою спільно проживали та вирішували соціально-побутові питання. Разом з тим, шлюб в установленому законом порядку не зареєстрували. В період спільного проживання з [PERSON] , [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] , який був зареєстрований на прізвище матері в порядку ст. 55 КпШС, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 29 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського РУЮ у Київській області. [PERSON] у позові ствердив, що після народження дитини постійно підтримував з ним відносини, спілкувався, проводив спільно дозвілля, цікавився його особистим життям, брав участь у його вихованні та матеріально підтримував. У травні 2005 року позивач та [PERSON] припинили спільне проживання та ведення господарства при цьому їх син [PERSON] залишився проживати з матір`ю. 20 січня 2014 року службою у справах дітей та сім`ї Вишгородської РДА видано наказ № 7 про взяття на первинний облік [PERSON] , [INFO] , як дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки мати [PERSON] позбавлена батьківських прав рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10.01.2014 року у справі № 363/5031/13-ц. Крім того, 30 січня 2014 року Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради видано рішення № 8 «Про надання малолітньому [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, закріплення житла та направлення малолітнього в прийомну сім`ю». У подальшому, на підставі розпорядження Вишгородської РДА № 47 від 03.02.2014 року, малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано на виховання та спільне проживання в прий омну сім`ю [PERSON] та [PERSON] . 27 листопада 2014 року розпорядженням Вишгородської РДА № 457 створено дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON] та цим же розпорядженням влаштовано на виховання та спільне проживання в цьому будинку сімейного типу [PERSON] , [INFO] . Позивач ствердив, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 02 лютого 2018 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області. Разом з тим, згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-31-2019 від 24.01.2019 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,0 %, що за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним. Відповідно до роз`яснень даних у п. 3 Постанови Пленум Верховного Суду України № 3 від від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01.01.2004, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ст. 53 КпШС (який діяв на момент народження дитини) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, за змістом наведеної норми Закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС (який діяв на момент народження дитини) при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, зазавою осбі, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 63 КпШС (який діяв на момент народження дитини) ім`я дитини визначається за згодою батьків, по батькові присвоюється за іменем батька, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 55 цього Кодексу, за іменем особи, яка записана як батько. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Разом з тим, відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини того, що позивач є батьком [PERSON] [INFO] в повній мірі підтверджуються казаними вище свідоцтвом про народження останнього серія [NUMBER] та висновком експерта, а також ці обставини визнані відповідачами [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Відтак суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону й підлягають задоволенню.

Outcome: approved