Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є власником будинку № 14 по провул. Лоцманському в м. Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. В будинку зареєстрована з 2006 року відповідачка [PERSON], однак фактично за спірною адресою не мешкає з 22.05.2014 року, речей своїх в будинку не має . На сьогоднішній день йому відомо, що відповідачка перебує у шлюбі із громадянином [PERSON] федерації та з 22.05.2014р. мешкає у місті Новий Уренгой, РФ. Просив суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком № 14 по провул. Лоцманському в м. Маріуполі. Позивач до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення рішення заочно не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про дату та час судового розгляду справи, до суду не зявився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 04.12.1986р., посвідченого державним нотаріусом Другою Жданівської нотаріальної контори, позивач [PERSON] є власником будинку № 14 по провул. Лоцманському в м. Маріуполі (а.с. 13-14). Відповідачка [PERSON] під час володіння даним будинком позивачем з 06.04.2006 року зареєстрована в [INFO], що підтверджується домовою книгою (а.с. 4-8). Факт не проживання відповідачки за місцем реєстрації підтверджується довідкою-актом КСН «Селище Південне», з якого слід, що [PERSON] не мешкає за адресою: м. Маріуполь, провул. Лоцманський, буд. 14, особистих речей в будинку не має, а мешкає у [PERSON] федерації, про що свідчать сусіди (а.с. 15). Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Тобто судом встановлено, що\~відповідачка\~\~зареєстрована у спірному будинку за згодою позивача, але без поважних причин\~\~там\~не проживає більше року. \~Згідно зі\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що\~\~докази, на які посилався позивач у позові,\~знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved