Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час він досяг повноліття і навчається в Комунальному вищому навчальному закладі «Ніжинське училище культури і мистецтв імені [PERSON]» Чернігівської обласної ради, проте відповідач, який є його батьком, після смерті [PERSON] - матері позивача та дружини відповідача, не бере участі в його утриманні та не надає жодної матеріальної допомоги, хоча спроможний це робити, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в судовому порядку. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити; відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, позивач є сином відповідача. Згідно з довідкою №805, виданою виконавчим комітетом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області 19.07.2016 року та копією паспорта позивача, [PERSON] зареєстрований і проживає в с.м.т.Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області, ІІ провул.Комсомольський,9-а. [PERSON] є студентом Комунального вищого навчального закладу «Ніжинське училище культури і мистецтв імені [PERSON]» Чернігівської обласної ради денного відділення; з 01.09.2016 року навчається за спеціальністю «Хореографія»; термін навчання закінчується 30.06.2020 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою вищевказаного навчального закладу № 311 від 01.09.2016 року та копією договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою. Згідно з копією довідки МСЕ-ЧНВ № 061463 від 14.08.2001 року та пенсійного посвідчення серії ААБ № 091891 відповідач [PERSON] має третю групу інвалідності, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі та отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на період навчання, з урахуванням визнання відповідачем вимог позивача та принципів доцільності та розумності, з огляду на те, що високий рівень знань дитини, яка продовжує навчання, окрім затрат значної кількості часу потребує і матеріальних витрат, зокрема на відновлення працездатності для успішного виконання навчального плану, придбання необхідного навчально-довідкового матеріалу, проживання, харчування тощо і відповідач, як батько, в силу положень ст.199 Сімейного кодексу України та норм суспільної моралі повинен взяти на себе частину витрат, пов»язаних з навчанням повнолітнього сина, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на його користь необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.

Outcome: approved