Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачі за первісним позовом звернулися до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову зазначили, щоїм разом з відповідачем на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Між ними визначено порядок користування спірною квартирою. Зважаючи на неможливість домовитись із відповідачем з будь - якого питання щодо володіння, користування чи розпорядження спільним сумісним майном позивачі бажають визначити частки у праві власності на спільне майно. Відповідач заперечує та чинить перешкоди навіть у проведенні технічної інвентаризації квартири. Тому позивачі вимушені звернутися до суду. Просять суд виділити кожному по 1/4 частини спірної квартири, що є у спільній сумісній власності та визнати право власності 18 січня 2018 року відповідач , [PERSON], звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просить суд виділити частку із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08 вересня 1998 року , яке видане Житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством. У своєму позові [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять визнати за ними право власності на 1/4 частину квартири. [PERSON] вказує на те, що теж має право на виділ йому та визнання за ним права власності 1/4 частину спірної квартири. Просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судовий збір. Позивач, [PERSON], яка є представником позивачів, [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право власності на житло, видане 08 вересня 1998 року житловим ремонтно - експлуатаційним підприємством, посвідчує, що громадянка [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої становить 68,5 кв.м (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного та зустрічного позовів та наявність правових підстав щодо задоволення позовної заяви та виділення позивачам по первісному позову по 1/4 частини із майна, що є у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] та визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] права власності на 1/4 частку ( кожному) квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 вересня 1998 року житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством, а також задоволення зустрічного позову та визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної сумісної власності разом з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 вересня 1998 року житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством. Частиною 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved