Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання недійсним договору № 0093 від 25 січня 2017 року, укладений між ним та ПП «Солді-М», визнання недійсним договору № 0093 від 25 січня 2017 року, укладений між ним та ПП «Інтера-С» та стягнення із ПП «Солді-М» на його користь 36 750 грн. Позивач посилається на те, що 25 січня 2017 року між ним та представником ПП «Солді-М» укладено договір № 0093. При укладенні договору представник ПП «Солді-М» розяснив позивачу, що вартість вибраної ним моделі трактора становить 101\~500 грн. та при оплаті першого внеску, а саме 36\~750 грн., доставка трактора відбудеться впродовж одного дня, а решту вартості позивач зможе оплатити рівними частками впродовж наступних двох років. Представник товариства запевнив, що товар якісний і відповідає характеристикам, які відображені на інтернет-сторінці. Дані умови влаштовували позивача, тому він одразу ж 25 січня 2017 року в м. Івано-Франківськ оплатив перший платіж згідно наданого представником рахунку в розмірі 36 750 грн на рахунок Відповідача та підписав надані мені представником підприємства примірники договору з додатками. По спливу вищезазначеного часу замовленого ним трактора відповідач не доставив. Окрім того, 25 січня 2017 року складено акт прийому передачі наданих послуг, за яким ПП «Солді-М» належним чином виконав консультативні та розяснювальні послуги по договору № 0093 від 25 січня 2017 року загальною вартістю 36\~750 грн. Також, 25 січня 2017 року між ним та ПП «Інтера-С» оформлено договір № 0093. Однак надані позивачу для підпису договори з додатками абсолютно відрізняються від тих умов, які йому були повідомленні представником відповідача та не містять жодної умови щодо придбання вибраної ним моделі трактора в розстрочку, про що йому стало відомо після належного ознайомлення із даними договорами. Вважає, що відсутність у ПП «Інтера-С» ліцензії для надання послуг з адміністрування фінансових активів в групах є підставою для визнання договору, що укладений між ними, недійсним. Крім того ПП «Інтера-С» пропонуючи йому надання фінансових послуг навязало йому укладення договору № 0093 з ПП «Солді-М», послуги яких йому не були потрібні. Вважає, що використана відповідачами підприємницька практика, яка ввела позивача, як споживача, в оману, є нечесною відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Тому позивач просить визнати недійсними договори № 0093, що укладений 25 січня 2017 року між сторонами із застосуванням наслідків недійсності правочину - стягненням із ПП «Солді-М» на його користь коштів, внесених при укладенні та на виконання умов договору в сумі 36 750 грн. В судове засідання позивач подав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. В судове засідання представники відповідачів не зявились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. 25 січня 2017 року між [PERSON] та ПП «Солді-М» в особі менеджера [PERSON], укладено договір № 0093, за яким замовник ([PERSON]) доручає а виконавець ( ПП «Солді-М») приймає на себе зобовязання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах Договору ПП «Інтера-С» та додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення Договору між ПП «Інтера-С» та Замовником; надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Замовника, згідно з умовами Договору та Додатків до нього. Згідно акту прийому-передач послуг від 25 січня 2017 року, виконавець (ПП «Солді-М») виконав належним чином консультативні та розяснювальні послуги по договору № 0093 від 25 січня 2017 року . Стосовно ходу виконання, якості, а також результату виконаних послуг Замовник зауважень та претензій до Виконавця не має. 25 січня 2017 року між [PERSON] та ПП «Інтера-С» в особі представника [PERSON], укладено договір № 0093і із додатками до нього. Згідно квитанції № 17327378-1 від 25 січня 2017 року та рахунку-фактура до Договору № 0093 від 25 січня 2017 року, [PERSON] сплатив ПП «Солді-М» 36\~750 грн. оплати за послуги згідно договору. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» \~права позивача вважаються в\~\~будь-якому\~\~разі\~\~порушеними,\~\~якщо порушується \~принцип\~ рівності\~\~сторін\~\~договору, учасником якого є споживач. В\~ст. 18 цього Закону \~наведено перелік несправедливих умов у договорах із споживачами, який не є вичерпним та визначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В пунктах 5, 6\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агрессивною. Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 227 Цивільного кодексу України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності , а саме:\~надання фінансових послуг\~ Відповідно до п. 11-1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовими вважаються\~послуги адміністрування фінансових активів для придбання товарів у группах. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами:діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Згідно з ч. 1\~ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06 листопада 2009 року, правочин\~\~\~\~може\~\~\~\~бути\~\~\~\~визнаний\~\~\~\~недійсним\~\~\~\~лише з підстав, визначених законом,\~\~\~\~та із\~\~\~\~застосуванням\~\~\~\~наслідків\~\~\~\~недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що відповідачами не дотримано чинного законодавства при укладенні даних договорів, що призвело до не надання ними послуг, які були предметом договору, позивачу, а тому позов підлягає до задоволення, застосувавши наслідки недійсності правочину, стягнувши з ПП «Солді-М» на користь позивача кошти у розмірі 36 750 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved