Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом про визнання права власності по 1/3 частці за кожним на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача [PERSON] сільської ради. Посилаються на те, що 22 листопада 2007 року помер [PERSON], який доводиться їм чоловік та батьком. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Мигове по вул.Артемійчука, 1-А, Вижницького району Чернівецької області. Як спадкоємці першої черги за законом своєчасно прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини були зареєстровані в спадковому будинку та проживали із спадкодавцем. На даний час звернулися до держаного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу з відповідними заявами, де була заведена спадкова справа. Крім них, інших спадкоємців першої черги за законом та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає. [PERSON] також зазначала, що даний спадковий будинок не є спільною сумісною власністю подружжя, на виділ 1/2 частки такого майна не претендує. Зазначали, що нотаріус виніс постанову, якою відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Мигове по вул.Артемійчука, 1-А, Вижницького району Чернівецької області, у звязку з тим, що ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] Просять визнати за ними право власності по 1/3 частці на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, по 1/3 частки за кожним на житловий будинок з відповідною часткою належних до нього надвірних будівель та господарських споруд, що розташований в с.Мигове по вул.Артемійчука, 1-А, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлому 22 листопада 2007 року [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача [PERSON] сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року помер [PERSON], [INFO], який був чоловіком позивачки [PERSON], [INFO], та батьком позивачів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] ІІ-СТ №519842, виданого 07.08.2008 року відділом по Нижньоілімському району управління служби ЗАГСу Іркутської області, Росія, актовий запис №571, копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-МИ №386163, виданого 20.09.1986 року [PERSON] сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №21; копією свідоцтва про народження Серія ІІ-МИ №451612, виданого 21.11.1987 року [PERSON] сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №64, копією свідоцтва про народження Серія ІІ-МИ №498736, виданого 15.07.1989 року [PERSON] сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Мигове по вул.Артемійчука, 1-А, Вижницького району Чернівецької області. З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок під літ. «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Мигове по вул.Артемійчука, 1-А, Вижницького району Чернівецької області, 1988 року побудови, вартістю 379228,00 грн. З довідки [PERSON] сільської ради №92 від 17.02.2011 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає і перебуває на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання в [INFO], з 1988 року по даний час. [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання в [INFO], з 1988 року по 22.11.2007 року, тобто по день смерті. [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання з 22.11.2007 року у звязку із його смертю. На день смерті [PERSON] у вказаному будинку з ним були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON], [INFO]; сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 1988 року. Які є спадкоємцями за законом першої черги, спадкоємців за заповітом немає. Крім позивачів інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №3/2017 року. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до державного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявами про прийняття спадщини та видачу кожному свідоцтва про право на спадщину за законом, але у звязку із тим, що ними не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №20/02-31 (с/с №3/2017) від 26.01.2017 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1988 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06.10.2016 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 06.10.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації прав на обєкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку 1. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених обєктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. 2. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачами права власності по 1/3 частці за кожним на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, по 1/3 частки за кожним на житловий будинок з відповідною часткою належних до нього надвірних будівель та господарських споруд, що розташований в с.Мигове по вул.Артемійчука, 1-А, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлому 22.11.2007 року [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved