Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Еталон» (надалі - Позивач, страховик) та [PERSON] (надалі - Відповідач, страхувальник) був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1552891 (надалі - Договір страхування), за яким Позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля Fiat Linea, державний номер [NUMBER] . Зазначає про те, що 08.04.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля Шкода», державний номер [NUMBER] , та автомобіля Fiat Linea, державний номер [NUMBER] , який належить Відповідачу, що призвело до пошкоджень металевої огорожі та трамвайних колій, що знаходяться на балансі КП «Київпастранс» Служба колії» (надалі - Потерпілий). Звертає увагу на те, що Відповідач, в порушення підпункту 33.1.4 пункту 33.1, ст. 33 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика (Позивача) протягом трьох робочих днів про настання дорожньо-транспортної пригоди. 09.04.2015 Позивач отримав від Потерпілого Повідомлення про настання страхового випадку та 21.07.2015 заяву про виплату страхового відшкодування від страховика. Вказує, що ПАТ «Страхова компанія «Еталон», на виконання умов Договору страхування, на підставі Акту огляду місця події від 09.04.2015, Акту огляду пошкодженого майна від 09.04.2015, Звіту з визначення вартості збитку, завданого власнику через пошкодження майна ТОВ «ЕАК «Довіра» № 13422 від 17.10.2016, страхового акту № 712-8910 та розрахунку до нього, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 15 003,50 грн. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/27503/15-п від 05.05.2015 року Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до ДТП. Вважає, що факт неповідомлення Відповідачем Позивача про дорожньо- транспортну пригоду протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП є підставою для стягнення з Відповідача сплаченої суми страхового відшкодування з підстав, передбачених підпунктом «ґ», пункту 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1. ст. 33 цього Закону. У зв`язку з вищевикладеним, просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «Еталон» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 15 003,50 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, 09.09.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Еталон» та [PERSON] був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1552891, за яким Позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля Fiat Linea, державний номер [NUMBER] . 08.04.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля Шкода», державний номер [NUMBER] , та автомобіля Fiat Linea, державний номер [NUMBER] , який належить Відповідачу, що призвело до пошкоджень металевої огорожі та трамвайних колій, що знаходяться на балансі КП «Київпастранс» Служба колії». Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди підтверджується довідкою про ДТП № 61185394, виданою 08.04.2015 року інспектором з дізнання ВДАІ Соломянського РУ ГУМВСУ в м. Києві Пересадовом А.В. Відповідач, в порушення підпункту 33.1.4, пункту 33.1, ст, 33 Закону Ук- раїни «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика (Позивача) протягом трьох робочих днів про настання дорожньо-транспортної пригоди. 09.04.2015 Позивач отримав від Потерпілого Повідомлення про настання страхового випадку та 21.07.2015 заяву про виплату страхового відшкодування від страховика. ПАТ «СК «ЕТАЛОН», на виконання умов Договору страхування, на підставі Акту огляду місця події від 09.04.2015, Акту огляду пошкодженого майна від 09.04.2015, Звіту з визначення вартості збитку, завданого власнику через пошкодження майна ТОВ «ЕАК «Довіра» № 13422 від 17.10.2016, страхового акту № 712-8910 та розрахунку до нього, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 15 003,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3767 від 23.11.2016. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/27503/15-п від 05.05.2015 року Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до ДТП, що підтверджується копією зазначеної постанови. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного\~засобу,\~причетний до\~такої пригоди\~зобов`язаний:\~невідкладно,\~але не\~пізніше трьох\~робочих днів\~з дня\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди,\~письмово надати\~страховику,\~з яким\~укладено договір\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності (у\~випадках,\~передбачених ст,41\~цього Закону)\~повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Так, відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1. ст. 33 цього Закону. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, враховуючи надані позивачем докази, а також враховуючи факт неповідомлення Відповідачем Позивача про дорожньо-транспортну пригоду протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, що є підставою для стягнення з Відповідача сплаченої суми страхового відшкодування з підстав, передбачених підпунктом «ґ», пункту 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Стягненню з відповідача на корить позивача також підлягає судовий збір в сумі 1\~921, 00 грн. на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved