Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 22 жовтня 2011 року укладений шлюб. Подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спілкування та ведення домашнього господарства, почали проживати окремо з травня 2016 року. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. На момент пред'явлення позову спору про поділ спільного майна між сторонами немає. На підставі викладеного, позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 жовтня 2011 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 22.10.2011 року(а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого (повторно) Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 09.06.2016 року, подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно - сімейні відносини припинили, проживають окремо, спору про поділ майна не мають. На примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечитьїї інтересам. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже, збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved