Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 26 лютого 2017 року померла її тітка [PERSON]. За життя [PERSON] успадкувала на підставі заповіту, складеного [PERSON], земельну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,13 га., що розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, Отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але не провела державну реєстрацію свого права та не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку і не виготовила Державного акту на право власності на землю. Позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті померлої тітки [PERSON], але не може оформити спадкові права, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку, вона тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з обставин викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подано клопотання про розгляд справи і відсутності представника Новоукраїнської міської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, відповідно до ст. ст. 328, 1225 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання чи оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. ст.\~55, 124 Конституції України, та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. \~\~\~ \~ Суд встановив, що 26 лютого 2017 року померла рідна тітка позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ОЛ №239359, видане 02 березня 2017 року Новоукраїнським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Кіровоградській області (а.с.12). За життя [PERSON] успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,13 га., що розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, яку їх заповів [PERSON] За життя [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.11), але державної реєстрації свого право власності на земельну ділянку не не зареєструвала, тобто не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку та не виготовила Державного акту на землю. Судом встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,13 га., що розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області дійсно належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026861, який виданий 30.04.2002 року Новоукраїнською районною державною адміністрацією та витягом з Спадкового реєстру (а.с. 8, 13). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №90/2017 за 2017 рік, яка заведена приватним Нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON]. Факт споріднення позивача [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження позивачки її матері та тітки, а також свідоцтвом про укладення позивачкою шлюбу та зміну прізвища (а.с. 14-16). Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися\~ та розпоряджатися земельною ділянкою,\~ громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. Відповідно ч.3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.\~ Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно до пункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., зареєстрованого в МУЮ 22.02.2012 р. за № 282/20595), якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Після звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, зокрема Державний акт на право власності на земельну ділянку, який не було виготовлено померлою [PERSON] про що було винесено відповідну постанову (а.с.10). Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України\~ право власності\~ на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що\~ посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право\~ семе по собі не замінює правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~\~\~\~ Як вбачається з п.10\~Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~«Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, відповідно\~до\~статті 1225 ЦК\~право власності на\~земельну\~ділянку\~переходить\~до\~спадкоємців\~за\~загальними правилами\~спадкування\~(зі\~збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~на\~землю\~або\~іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно дослідженої копії спадкової справи №90/2017, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем та отримала у спадщину житловий будинок за адресою м. Новоукраїнка вул. Пушкіна, 6 після смерті [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.09.2017 року, але у вадачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку відмовлено, через відсутнсть правовстановлюючого документу, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.10) На підставі встановленого, так як вирішити питання через органи нотаріату неможливо, інших осіб, які претендують на земельну ділянку не встановлено, за встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved