Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом про визнання відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі ЖЕД - 411. Основним квартиронаймачем даної квартири, відповідно до розпорядження № 1262 від 05.11.2002 року, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва є [PERSON] У квартирі зареєстровані, крім [PERSON], її донька [PERSON] та рідний брат - [PERSON] Відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає більше 10 років, приблизно з 2005 року і по теперішній час. Протягом цього часу відповідач жодного разу у квартирі не з'являвся, своїх речей не залишив, фактичне місце його перебування нікому не відоме, оскільки з родичами він не підтримує жодних контактів. На підтвердження факту не проживання відповідача в квартирі позивачі надали акти за підписами сусідів, завірених начальником ЖРЕО-411 від 09.09.2015 року, 16.10.2015 року, 18.11.2015 року, 17.02.216р., також просили у судовому засіданні допитати свідків. Підтримавши в судовому засіданні позов, представник позивачів просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, у тому числі й через оголошення в пресі (газеті «Урядовий кур»єр від 19.02.2016р. №33). Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи, - на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що згідно ордеру №б/н від 15.05.1965 р., наданого на підставі рішення Виконавчого комітету Подільської районної ради від 03.05.1965 року №400, квартира [ADDRESS] була надана в користування [PERSON] та членам її сім'ї (а.с. 11) Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної Ради депутатів трудящих м. Києва № 217 від 26.04.1971 року вирішено переоформити особистий рахунок на [PERSON] та членів його сім'ї, у зв'язку із смертю його бабусі [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва № 1262 від 05.11.2002 року дозволено ЖРЕО №404 змінити договір найму на трикімнатну квартиру [ADDRESS] та укласти його з [PERSON], складом сім»ї із чотирьох осіб, у зв'язку із смертю квартиронаймача [PERSON] (а.с. 13). Згідно наявної в матеріалах справи довідки за формою-3 від 02.10.2015 року №713, на даний час у вказаній квартирі зареєстровані позивач-1 - [PERSON], її дочка [PERSON] - позивач-2 та рідний брат [PERSON] - відповідач [PERSON] (а.с. 14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідами позивачів, були знайомі з відповідачем, проте, з 2005 року він зібрав свої речі і виїхав з квартири, з того часу в квартирі не проживає та не навідується. Будь-яких конфліктних ситуацій між мешканцями даної квартири, як зазначили свідки, не виникало. Не проживання відповідача більше 10 років у квартирі підтверджується і актами за підписами сусідів, завірених начальником ЖРЕО-411 від 09.09.2015 року, 16.10.2015 року, 18.11.2015 року, 17.02.2016 року (а.с. 17-19). Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що наданими позивачами доказами підтверджується факт не проживання та відсутність відповідача в квартирі понад шість місяців без поважних причин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved