Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] та просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті останньої за позивачем право власності на 62/100 частини будинку [ADDRESS] , на земельні ділянки та на житловий будинок [ADDRESS] , вказуючи на те, що [INFO] помір її рідний батько [PERSON] , після смерті якого його майно успадкувала мати спадкодавця [PERSON] (баба позивача) як єдиний спадкоємець та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.11.1997 в порядку спадкування після смерті [PERSON] стала власником 62/100 частин будинку в [ADDRESS] . Також за життя [PERSON] була власником наступного майна: -земельної ділянки площею 0,2980 га кадастровий номер 1825082200:12:000:0271; -земельної ділянки площею 2,3791 га кадастровий номер 1825082200:05:000:0137; -земельної ділянкиплощею 0,2500 га кадастровий номер 1825082200:02:002:0003; -земельної ділянкиплощею 2,2847 га кадастровий номер 1825082200:05:000:0159; -земельної ділянкиплощею 0,2660 га кадастровий номер 1825082200:12:000:0293, всі земельні ділянки розташовані на території Гута-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області; -житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , позивач [PERSON] звернулася своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №158(2016). Однак в червні 2019 року позивач дізналася про винесення Радомишльським районним судом Житомирської області 11.04.2017 рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] про спадкування за законом після смерті [PERSON] належного їй майна, також цим рішенням задоволено зустрічний позов [PERSON] про визнання за ним як за покупцем права власності на 62/100 частин будинку в [ADDRESS] . Вказане рішення суду було оскаржене позивачем [PERSON] , постановою Житомирського апеляційного суду від 23.09.2019 рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.04.2017 скасоване, у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Таким чином, 62/100 частин будинку в [ADDRESS] , наразі знову входить до спадкового майна [PERSON] та не належить [PERSON] . Після звернення [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, останнім відмовлено у видачі вказаних свідоцтв із зазначенням двох причин: -через розбіжність в написанні прізвища баби та батька позивача (« [PERSON] », « [PERSON] ») відсутнє підтвердження родинних відносин між позивачем та спадкодавцем; -відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Щодо встановлення факту родинних відносин [PERSON] посилається на те, що від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки - прийняття спадщини після смерті баби як онукою, так як іншим шляхом усунути вказані розбіжності неможливо, прав чи інтересів третіх осіб дане питання не зачіпає, так як інших спадкоємців немає. Щодо визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування [PERSON] посилається на те, що [PERSON] оспорює право позивача на спадщину, не надає нотаріусу правовстановлюючі документи та не приймає спадщину, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 01.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачам строк на подачу відзиву на позовну заяву, а позивачу - відповіді на відзив (т.1 а.с.53-54). Судом було направлено сторонам копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачам також і копії позову з додатками. Вказані відправлення сторонами отримано, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями (т.1 а.с.81,82,83). 09.12.2019 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначає, що він являється спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , щодо місця знаходження правовстановлюючих документів на спадкове майно зазначає, що вказані документи знаходяться в с. Потіївка, а позивач [PERSON] не зверталася до нього щодо отримання цих документів. Зазначає, що позивачем не доведено відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, так як вона не додала постанову нотаріуса про таку відмову. Посилаючись на те, що він разом із позивачем має право успадкувати майно померлої [INFO] [PERSON] в рівних долях, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі (т.1 а.с.85-89). 19.12.2019 представником позивача адвокатом Миколайчуком П.В. подано відповідь на відзив, з тексту якого вбачається, що останній не погоджується із доводами відповідача [PERSON] , так як відсутні жодні підстави стверджувати, що спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] нарівні з позивачем є також [PERSON] лише тому, що він являється онуком останньої, так як він не прийняв спадщину у визначеному законодавством порядку. Щодо правовстановлюючих документів зазначає, що право позивача на прийняття спадщини не може ставитися в залежність від бажання іншої особи, яка навіть не прийняла спадщину, надавати чи не надавати наявні в нього правовстановлюючі документи. Щодо оцінки листа нотаріуса вказує, що він хоч і не названий постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва, однак, із його змісту чітко і недвозначно вбачається, що в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину через зазначені в листі причини. Посилання[PERSON] на право на 1/2 спадкового майна представник позивача вважає надуманими та безпідставними (т.1 а.с.103-104). Представник Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав. Ухвалою від 20.12.2019 суддею Сіренко Н.С. вказану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 17.02.2020 (т.1 а.с.110). Ухвалою від 17.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т.1 а.с.133). 21.07.2020 від адвоката Василевської О.А. надійшла заява про її участь у справі як представника позивача [PERSON] (т.2 а.с.1-3). В судовому засіданні представник позивача адвокат Василевська О.А. підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Додатково пояснила, що в позасудовому порядку її довіритель не має можливості встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із смертю баби позивача [PERSON] та батька позивача [PERSON] , а оскільки інших спадкоємців, які у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті баби [PERSON] немає, то встановлення цього факту не порушить нічиїх прав, а встановлення такого факту необхідно для прийняття спадщини після смерті баби її онукою. Оскільки [PERSON] оспорює право на спадщину [PERSON] , не надає нотаріусу правовстановлюючі документи та не приймає спадщину, позивач має право на судовий захист своїх спадкових прав шляхом визнання права власності на зазначене в позовній заяві спадкове майно. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шклярук Ю.Л. заперечила щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на 62/100 частин будинку в [ADDRESS] з тих підстав, що право власності на вказаний будинок зареєстровано на її довірителя [PERSON] , а отже вказаний будинок не входить до спадкового майна після смерті [PERSON] , просила суд відмовити у задоволенні позову в цій частині, стосовно інших вимог позивача - покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. 28.10.2020 від представника відповідача [PERSON] адвоката Матюшенка О.М. електронною поштою надійшла заява про розгляд вказаної справи без його участі, в зв`язку із розірванням договору про надання правової допомоги (т.2 а.с.12-13). Відповідач -Потіївська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримує (т.1 а.с.240). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] адвоката Василевської О.А. та представника відповідача [PERSON] адвоката Шклярук Ю.Л., дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін і кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (прізвище при народженні [PERSON] , [INFO] змінено на [PERSON] в зв`язку з реєстрацією шлюбу (т.1 а.с.6), а 05.11.2014 змінено в зв`язку з реєстрацією шлюбу на [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (т.1 а.с.11). Згідно свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] останній народився [INFO] , його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (т.1 а.с.12,13). Як вбачається із матеріалів справи, 04.04.1931 видано свідоцтво про народження №9, а саме « [PERSON] народилася [INFO], про що записано в книзі народжень за 1931 р. під № 9», а в посвідці №7 про народження, виданої 25.11.1938 зазначено «Про народження [PERSON] [INFO]» (а.с.9). В паспорті серії [NUMBER] особисті дані про спадкодавця зазначені « [PERSON] , [INFO] » (а.с.8). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.1997 вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла його мати [PERSON] (т.1 а.с.11,14). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої заведено спадкову справу №158(2016), в якій наявна заява про прийняття спадщини [PERSON] , інших заяв про прийняття спадщини у спадковій справі немає (т.1 а.с.10,40). 10.10.2018 Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області видана Довідка №399 про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців після смерті більше ніхто не проживав і не був зареєстрований, протягом шести місяців ніхто спадщину фактично не прийняв (т.1 а.с.13). Матеріалами справи підтверджується факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності наступного майна: житловий будинок [ADDRESS] (т.1 а.с.15,17,76); 62/100 частин будинку в [ADDRESS] (т.1 а.с.14); земельна ділянка площею 0,2980 га кадастровий номер 1825082200:12:000:0271 (т.1 а.с.15 зворот,23,28,71); земельна ділянка площею 2,3791 га кадастровий номер 1825082200:05:000:0137 (т.1 а.с.16,26,72); земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер 1825082200:02:002:0003 (т.1 а.с.20,29); земельна ділянка площею 2,2847 га кадастровий номер 1825082200:05:000:0159 (т.1 а.с.16 зворот, 21,27,73а); земельна ділянка площею 0,2660 га кадастровий номер 1825082200:12:000:0293 (т.1 а.с.15 зворот,22,25), всі земельні ділянки розташовані на території Гута-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Із постанови Житомирського апеляційного суду від 23.09.2019 вбачається (т.1 а.с.36-38), що у березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Радомишльської міської ради Житомирської області, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Третя особа [PERSON] в березні 2017 року звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просив визнати за ним як покупцем право власності на куплені ним у 2015 році за 50000,00 грн у [PERSON] 62/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 7917,00 грн. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.04.2017 позовні вимоги [PERSON] та третьої особи [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало його рідній бабі - [PERSON] , померлій [INFO] у віці 85 років в селі Заміри і яке складається із 62/100 ідеальних частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться заадресою: [ADDRESS] . За апеляційною скаргою [PERSON] вказане рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.04.2017 скасоване і ухвалене нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно та зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання права власності на придбане за договором купівлі-продажу майно. 10.07.2019 приватним нотаріусом на заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.07.2019 повідомлено, що в спадковій справі померлої [PERSON] за № 158/2019 заповіт відсутній, а тому заявнику [PERSON] необхідно довести родинні відносини з померлою [PERSON] , крім того необхідно надати відповідні правовстановлюючі документи (т.1 а.с.42). При дослідженні спадкової справи 158/2016 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , яка заведена приватним нотаріусом Радомишльською нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. встановлено, що єдиним спадкоємцем померлої, який у визначений чинним законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] (копія спадкової справи т.1 файл а.с.80). Відповідачем [PERSON] на підтвердження своїх заперечень на позовну заяву надано копію свідоцтва про одруження 12.02.1994 його батьків [PERSON] із [PERSON] (т. а.с.90), копію свідоцтва про народження його батька [PERSON] (т.1 а.с.91), довідку Потіївської сільської ради від 02.09.2019 про те, що [PERSON] проводила похорон та поминальні обіди своєї свекрухи [PERSON] , яка померла [INFO] (т.1 а.с.92). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З огляду на перелічені вище документи, які були надані сторонами та досліджені в судовому засідання, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , являється дочкою [PERSON] , який є сином [PERSON] , а отже позивач наданими суду документами довела, що вона є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] права власності на спадкове майно, суд прийшов до висновку щодо їх задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, та батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу в строк шість місяців, заяву про прийняття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] використала своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини та звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк, являється єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак, позбавлена можливості оформити в нотаріальному порядку право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (про що чітко і недвозначно роз`яснено нотаріусом т.1 а.с.42), які після смерті спадкодавця [PERSON] передані відповідачу [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи та дослідженою в судовому засіданні розпискою останнього (т.1 а.с.31). Водночас, відповідач [PERSON] спадщину після смерті баби [PERSON] не прийняв, правовстановлюючі документи позивачу не надає, як і не надав їх на вимогу суду. Щодо посилань представника відповідача [PERSON] адвоката Шклярук Ю.Л. на ту обставину, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 62/100 частин будинку в [ADDRESS] , так як їх власником згідно реєстраційних даних являється відповідач [PERSON] , а тому вказане майно не входить до складу спадкового, а тому в цій частині позов не може бути задоволеним, суд вважає їх безпідставними з огляду на таке. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на 62/100 частин будинку в [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.04.2017 (т.1 а.с.75). В той же час в судовому засіданні було встановлено, що рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.04.2017, яке було підставою для реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] , було скасоване постановою Житомирського апеляційного суду від 23.09.2019 (т.1 а.с.36-38). Приймаючи рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 17.04.2019 у справі № 916/641/18 та постанові від 10.04.2018 у справі № 927/849/17, згідно якої свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак, свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа є показником, який характеризує його юридичну силу, тобто якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує в його сторін прав, а відтак свідоцтво як посвідчувальний документ втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину нотаріусом фактично відмовлено, однак, позивач є спадкоємцем майна [PERSON] згідно закону і прийняла спадщину, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно. З огляду на встановлені обставини суд дійшоввисновку про наявність належних правових підстав для задоволення заявлених позивачем [PERSON] вимог в повному обсязі.

Outcome: approved