Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість у\~розмірі 5778,\~46\~дол.\~США та\~судові витрати.\~Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що 18.01.2008\~року Акціонерно-комерційний\~банк соціального\~розвитку «Укрсоцбанк»\~та [PERSON]\~уклали договір\~кредиту №\~629/4-002.\~Відповідно до\~п.1.1.\~даного договору\~кредитор надає\~позичальнику у\~тимчасове користування\~на умовах\~забезпеченості,\~повернення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання грошові\~кошти в\~сумі 5000,00 дол.\~США.\~У порушення\~умов договору,\~позичальник [PERSON],\~свої зобов'язання\~належним чином\~не виконав,\~в результаті\~чого станом\~на 21.05.2018\~року у\~нього виникла\~заборгованість,\~а саме:\~сума заборгованості\~за кредитом - 3332,53\~дол. США;\~сума заборгованості\~за відсотками - 2445,93\~дол. США., а разом 5778, 46 дол. США. Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство та зміну найменування банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». В судове засідання представник позивача не зявився, однак 13.11.2018р. подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 25.09.2018р., 01.11.2018р., 04.12.2018р., 15.01.2019р., про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, які повернулись на адресу суду 25.09.2018р, 09.10.2018р., 13.11.2018р., 13.12.2018р. Окрім цього, відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 01.11.2018р., 04.12.2018р., 15.01.2019р. оголошеннями на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача у своїй заяві від 13.11.2018р. не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~18.01.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 5000, 00 доларів США зі сплатою 21 відсотка, річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 17 січня 2010 року /а.с.5-7/. \~ \~ \~ \~Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання, а тому станом на 21.05.2018 року\~у нього\~виникла заборгованість,\~а саме:\~сума заборгованості\~за кредитом - 3332,53\~дол. США;\~сума заборгованості\~за відсотками - 2445,93\~дол. США /а.с.11/. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 2\~ст.\~5\~Декрету Кабінету\~Міністрів України\~«Про систему\~валютного регулювання\~і валютного\~контролю» встановлюється, що Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Виходячи з наведеного, надання та одержання кредиту в іноземній валюті та сплата процентів за цим кредитом не потребує наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти як засобу платежу на території України жодної з сторін договору. Відповідно до ст.ст.\~1,\~3,\~5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"\~банки та інші установи, які у встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті. Окрім цього, слід зазначити, що в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 зазначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то водночас зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. В судовому засіданні встановлено, що 18.01.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 629/4-002, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 5000, 00 доларів США зі сплатою 21 відсотка, річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 17 січня 2010 року. Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання, а тому станом на 21.05.2018 року\~у нього\~виникла заборгованість,\~а саме:\~сума заборгованості\~за кредитом - 3332,53\~дол. США;\~сума заборгованості\~за відсотками - 2445,93\~дол. США, а всього 5778,46 дол. США, що з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення становить\~161933,68 грн., оскільки станом на 15.01.2018 року офіційний курс гривні за 100 дол. США становить 2802,3674 грн. Відповідно до Постанови Верховного суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц встановлено, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. \~ \~ \~ \~ У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 5778,46 дол. США. \~ \~ \~ \~Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved