Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживачів та відшкодування матеріальних збитків, посилаючись на те, що 03.12.2007 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» - відповідачем було укладено кредитний договір № 06/3395к-07, відповідно до відповідач надав позивачу кредит у сумі 15959 дол. США, і повернення відповідно до додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору на строк до 02.12.2012 р. Як вказується у позові, у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем 03.12.2007 р. було також укладено договір застави який посвідчений 3 особою № 1 - приватним нотаріусом КМНО Башлай Д.І., у відповідності до якого позивач передав у заставу автомобіля «Шевроле-лачетті» 2007 р.в. д/н [NUMBER]. При цьому 09.01.2008 р. третьою особою № 1 до державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідачем було внесено запис про приватне обтяження, тип обтяження - застава рухомого майна, номер запису № 6369465, яким встановлено заборону відчуження предмету застави. Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2014 р. апеляційним судом м. Києва було скасовано рішення Голосіївського р/с м. Києва від 21.11.2013 р. було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково та стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] - 3 особи № 2 заборгованість в сумі 40735 грн. та суму судового збору 1259 грн. 84 коп., у зв'язку із чим 24.02.2014 р. було видано виконавчий лист за № 2-682/12. При цьому, 25.07.2014 р. відповідач звернувся до міського ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції з заявою про примусове виконання рішення, у зв'язку з цим державним виконавцем Гайдученком Ю.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 07.08.2014 р. позивачем [PERSON] було перераховано на рахунок відповідача суму боргу 41994,96 грн. на підставі виконавчого листа № 2-682/12. У постанові про закриття виконавчого провадження від 01.09.2014 р. було вказано, що боржником [PERSON] - позивачем було виконано рішення суду в у повному об'ємі. При цьому позивач [PERSON] вважає, що договір застави № 8630 від 03.12.2007 р. та обтяження № 6369465 від 03.12.2007 р. припинили свою дію із моменту повного виконання кредитного договору № 06/3395к-07 від 03.12.2007 р., і у зв'язку із цим 04.01.2016 р. звернулась до відповідача - ПАТ „Універсал Банк" із листом про подання реєстратору щодо припинення обтяження рухомого майна. 02.02.2016 р. позивач отримала відповідь щодо відмови у зверненні до реєстратора про припинення обтяження. Тому просить суд визнати припиненим починаючи із 01.09 2014 року договір застави № 8630, який укладений 03.12.2007 р., визнати припиненим обтяження на підставі договору застави № 8630 від 03.12.2007 щодо автомобіля «Шевроле-лачетті», 2007 р. в., (кузов, рама, коляска) [NUMBER], [NUMBER] д/н [NUMBER] та стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1102,40 грн. У судовому засіданні представник позивача та позивач уточнили позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі та у судовому засіданні подав зустрічний позов щодо стягнення заборгованості в якому вказав, що станом на 18.05.2016 р. заборгованість обох відповідачів перед банком складає 13406,74 дол. США, яка складається з простроченої заборгованості по сумі кредиту - 4287,29 дол. США, відсотків - 6254,53 дол. США та пені - 2864,92 дол. США. А тому просить суд стягнути дану заборгованість та судовий збір. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Так судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 03.12.2007 р. було укладено кредитний договір № 06/3395к-07, у відповідності до якого відповідач надав позивачу кредит у сумі 15959 дол. США, і повернення відповідно до додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору на строк до 02.12.2012 р. При цьому, у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем 03.12.2007 р. було також укладено договір застави який посвідчений 3 особою № 1 - приватним нотаріусом КМНО Башлай Д.І., і у відповідності до якого позивач [PERSON] передала у заставу автомобіля «Шевроле-лачетті» 2007 р.в. д/н [NUMBER]. У подальшому, 09.01.2008 р. третьою особою № 1 до державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою відповідача було внесено запис про приватне обтяження, тип обтяження - застава рухомого майна, номер запису № 6369465, яким встановлено заборону відчуження предмету застави - автомобіля «Шевроле-лачетті» 2007 р.в. д/н [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Як з'ясував суд, 23.01.2014 р. апеляційним судом м. Києва було скасовано рішення Голосіївського р/с м. Києва від 21.11.2013 р. та ухвалено нове рішення, яким позовні ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково та стягнено солідарно з позивача [PERSON] та [PERSON] - 3 особи № 2 заборгованість в сумі 40735 грн. та суму судового збору 1259 грн. 84 коп., у зв'язку із чим 24.02.2014 р. було видано виконавчий лист за № 2-682/12. У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч. 4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на умови заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всіх турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Як з'ясовано судом та заперечується лише банком - відповідачем за основним позовом, який рішення апеляційного суду так і не оскаржував, підставою, що позивачем (на той час ПАТ «Універсал банк») було в односторонньому порядку змінено умови кредитного договору щодо суми щомісячного платежу на погашення тіла кредиту, відсоткової ставки та строків внесення таких платежів та не було надано доказів на підтвердження того, що такі зміни були погоджені з позичальником - позивачем [PERSON] і не доведені до її відома. Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. При цьому, (і даний факт жодна сторона не заперечує) 25.07.2014 р. відповідач - ПАТ «Універсал Банк» звернувся до міського ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції з заявою про примусове виконання рішення, у зв'язку з цим державним виконавцем Гайдученком Ю.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. А 07.08.2014 р. позивачем [PERSON] було перераховано на рахунок відповідача суму боргу 41994,96 грн. на підставі виконавчого листа № 2-682/12. У постанові про закриття виконавчого провадження від 01.09.2014 р. було вказано, що боржником [PERSON] - позивачем було виконано рішення суду в у повному об'ємі. У відповідності до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Справедливість, як оціночне поняття розуміється як така поведінка кожної із сторони зобов'язання по відношенню до своїх прав і обов'язків, яка б виключила необ'єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов'язання стосовно одна одної, а з другого - у справедливій (об'єктивній, неупередженій, з урахуванням етичних та інших моральних аспектів) оцінці судом поведінки суб'єктів зобов'язальних правовідносин. Таким чином суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] щодо припинення починаючи із 01.09 2014 р. договору застави № 8630, який укладений 03.12.2007 р. між позивачем та відповідачем знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Також суд вважає, що позовна вимога про зняття автомобіля «Шевроле-лачетті», 2007 р. в., (кузов, рама, коляска) [NUMBER], [NUMBER] д/н [NUMBER] із державного реєстру обтяжень також знайшла свої підтвердження. Що стосується зустрічного позову ПАТ „Універсал Банк", то суд відмовляє у його задоволенні, так як представник банку прийшов до не належного висновку щодо можливості подальшого стягнення заборгованості із позивача [PERSON] та 3 особи № 2 - [PERSON] за основним позовом після виконаного у повному об`ємі рішення апеляційного суду м. Києва від 23.01.2014 р. Судовий збір необхідно стягнути із відповідача - ПАТ «Універсал банк» на користь позивача [PERSON] у відповідності до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved