Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що на підставі рішення суду від 13.12.2012 року йому та його батьку [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка в [ADDRESS]. 07.05.2013 року він дізнався, що накладено арешт на все його майно постановою відповідача. Арешт накладено в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3906 від 20.09.2002 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення аліментів на користь колишньої дружини. Відповідно до довідки ВДВС Фастівського МРУЮ від 27.08.2013 року за даним виконавчим провадженням боргу станом на 27.08.2013 року немає. Вважає, законним та справедливим зняття арешту з усього належного йому майна. В судове засідання представник позивача позов підтримала та суду пояснила, що накладення арешту на все належне майно позивача за постановою винесенею державним виконавцем Мукачівського МВ ДВС сталося в зв"язку з тим, що позивач змінив місце проживання та роботи, але продовжував сплачувати аліменти на користь колишньої дружини. Разом з тим виконавчий лист до Фастівського ВДВС був спрямований пізніше і про сплату позивачем аліментів в міському відділі ДВС Мукачівського МРУЮ не було відомо, що призвело до нарахування заборгованості та накладення арешту на майно. Просить позовні вимоги задовольнити та скасувати арешт з майна позивача. Представник ВДВС Мукачівського МРУЮ в судове засідання не з"явився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили. Відповідач - [PERSON] подала до суду письмову заяву де позов визнає та просить справу слухати у її відсутність. Представник ВДВС Фастівського МРУЮ в судовому засіданні підтвердив про відсутність заборгованності по сплаті аліментів у позивача. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як убачається з постанови головного державного виконавця відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію стипендію та інші доходи боржника від 10.07.2013 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-3906 від 20.09.2002 року виданим Оболонським районним судом м.Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 11.09.2002 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника державного виконавця Мукачівського МВ ДВС №14-133/10 від 26.02.2010 року, з метою забезпечення виконання рішення суду, було накладено арешт на все нерухоме майно боржника - [PERSON] Згідно наданої представником позивача копій витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень позивач є власником земельної ділянки площею 0,1299 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташованої в с.Яхни по вул.Вінницькій, 27 Фастівського району Київської області. Відділом ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції, як вбачається з довідки №033-22/17665/6 від 27.08.2013р. та довідки ВДВС Мукачівського МРУЮ №2729 від 20.08.2013 року зазначено, що заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів відсутня (а.с.7,8). Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України „Про виконавче провадження передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України „Про виконавче провадження визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом, відсутня за ним заборгованність, що стала підставою для винесення постанови про накладення арешту на його майно, а також погодження з даним фактом стягувача, у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача.

Outcome: approved