Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, надалі його уточнив та в якому зазначив , що згідно з Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2011 року по справі №2-1617/11, яке набуло законної сили 07.11.2011 року, стягнуто з [PERSON] на його користь суму боргу по договору позики з урахуванням індексу інфляції на день розгляду справи у сумі 239 725, 00 гривень, 3 проценти від простроченої суми у розмірі 4204,1 гривень, проценти за обліковою ставкою НБУ у розмірі 25144,00 гривень. 1700,00 гривень судового збору і 120,00 гривень за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи, всього на загальну суму 270 893,10 гривень. На підставі вказаного рішення суду 23 березня 2012 року було видано виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні в Жовтневому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. 26.12.2012 року Державним виконавцем Куліченко О.М. Жовтневого ВДВС ЗМУІО було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на п.5 ч.1 ст .47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що в ході проведених державним виконавцем дій неможливо з'ясувати місце проживання боржника; відкриті рахунки відсутні; рухоме та нерухоме майно не зареєстровано. Однак, боржник добровільно частинами погашав борг за вищевказаним рішенням суду. Всього боржником в добровільному порядку на виконання рішення суду було в період з травня 2012 року по липень 2014 року було сплачено - 64000 тисячі гривень. На сьогоднішній день рішення суду про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] в загальній сумі 270 893, 10 гривень виконано частково, весь борг не повернуто, вважає, що є підставою для стягнення з відповідача па користь позивача фактичної суми боргу та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. пені. Нарахування не здійснюється лише на стягнуті судом 1700.00 гривень судового збору і 120.00 гривень за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення в сумі 154301.68 гривень, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення 28419.98 гривень, всього 182 721,66 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі неявки відповідача у судове засідання просить відповідно до ст..224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав . Поштове повідомлення повернулось до суду з позначкою «За закінченням строку зберігання» Відповідно до ст.. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд відповідно ст.. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що згідно з Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2011 року по справі №2-1617/11, яке набуло законної сили 07.11.2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу по договору позики з урахуванням індексу інфляції на день розгляду справи у сумі 239 725.00 гривень, 3 проценти від простроченої суми у розмірі 4204.1 гривень, проценти за обліковою ставкою НБУ у розмірі 25144,00 гривень. 1700,00 гривень судового збору і 120,00 гривень за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи, всього на загальну суму 270 893,10 гривень. На підставі вказаного рішення суду 23 березня 2012 року було видано виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні в Жовтневому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. 26.12.2012 року Державним виконавцем Куліченко О.М. Жовтневого ВДВС ЗМУІО було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на п.5 ч.1 ст .47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що в ході проведених державним виконавцем дій неможливо з'ясувати місце проживання боржника; відкриті рахунки відсутні; рухоме та нерухоме майно не зареєстровано. Однак, боржник добровільно частинами погашав борг за вищевказаним рішенням суду. Всього боржником в добровільному порядку на виконання рішення суду було в період з травня 2012 року по липень 2014 року було сплачено - 64000 тисячі гривень. На сьогоднішній день рішення суду про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] в загальній сумі 270 893, 10 гривень виконано частково, весь борг не повернуто, що і є підставою для стягнення з відповідача па користь позивача фактичної суми боргу та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. пені. Нарахування не здійснюється лише на стягнуті судом 1700.00 гривень судового збору і 120.00 гривень за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи. За змістом статей 610. 612 ЦК України порушенням зобов'язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 ст. 1050 ЦК визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч.1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги те. що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 604 -609 ЦК. У зазначених правових нормах такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора немає, тому слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що нарахування коштів відповідно до ст. 625 ЦК здійснюється незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення відповідно до вимог Закону від 21 квітня 1999 р. N 606-ХІУ "Про виконавче провадження", суд вважає, що є підстави для стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 грудня 2015 року , за період з 13 жовтня 2011 року по 10 грудня 2015 року, індекс інфляції за час прострочення, склав -154301.68 гривень, три процента річних від простроченої суми - 28419.98 грн.. всього -182721.66 гривень, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved