Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач самоусунулася від виховання та матеріального утриманням доньки. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, мотивуючи обставинами викладеними у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Відповідно до заяви від 03.10.2014 року посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] підтвердила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав на малолітню доньку [PERSON] [INFO], в зв'язку з тим, що 16.09.2014 року звільнилася з місць позбавлення волі, мешкає окремо від дитини, не має постійного місця роботи та матеріально не має змоги утримувати дитину. Просить судове засідання з питання позбавлення її батьківських прав провести за її відсутності, присутньою бути не може. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав, та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін та свідка приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в [ADDRESS] зареєстрована неповнолітня [PERSON] [INFO], яка проживає з бабусею - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 03.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції батьками дівчинки є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, як вказано в витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.(а.с. 6,11) [PERSON], вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.07.2010 року, справа №1-139/10 була засуджена до 4 років 6 місяців позбавлення волі. (а.с. 8-10). Свідок [PERSON] сусідка [PERSON] повідомила суду, що доглядає за дитиною бабуся, у дитини є все необхідне, матір дитини вона бачила один раз після того, як вона повернулася з місць позбавлення волі, батька взагалі ніколи не бачила. Рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 09.08.2010 року №209 опікуном над малолітньою [PERSON] була призначена її бабуся по лінії матері - [PERSON]. Згідно довідки про звільнення серії ЧРН №01926 від 16.09.2014 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) звільнилась з місць позбавлення волі, але вихованням та матеріальним утриманням дочки [PERSON] не займається. (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.09.2010 року [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.150 ч.2 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив у п. 15 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачка після виходу з місць позбавлення волі про дочку не піклується, вихованням не займається, матеріально не утримує, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved