Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації за адресою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вищезгадана квартира, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Наукова, 34/251, належить на праві власності позивачу. У згаданій квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який являється братом позивачки, однак такий у даній квартирі фактично не проживає, що підтверджується актом комісії ЛКП «Центральне». Стверджує, що відповідач обмежує їхні законні права, оскільки не оплачує комунальні послуги, не цікавиться квартирою та не збирається у ній проживати. Однак на неодноразові прохання добровільно знятися з реєстрації відповідач не реагував. У зв'язку із чим вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в яких просить розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити, щодо заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, заочно, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною першою\~статті 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України,\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтями\~316,\~317,\~319 ЦК України\~передбачено, що право власності особа здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно\~ст.72 ЖК України\~особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, встановлені\~ст.71 цього ж Кодексу. У відповідності до\~ст.71 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3\~ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним. Згідно\~ст.7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування»\~однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]. З довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 2351 від 20.07.2017 вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], зареєстровані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В матеріалах справи наявні акти комісії ЛКП «Магістральне» від 11.05.2017р., 03.06.2017р., 20.07.2017р. у складі майстрів з експлуатації ж/ф ЛКП "Магістральне" [PERSON], [PERSON], складений про те, що зі слів сусідів на вул. Науковій, 34/251 в м.Львові зареєстрований, але не проживає [PERSON], [INFO] Вказане своїми підписами стверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею, поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні такою судом не встановлено. Таким чином позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, є підставними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст.\~71,\~72 ЖК України,\~Законом України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування», -\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved