Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 31.10.2016 року звернулися до суду з позовом до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у якому просили: - Визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2016р. вихідний №589/02-31 винесену приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]; - Зобов'язати приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,5583 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320681000:03:007:0019, місце розташування: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №19, п.300, що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO] (місце реєстрації: Росія, [ADDRESS]) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП 131745. виданого 29 вересня 2006 року Бердянською райдержадміністрацією та Бердянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі рішення Бердянської райдержадміністрації від 04 жовтня 2005 року №590, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010626500560 право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25вересня 2013року;реєстраційний номер об'єкта -178079523104, номер запису про право власності - 2826391; - Зобов'язати приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 8,0656 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320681000:03:012:0019, місце розташування:Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім. Шевченко, ДП №36, п.451, що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON] Федерації [PERSON]. [INFO] (місце реєстрації: Росія, [ADDRESS]) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON],за реєстром №3160, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 грудня 2013 року, реєстраційний номер об'єкта - 228472023206, номер запису про право власності - 3634312; - Зобов 'язати приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,5583 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320681000:03:007:0020, місце розташування: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім. Шевченко, ДП №19, п.301, що належить на праві приватної власності громадянці [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO] (місце реєстрації: Росія, [ADDRESS]) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП 131744, виданий 29 вересня 2006 року Бердянською райдержадміністрацією та Бердянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі рішення Бердянської райдержадміністрації від 04 жовтня 2005 року №590, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010626500561 право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 вересня 2013року, реєстраційний номер об'єкта - 180150823206, номер запису про право власності - 2860033. У позові зазначено, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок: площею 5,5583 га, розташованою за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №19, п.300, кадастровий номер земельної ділянки 2320681000:03:007:0019, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП 131745, виданий 29 вересня 2006р. Бердянською райдержадміністрацією та Бердянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі рішення Бердянської раидержадміністраци від 04 жовтня 2005 року №590); площею 8,0656 га, розташованою за адресою:Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №36, п.451, кадастровий номер 2320681000:03:012:0019, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]В.). [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 5,5583 га, розташований за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №19, п.301, кадастровий номер 2320681000:03:007:0020, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного Сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП 131744, виданий 29 вересня 2006р. Бердянською райдержадміністрацією та Бердянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі рішення Бердянської райдержадміністрації від 04 жовтня 2005 року №590). Зазначені земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] набули в той час коли мали громадянство України. В 2016 році [PERSON] та [PERSON] втратили громадянство України та набули громадянства [PERSON] Федерації, що підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] На виконання вимог ст. 22 Земельного кодексу України («землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам»), та вимог ст.145 Земельного Кодексу України (« якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню») діючи через свого представника за Довіреностями від 07 липня 2016р. за реєстровими №3-1870 та №3-1869 - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до Приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з метою посвідчення договорів купівлі-продажу, а саме продажу належних їм на праві власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з оформлення договорів купівлі-продажу зазначених вище земельних ділянок, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20 жовтня 2016р. вих.№589/02-31. Відмова вмотивована невідповідністю таких угод вимогам закону у зв'язку з наявністю заборони відчуження (мораторію) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України). Крім того, приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] вважає, що вимога ст. 81 Земельного Кодексу України стосовно відчуження на протязі року, іноземцями або особами без громадянства, отриманих ними земель сільськогосподарського призначення не стосується [PERSON] та [PERSON]. Адже, вони на момент набуття права власності на вищевказані земельні ділянки були громадянами України, а громадянство змінили вже згодом - після набуття прав на ці земельні ділянки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] вважають, що при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дії приватним нотаріусом [PERSON] були порушені вимоги п. 15 розділу 10 «Перехідні положення», ст. 22, ч.2 ст.81, ч.4 ст.81, п. е ч.1 ст. 140, ст.145 Земельного Кодексу України, а тому просили задовольнити позов. Позивачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені належним чином про дату та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. У судовому засіданні представник позивачів, адвоката [PERSON], підтримав позов, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Приватний нотаріус [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, так як вважає, що відмовив у вчиненні нотаріальних дії на законих підставах, про що зазначив у відповідної постанові. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] є власником двох земельних ділянок: - площею 5,5583 га, розташованою за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №19, п.300, кадастровий номер земельної ділянки 2320681000:03:007:0019, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП 131745, виданий 29 вересня 2006р. Бердянською райдержадміністрацією та Бердянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі рішення Бердянської раидержадміністраци від 04 жовтня 2005 року №590); (а.с.19-23). - площею 8,0656 га, розташованою за адресою:Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №36, п.451, кадастровий номер 2320681000:03:012:0019, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]В.).(а.с.14-18) [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 5,5583 га, розташований за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №19, п.301, кадастровий номер 2320681000:03:007:0020, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного Сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП 131744, виданий 29 вересня 2006р. Бердянською райдержадміністрацією та Бердянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі рішення Бердянської райдержадміністрації від 04 жовтня 2005 року №590). (а.с.24-28) Зазначені земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] набули в той час коли мали громадянство України. 11.02.2016 року [PERSON] та [PERSON] втратили громадянство України та набули громадянства [PERSON] Федерації, що підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] (а.с.29-32) Позивачі [PERSON] та [PERSON] діючи через свого представника за Довіреностями від 07 липня 2016р. за реєстровими №3-1870 та №3-1869 - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до Приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з метою посвідчення договорів купівлі-продажу, а саме продажу належних їм на праві власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення. (а.с.33,34). Приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з оформлення договорів купівлі-продажу зазначених вище земельних ділянок, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20 жовтня 2016р. вих.№589/02-31. Відмова вмотивована невідповідністю таких угод вимогам закону у зв'язку з наявністю заборони відчуження (мораторію) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України). Крім того, приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] вважає, що вимога ст.81 Земельного Кодексу України стосовно відчуження на протязі року, іноземцями або особами без громадянства, отриманих ними земель сільськогосподарського призначення не стосується [PERSON] та [PERSON]. Адже, вони на момент набуття права власності на вищевказані земельні ділянки були громадянами України, а громадянство змінили вже згодом - після набуття прав на ці земельні ділянки. (а.с.12,13). Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено право заінтересованої особи на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні до суду. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012р. Статтями 54 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. Відповідно до п.15 розділу 10 «Перехідні положення» Земельного Кодексу України: «До набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017року, не допускається, зокрема, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами». Тобто позивачі [PERSON] та [PERSON] не мають права продавати належні ним земельні ділянкі. Частиною четвертою статті 22 Земельного Кодексу України встановлено, що: «землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства». Також, частиною другою статті 81 цього Кодексу дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення. Тобто позивачі [PERSON] та [PERSON], які є громадянами [PERSON] Федерації, не мають права мати у власності земельні ділянкі, які знаходяться у них у власності та які вони намагалися продати. Водночас, частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження. Так, згідно з зазначеною частиною статті 81 цього Кодексу: «землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню». Тобто позивач [PERSON] повинен продати належну йому земельну ділянку площею 8,0656 га, розташованою за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, Берестівська сільська рада, КСП ім.Шевченко, ДП №36, п.451, яку він отримав у спадщину. Згідно із пунктом "е" частини першої статті 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є, зокрема, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Статтею 145 цього Кодексу встановлено: «якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду». Відповідно до положень ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З системного аналізу ст. 8 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 81, ст. 140, ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України вбачається, що іноземні громадяни повинні провести відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення на протязі одного року з часу прийняття іноземного громадянства. В протилежному випадку, право власності на такі земельні ділянки може бути припинено в примусовому порядку. Це зумовлено, зокрема, тим, що землі сільськогосподарського призначення є унікальним природним ресурсом, основою економічного розвитку держави та матеріального добробуту саме народу України. Отже, з моменту отримання [PERSON] та [PERSON] громадянства [PERSON] Федерації, у них виник обовязок щодо відчуження належних їм земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Суд вважає, що для залишення земель сільськогосподарського значення у власності громадян України, на підставі ст. 145 Земельного кодексу України, громадяні [PERSON] Федерації [PERSON] та [PERSON] повинні продати належні ним земельні ділянки, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved