Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті проживав м . Біла Церква. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд в [ADDRESS]. Вартість 1/2 частини будинку складає 39880 грн. Спадкоємцем першої черги по закону являється вона та їх неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В передбачений шестимісячний строк вона подала заяву про прийняття спадщини до Першої Білоцерківської державної міської нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. В даний час вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадкового майна у вигляді частини житлового будинку, але їй та її неповнолітньому синові, в інтересах якого вона діє, відмовлено в оформленні спадкового майна так як правовстановлюючий документ на житловий будинок, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом видане Білоцерківською державною районною нотаріальною конторю 28 березня 1992 року оформлений належний чином, але не зареєстрований в БТІ. Постановою нотаріуса від 23 лютого 2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивач просить визнати за нею та [PERSON], 2000 року народження, в інтересах якого вона діє, право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] по 1/2 частині за кожним на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими спорудами в [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Надав до суду листа в якому не заперечує проти задоволення позову. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом досліджені: Свідоцтво про смерть [PERSON], помер [INFO], ІПН; Копія паспорта [PERSON], [INFO]; Свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] від 24 червня 2000 року; Свідоцтво про народження [PERSON], [INFO]; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 березня 1992 року; Звіт про незалежну оціночну вартість житлового будинку [ADDRESS]; Постанова Першої Білоцерківської міської дердавної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 лютого 2015 року. Відмовлено гр. [PERSON] та [PERSON], [INFO], який діє за згодою своєї матері [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на частину житлового будинку [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], через відсутність державної реєстрації права власності на частину житлового будинку під [ADDRESS] на ім'я спадкодавця; Копія спадкової справи № 240/2007 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими спорудами в [ADDRESS]. На вказану частину будинку [PERSON] отримати правовстановлюючий документ за життя не встиг, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом видане Білоцерківською державною районною нотаріальною конторю 28 березня 1992 року оформлене належним чином, але не зареєстрований в установленому законом порядку. Суд визнає, що після смерті [PERSON] позивач та її син [PERSON] прийняли спадщину, як спадкоємці першої черги по закону та звернулась до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно вони не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Судом встановлено, що [PERSON] не встиг отримати та зареєструвати державний акт на право власності на вказану частину житлового будинку. В даний час зареєструвати державний акт на право власності на вказану частину житлового будинку є неможливо, так як заяву про реєстрацію права власності на нерухоме майно мав право подати тільки власник житлового будинку, який померла [INFO], тому спадкоємці не мають можливості оформити право на спадкове майно. Спадкоємці прийняли спадщину у визначений законом строк. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1217,1218,1261 ЦК України, ст. ст. 10,60,88,174,208,209,212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved