overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за недораховану електроенергію посилаючись на те, що перевіркою, проведеною уповноваженими працівниками ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго»\~ 27.04.2016 р.\~ в господарстві відповідачів виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: технічною перевіркою виявлено самовільне підключення струмоприймачів, електропроводки споживача до електромереж Чернівецького РЕМ, в результаті чого відбувалось без облікове споживання електричної енергії. Внаслідок вчинення даного порушення відповідачами були завдані збитки ПАТ Енергопостачальної компанії "Чернівціобленерго" в сумі 41723 грн. 74 коп. Тому просили стягнути цю суму з відповідачів, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.\~\~\~\~ Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про день і час розгляду справи були повідомлені завчасно, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд\~ ухвалює заочне рішення\~ на\~ підставі\~ наявних\~ у\~ справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачем дійсно в порушення Правил користування електричною енергією було здійснено самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електромережі, в результаті чого відбувалось без облікове споживання електричної енергії (а.с.3). Внаслідок вчинення даного порушення відповідачем були завдані збитки ПАТ Енергопостачальної компанії «Чернівціобленерго» в сумі 41723 грн. 74 коп. (а.с. 5). А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто ці збитки та 1378,00 грн. повернення сплачених ним судових витрат по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в розмірі 3837 грн. 52 коп., що утворилась за період з 01 грудня 2010 року по 30 вересня 2011 року посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг позивача, але оплату своєчасно не здійснюють, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі про день та час судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідачів та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS], є абонентами КП „Харківські теплові мережі" та отримують послуги опалення та гарячої води у своїй квартирі, однак оплату за надані послуги вносять не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2010 року по 30 вересня 2011 року в сумі 3837 грн. 52 коп. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 68 ЖК України «Наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця...», тому з відповідачів слід стягнути заборгованість за надані послуги опалення та гарячої води в сумі 3837 грн. 52 коп. на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати по справі на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 21192,29 грн., штрафні санкції у розмірі 9142,03 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі будучи повідомленими про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилися, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталися, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Згідно ст. 25 ч. 2 ЗУ "Про Теплопостачання" від 02.06.05 року № 2633-IV, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Стаття 162 ЖК України зобов,язує власника жилого приміщення своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послугі, до яких, згідно із ст. 67 ЖК України, належить і плата за теплову енергію. Згідно позовної заяви щодо відповідачів, просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за теплову енергію у розмірі 21192,29 грн. за період з лютого 2007 р. по березень 2015 р., штрафні санкції у розмірі 9142,03 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн, на підставі того, що згідно особового рахунку відповідачі зареєстровані за адресою: квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що АТ "ДТЕК Одеські електромережі" постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору від 16.10.2000 укладеного на ім`я [PERSON] . Згідно з довідкою від 27.05.2020, виданою ОССБ «Десантку 28/30», [PERSON] померла [INFO] , але за вказаною адресою також проживають [PERSON] та [PERSON] , які користуються електроенергією, і також є споживачами електричної енергії, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладеній в ухвалі від 21 листопада 2011 року по справі № 6-28346св11. Так, 11.09.2019 уповноваженими працівниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації у сумі 10420,65 грн., яка утворилась за період з 01.10.2014 року по 30.11.2015 рік, а також просить стягнути з відповідачів понесені витрати по оплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, також просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачів суму заборгованості та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання неодноразово не зявлялись, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, з заявою про розгляд справи за їх відсутністю до суду звертались, в звязку з чим на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють, у звязку з чим, за період з 01.10.2014 року по 30.11.2015 рік утворилась заборгованість у сумі 10420,65 грн. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», збір абонентної плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобовязаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобовязаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, що проживають спільно з ним несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями з договору найму житлового приміщення. Згідно\~ ст. 10 та\~ ст. 60\~\~ ЦПК\~ України цивільне судочинство\~ здійснюється\~ на засадах\~ змагальності\~ сторін, і сторони у справі\~ мають\~ рівні\~права щодо надання\~доказів, їх\~дослідження\~та доведення\~ перед\~ судом\~ їх\~ переконливості. Кожна\~ сторона\~ повинна\~ довести ті обставини\~ на\~ які вона\~ посилається\~ як\~ на підставу\~\~ своїх\~ вимог\~ або\~ заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~ законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають\~задоволенню в повному обсязі з\~вищенаведених підстав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації у сумі 16171,72 грн., яка утворилась за період з 01.02.2009 року по 31.08.2013 року, а також просить стягнути з відповідача понесені витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, підтримав позов у повному обсязі, просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості та понесені судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'являлись. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 03.06.2014 року вбачається, що останні зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS], куди їм направлялась судова повістка про виклик до суду, проте останні не отримували її та не повідомили суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідачів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснює, у зв'язку з чим, за період з 01.02.2009 року по 31.08.2013 рік утворилась заборгованість у сумі 16171,72 грн. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», збір абонентної плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що за період з 01.02.2009 року по 31.08.2013 року, відповідачі у справі споживали послуги, що надаються позивачем, не відмовився від них, продовжують користуватися ними, під час судового розгляду у справі відповідачі не заявляли про застосування позовної давності, а тому заборгованість підлягає стягненню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення збитків заподіяних злочином. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно вироку Амвросіївського районного суду від 11 лютого 2014 року відповідачів визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України. В результаті даного злочину було пошкоджено тросове огородження на автодорозі Т-05-19 Амвросіївка-Тельманове-Маріуполь. Вартість відновлювальних робіт становить 1066 грн. 00 коп., а отже позивачу, в управлінні якого знаходиться автодорога, заподіяно матеріальну шкоду в сумі 1066 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Не відшкодування збитків пояснюють відсутністю коштів, та складним матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, і такі, що підлягають задоволенню з таких підстав. Вироком Амвросіївського районного суду від 11 лютого 2014 року відповідачів [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, внаслідок дій яких, в результаті незаконного демонтажу тросового огородження на автодорозі Т-05-19 Амвросіївка-Тельманове-Маріуполь, позивачу заподіяно матеріальної шкоди в сумі 1066 грн. 00 коп. Вирок набрав законної сили і жодним з відповідачів не оскаржувався. Згідно частин 1 та 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями яких заподіяно шкоди, несуть відповідальність перед потерпілим солідарно. Відповідно до ч.5 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Визнання позову відповідачем не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, не суперечить вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Позивач не має можливості в повному обсязі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власною квартирою, оскільки в ній зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON]., які є відповідачами по справі, й фактично в квартирі не проживають. У зв'язку з чим просять визнати відповідачів таким, що втратили право користування спірною квартирою. Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивачів суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, на підставі договору купівлі продажу квартири від 12.10.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мустафаєвою Е.Ю., зареєстровано в реєстрі за номером 600. Відповідно до довідки КП "ЖИЛКОМСЕРВІС" від 25.10.2016 року відповідачі зареєстровані за спірною адресою. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON]. та [PERSON]. підтвердили факт непроживання відповідачів за спірною адресою більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають, що свідчить про те, що відповідачі втратили інтерес до спірної квартири та відмовилися від проживання та користування нею. За таких обставин суд задовольняє позов. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та визнання втративши право користування житловим приміщенням. Згідно позовної заяви позивача, він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку, засвідченого 21.01.2001 року [PERSON] приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу за №1945. Цей будинок належав [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 12.08.1995 року 1ДНК за №1-4773 (дублікат виданий 14.03.2001 року 1 ДНК за реєстром №1-1620 ), зареєстрованому у Краматорському БТІ за №14145. В будинку [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується записом у домовій книзі. Відповідачі з 01 січня 1998 року в вищевказаному будинку не проживають, особисті свої речі забрали та перебралась жити за іншою адресою. Він в повному обсязі не може користуватися своєю власністю, так як в ній зареєстровані відповідачі. Просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час слухання справи були належним чином повідомлені, судовими повістками. Про причини неявки у судове засідання, суд не повідомили. За таких обставин суд на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди в здійсненні їм права користатися і розпорядження своїм майном. Як вбачається з копії договору дарування житлового будинку, засвідченого 21.01.2001 року [PERSON] приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу за №1945, [PERSON] є власником вищевказаного будинку. (а.с.7) Згідно домової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8-9) Як вбачається з актів про не проживання від 24.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] громадяни [PERSON], 1980 року народження, [PERSON], 1979 року народження, [PERSON] 1973 року народження, зареєстровані та не проживають з 01.01.1998 року та по теперішній час (а.с.10-12). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України " член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік…" При таких обставинах суд вважає доведеними доводи позивача про те, що реєстрація відповідачів перешкоджає йому користуватися власністю, відповідачі не мешкають більше року і тому їх необхідно визнати втратившими право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Харкові, оскільки з квітня 2013 року відповідачка зібрала усі свої речі та разом з донькою переїхала проживати до іншого чоловіка. З того часу в квартирі вона не проживає, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, ії речей в квартирі немає. Житлових прав відповідачки ніхто не порушував. В судове засідання позивач не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав іх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у ії відсутність, позовні вимоги визнала. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13 квітня 1999 року державним нотаріусом четвертої Харківської Державної нотаріальної контори , зареєстровано за р.№ 1870, зареєстрованого в КП "Харківське МБТІ" 25 серпня 1999 року за р.№ П-7-483./а.с.5/. Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року./а.с.10/ В квартирі зареєстровані позивач, відповідачка та неповнолітня донька сторін/а.с.9/. В квітня 2013 року відповідачка добровільно покинула спірну квартиру, забрала доньку, всі свої речі і з цього часу, тобто більше одного року без поважних причин в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. /а.с.8,12/ Перешкод в користуванні та проживанні відповідачці не створювалось. Житлових прав відповідачки на проживання в спірній квартирі позивач не порушував. Ці факти визнані відповідачкою і вважаються судом доведеними. Зважаючи на те, що відповідачка більше року без поважних причин не проживає в квартирі, що належить позивачу, ії слід визнати такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням і таким чином усунути перешкоди позивачу в користуванні, володінні та розпорядженні своєю власністю. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні і задовольняє іх.

Outcome: approved