Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння по вул. Кільцева, 3 в с.Санники Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 1988-1991 р.р. у такому проживали їх (позивачів) батьки: [PERSON] та [PERSON]. Вважають, що дане будинковолодіння належало їм в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному. Покликаються на те, що 15.08.1995 року помер батько [PERSON] За життя такий своїм майном не розпорядилась. Частку [PERSON] (1/2) у будинковолодінні успадкувала, як вважають, спадкоємець першої черги за законом [PERSON], дружина спадкоємця, у відповідності до вимог с.549 ЦК України в редакції 1963 року, яка із урахуванням своєї частки (1/2) стала власником будинковолодіння в цілому (1/2+1/2). Зазначають, що 29.01.2006р. померла їх матір [PERSON], котра за життя своїм майном також не розпорядилась. Вважають, що як спадкоємці за законом прийняли спадщину, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON], так як своєчасно звернулись в нотаріальну контору із заявами про прийняття такої. Стверджують, що позбавлені можливості в повній мірі реалізувати свої спадкові права та оформити документи про право власності на вказане будинковолодіння в позасудовому порядку, оскільки на таке відсутні будь-які правовстановлюючі документи. З огляду на наведені обставини просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними (позивачами [PERSON] і [PERSON]Ф.) право власності на 1/2 ідеальну частину зазначеного будинковолодіння за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті матері - спадкодавця [PERSON] Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, а надіслали заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, а надіслав копію спадкової справи за №458/09, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 29.01.2006 року. Просить розглянути справу за його відсутності. Треті особи [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявились, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких зазначили, що на спадкове майно матері спадкодавця [PERSON] не претендують, проти позову не заперечують та просять справу розглядати у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що будинковолодіння по вул. Кільцева, 3 в с.Санники Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", членами якого, як вважає суд, були саме [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками, виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області. Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, [PERSON] і [PERSON] мали в рівних частках право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), тобто кожен на 1/2 частину вищевказаного будинковолодіння. 15.08.1995 року помер [PERSON], який за життя своїм майном, в тому числі 1/2 частиною спірного будинковолодіння, на яку мав право як член колгоспного двору, не розпорядився. Суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла спадкоємець першої черги спадкування за законом, а саме [PERSON], дружина спадкодавця. Остання, як вважає суд, з урахуванням своєї частки (1/2 частини) стала власниками спірного будинковолодіння в цілому (1/2+1/2). 29.01.2006р. відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі спірним будинковолодінням, не розпорядився. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] є їх діти: [PERSON] і [PERSON], позивачі по справі. Слід зазначити, що позивачі [PERSON] і [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті матері - спадкодавця [PERSON], оскільки своєчасно звернулися в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, що стверджується копією спадкової справи №458/09. Разом з тим, [PERSON] і [PERSON], треті особи у справі, являючись спадкоємцями у вищевказаній спадщині, у відповідності до вимог ст.ст.1268-1269 ЦК України, не вчинила жодних дій, направлених на прийняття спадщини. Окрім цього, [PERSON] і [PERSON] подали на адресу суду заяви, в яких зазначили, що на спадкове майно не претендують і не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивачів. Беручи до уваги те, що позивачі [PERSON] і [PERSON] не відмовлялися від спадщини, суд приходить до висновку, що саме вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті їх матері спадкодавця [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] і [PERSON] не можуть в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке належним чином не оформлені правовстановлюючі документи. Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON]; виписками з погосподарських книг по с.Санники; довідками виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області; висновком про вартість майна; копію спадкової справи за №458/09, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 29.01.2016 року. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У ст.1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині за кожним права власності на спірне будинковолодіння по вул. Кільцева, 3 в с.Санники Мостиського району Львівської області. Сплачений позивачами [PERSON] і [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн., залишити за останніми.

Outcome: approved