Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою, вимоги якої обґрунтувала належністю їй на праві спільної часткової власності 43/100 часток житлового будинку [ADDRESS], що складає квартиру номер 3 та наявністю спорів з відповідачами, як співвласниками решти 57/100 частин будинку з яких [PERSON] належить 25/100 частин житлового будинку, а [PERSON] - 32/100 частин, пов'язаних з постійними суперечками щодо встановлення нормальних відносин добросусідства всіх співвласників та оформленням державного акту на право приватної власності на земельну ділянку під будинком. Просила виділити їй в натурі 43/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідачі: [PERSON]та [PERSON] до суду не з'явились, подали заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 17.03.2009 року посвідченого нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори, [PERSON] набула право власності на 43/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями за [ADDRESS] Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду житловий будинок [NUMBER] має три окремих входи, загальна площа становить- 170,1 м2, з них 94,4 м2 - жилої площі. До квартири №3 відноситься вітальня, котельня, санвузол, коридор, кладовка та 2 кімнати. Власником 25/100 частин жилого будинку [NUMBER] є [PERSON], відповідач - 1 по справі, на підставі договору дарування від 21.11.2009 року. Власником 32/100 частин жилого будинку [NUMBER] є [PERSON], відповідач -2 по справі, на підставі договору дарування від 01.08.2001 року. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Таким чином, спірний будинок [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Зважаючи на викладене, а також те, що спірний будинок складається з 3-х (трьох) квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою вхідні двері у відповідні квартири, відокремлені одна від одної, знаходяться на утриманні та обслуговуванні її власників, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Визнання позову відповідачами в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved