Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], стягнути з відповідачки 14775 грн. 70 коп., як компенсацію половини витрат на оплату комунальних послуг, а також судові витрати, свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.12.2002 року. З 11.02.2009 року відповідачка зареєстрована в квартирі,але з 16.11.2012 року в ній не мешкає у зв'язку з виїздом на постійне місце мешкання до Дніпропетровської області. З цього часу в квартирі не з'являється, особистих речей відповідачки в квартирі не має, оплату комунальних послуг не здійснює, добровільно знятись з реєстрації відмовляється. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судові засідання не з'являлась, про день, час і місце розгляду справи була сповіщений у порядку ст. 74 ЦПК України, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Від відповідачки не надійшло до суду повідомлення про причини неявки. У справі мається досить матеріалів про права і взаємини сторін, тому суд приходить до висновку про можливість розглянути дану справу заочно під час відсутності відповідачки на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та документи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2002 року, виданого державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Ляшенко В.Г., зареєстрованого в реєстрі № 4-1727 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки голови правління ЖБК «Мир-58» [PERSON] від 11.02.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положення статті 405 ЦК України та статті 71 ЖК України однаково регулюють правовідносини щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме непроживання без поважної причини в приміщенні понад встановлений законом строк. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Так, у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що відповідачка не мешкає в спірній квартирі з 16.11.2012 року, тобто понад один рік, без поважних на то причин. Враховуючи, що відповідачка понад один рік не мешкає в спірній квартирі без поважних на то причин, тому підлягає визнанню втратившею право користування житловим приміщенням. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з вимог ч. 3 ст. 156 ЖК України Члени сім'ї власника будинку (квартири)зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку квартири. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. Згідно вимог ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. У судовому засіданні встановлено, що позивачем було сплачено за комунальні послуги з 01.03.2009 року 2116 грн. 40 коп., за 2010 рік - 5015 грн., за 2011 рік - 5700 грн., за 2012 рік - 6720 грн., за 2013 рік - 7000грн., а всього 29551 грн. 40 коп., що підтверджується наданими квитанціями. У зв'язку з чим з відповідачки підлягає стягненню половина витрат понесена позивачем на оплату комунальних послуг у сумі 14775грн. 70 коп. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного ст. ст. 71,72,163 ЖК України,

Outcome: approved