Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами №32 по вул. Мічуріна в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, загальною площею 48,2 кв.м., право власності на який посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕК №031758, видане Кодимською районною державною нотаріальною конторою Одеської області від 23.05.2002 року, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34033121 від 23.02.2015 року та земельну ділянку, площею 0,1719 га, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Лабушне вул. Мічуріна 32 Кодимського району Одеської області, кадастровий номер 5122583400:02:002:0016 право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК № 048079 від 20.12.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15048376 від 20.12.2013 року. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.06.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу згідно з яким відповідач передала позивачу всю правовстановлюючу документацію на обєкти нерухомості, ключі від будинку і повністю звільнила приміщення та зобовязалася переоформити на позивача житловий будинок з господарськими спорудами №32 по вул. Мічуріна в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, загальною площею 48,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1719 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Лабушне вул. Мічуріна 32 Кодимського району Одеської області, кадастровий номер 5122583400:02:002:0016, а позивач, в свою чергу сплатив 19000 гривень, про що відповідач надала власноруч складену розписку про отримання коштів. Таким чином, угода фактично відбулася, але відповідач зобовязання не виконала, до нотаріальної контори для переоформлення житлового будинку і земельної ділянки не зявлялася, неодноразово переносячи термін нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу житлового будинку і земельної ділянки, а тому позивач був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved