Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту спільного проживання позивача з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] на момент його смерті [INFO] року , а також після його смерті до цього часу ; визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на ј частини квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог позивач заначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.02.2002 року №3-02-233364 спірна квартира знаходилася у власності батьків позивача [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2006 року посвідченого державним нотаріусом 7 ХДНК , після смерті матері її право власності на Ѕ частину квартири перейшло до позивача. Згідно договору дарування від 24.04.2007 року посвідченого державним нотаріусом 7 ХДНК, батько позивача [PERSON] подарував [PERSON] ј частину спірної квартири. Таким чином спірна квартира на сьогодні знаходиться у власності: позивача - Ѕ частина , [PERSON], ј частина та [PERSON] померлого батька ј частина. У 2000 році позивач виписався зі спірної квартири. [INFO] року батько позивача помер. Після його смерті залишилася спадщина на ј частину квартири [ADDRESS]. У зв,язку з необізнаністю позивача у галузі права , він не знав , що у випадку, якщо він не зареєстрований спільно зі спадкодавцем ,він повинен був звернутися з заявою про прийняття спадщини до закінчення піврічного терміну з моменту смерті та звернувся до нотаріуса відразу після закінчення цього терміну . Постановою приватного нотаріуса [PERSON] позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій про видачу свідоцтва про право на спадщину у зв,язку з ненаданням документів, які б підтверджували , що позивач з батьком проживали спільно. Факт спільного проживання з батьком підтверджується тим , що донька та жінка позивача проживають у спірній квартирі , позивач сплачує за комунальні послуги , сам робить поточний ремонт . 02 жовтня 2018 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду , провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання . Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року заява позивача про витребування документів задоволена , підготовче судове засіданні закінчено та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в подальшому в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ХМР [PERSON] в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд , вислухавши вступне слово позивача , допитавши свідків , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, батьками позивача [PERSON] є : батьком - [PERSON] , матір- [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 2002 року, р. № 3-02-233364 , виданого згідно з розпорядженням від 20 лютого 2002 року № 1054 Харківським міським центром приватизації державного фонду та зареєстровано в КП БТІ за № П-3-26154 від 01 березня 2002 року , квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про укладання шлюбу позивач [PERSON] з 17 вересня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 17 вересня 1994 року Палацом одруження «Центральний» зроблено актовий запис №1652. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дитину [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] померла . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2006 року , посвідченого державним нотаріусом Сьомої ХДНК Кесян К.С . спадкоємцем цілої частки майна [PERSON] , померлої [INFO] року є її син [PERSON], з урахуванням Ѕ частки спадкового майна від якої на його користь відмовився син померлої [PERSON]. 24 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування , посвідчений державним нотаріусом 7ХДНК Кесян К.С., відповідно до якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняла у дар належну дарувальнику на праві приватної власності по ј частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №20 від 23.02.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON]- власник, [PERSON] , невістка, [PERSON] - онука. Згідно до технічного паспорту ,квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 44,0 кв. м, у тому числі, 1-на кімната житловою площею 16,2 кв. м., 2-га житловою площею 14,8 кв. м.3-тя кімната житловою площею 13,0 кв.м, кухні 4 площею 6,7кв. м., вбиральні площею 1,1 кв. м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м, коридору площею 9,5 кв. м., квартира обладнана балконом. Згідно звіту про оцінку майна суб,єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири [ADDRESS] складає 804601 грн. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі , після смерті [PERSON], приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В. заведена спадкова справа №22/2018. З копії спадкової справи за №22/218, заведеної приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В. після померлого [PERSON] , вбачається , що 11 вересня 2018 року до нотаріальної контори звернувся син померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька . Постановою приватного нотаріуса ХМНО Глуховцевої Н.В. від 14.09.2018 року про відмову у вчинені нотаріальних дій від 14.09.2018р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року , оскільки на час відкриття спадщини не має документального підтвердження відносно того, що спадкоємець прийняв спадщину (постійно проживав на момент смерті разом з спадкодавцем). Також, у встановлений законодавством строк [PERSON] не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ст. ст. 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з ч. 2 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено судам у п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв,язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її ,якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про встановлення факту постійного проживання спадкоємця позивача [PERSON] , разом з спадкодавцем [PERSON], [INFO], померлого [INFO] року, на час відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS] та визнання за позивачем права власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], [INFO] , померлого [INFO] року, в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved