Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків. Позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила розірвати договір купівлі-продажу від 14.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] та стягнути на її користь з [PERSON] 1046173,21 грн. та з [PERSON] 628911 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 14.06.2010 року уклала договір купівлі продажу з [PERSON], за яким набула у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. В подальшому заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 28.03.2014 року визнано недійсним договір, на підставі якого [PERSON] належала відчужувана квартира та рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 01.07.2014 року витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Таким чином, позивач втратила квартиру та зазнала збитків, внаслідок чого було порушено її права. Позивач зазначає, що вона є добросовісним набувачем, не знала та не могла знати про наявність прав третіх осіб на квартиру, в зв'язку чим вважає, що є всі підстави для розірвання договору купівлі-продажу. Крім того, позивач вказує, що під час перебування квартири у власності позивача останньою проведено ремонтні роботи по поліпшенню майна, які [PERSON], після відновлення її права власності, набула безпідставно. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням їх уточнень, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Додатково пояснила суду, що на момент вибуття квартири з власності [PERSON] квартира була в нормальному жилому стані та в ній був проведений ремонт. Представник вважає, що позивачу було відомо, що квартира вибула з володіння [PERSON] шахрайським шляхом, незважаючи на це в квартирі робився ремонт. На її думку, позивачем не надано доказів збільшення вартості квартири. При цьому висновок експерта є не належним доказом, оскільки експертиза проводилась лише на підставі копій документів та експерт визначив вартість поліпшень на момент проведення дослідження, а не на момент проведення робіт. Відшкодовувати збитки має продавець [PERSON], а не власник майна [PERSON] Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 14.06.2010 року укладено договір купівлі-продажу за яким остання придбала у власність квартиру [ADDRESS]. У п. 2 договору зазначено, що квартира, що відчужується за цим договором належить продавцю ([PERSON]) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.06.2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. за реєстровим №1457. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За продану квартиру [PERSON] одержав від [PERSON] 42000 дол. США, що підтверджено письмовою розпискою від 14.06.2010 року. В подальшому рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 28.03.2014 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 05.06.2010 року. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 01.07.2014 року у [PERSON] витребувано на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд вважає, що таким чином, позивач була позбавлена того, на що могла розраховувати при укладені договору з відповідачем - квартири, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих обставин. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав " було надано роз'яснення судам в частині того, що у разі якщо позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до ст. 661 ЦК звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до його продажу. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати [PERSON] грошові кошти в розмірі 1046173,21 грн. (що на день звернення до суду еквівалентно 42000 дол. США), які [PERSON] отримав під час продажу спірної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Згідно вимог ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно ст. 390 ч. 4 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України добросовісним набувачем є особа, яка за відплатним договором придбала майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду пояснення, що квартира [ADDRESS] була в занедбаному стані та потребувала ремонту. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №28 від 11.05.2017 року загальна вартість ремонтних робіт, проведених в квартирі [ADDRESS] в період з 2010 року по 2014 рік, станом на травень 2017 року становить 628436 грн. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будучи власником, позивач за власні кошти здійснила ремонт спірної квартири. Після визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 05.06.2010 року недійсним та витребування у [PERSON] на користь [PERSON] вказаної квартири, остання стала власником квартири з поліпшеними експлуатаційним характеристиками, які не можливо повернути в натурі. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути вартість проведених ремонтних робіт в сумі 628911 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 8000 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 4000 грн. з кожного.

Outcome: approved