Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся 03.06.2019 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 03.10.2018 р. до Шевченківського відділу сприяння зайнятості Запорізького міського центру м.Запоріжжя за сприянням у працевлаштуванні звернувся Четвертак В.І. Наказом Шевченківського відділу сприяння зайнятості Запорізького міського центру зайнятості від 17.10.2018 р. № НТ181017 з 17.10.2018 р. відповідачу був наданий статус безробітного та 26.10.2018 р. наказом № НТ 181026 йому було призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.10.2018 р. по 09.03.2019 р., як застрахованій особі залежно від страхового стажу. Наказом від 25.01.2019 р. № НТ 190125 відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до абз.19 пп.1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013 р. № 198 з 24.01.2019 р. За даними обміну з ДРЗДСС (державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування) про особу (Четвертак [PERSON] ) було виявлено, що дана особа є засновником, підписантом та керівником ПП «Колер-С» з 28.09.2010 р. по цей час. За даним фактом було проведено розслідування страхового випадку в результаті чого складено акт № 7/12-16 від 24.01.2019 р. розслідування страхового випадку та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого Четвертак [PERSON] приховав відомості про те, що він є засновником та керівником підприємства у період перебування на обліку у центрі зайнятості, тобто відносився до категорії зайнятого населення. Оскільки відповідач своєчасно не повідомив центр зайнятості про те, що він на момент звернення до центру зайнятості перебував у трудових відносинах з "Колер-С", тобто був керівником, власником та підписантом даного підприємства з 28.09.2010 р. по цей час, тому він зобов`язаний відповідно до ч.3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повернути суму виплаченої допомоги по безробіттю за період з 24.10.2018 р. по 19.11.2018 р. в сумі 1283,61 грн. Відповідно до наказу Державної служби зайнятості від 18.10.2016 р. № 184 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Запорізької області», Шевченківський районний центр зайнятості м.Запоріжжя з 03.09.2018 р. реорганізовано шляхом приєднання до Запорізького міського центру зайнятості та затверджено передавальний акт. За позовом, посилаючись на ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти, виплачені як допомога по безробіттю за період з 24.10.2018 р. по 19.11.2018 р. в сумі 1283,61 грн. Ухвалою від 20.06.2019 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 24.07.2019 р. у порядку спрощеного позовного провадження. 24.07.2019 р. розгляд справи було відкладено на 08.10.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді в кримінальному провадженні. 08.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 20.11.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці за раніше відпрацьований вихідний день. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача та відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про законність та обгрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим позов підлягє задоволенню. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 03.10.2018 р. до Шевченківського відділу сприяння зайнятості Запорізького міського центру м.Запоріжжя за сприянням у працевлаштуванні звернувся Четвертак В.І. (а.с.7). Наказом Шевченківського відділу сприяння зайнятості Запорізького міського центру зайнятості від 17.10.2018 р. № НТ181017 з 17.10.2018 р. відповідачу був наданий статус безробітного та 26.10.2018 р. наказом № НТ 181026 йому було призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.10.2018 р. по 09.03.2019 р., як застрахованій особі залежно від страхового стажу (а.с.14). Наказом від 25.01.2019 р. № НТ 190125 відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до абз.19 пп.1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013 р. № 198 з 24.01.2019 р. За даними обміну з ДРЗДСС (державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування) про особу (Четвертак [PERSON] ) було виявлено, що дана особа є засновником, підписантом та керівником ПП «Колер-С» з 28.09.2010 р. по цей час (а.с.10-12). За даним фактом було проведено розслідування страхового випадку в результаті чого складено акт № 7/12-16 від 24.01.2019 р. розслідування страхового випадку та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого Четвертак [PERSON] приховав відомості про те, що він є засновником та керівником підприємства у період перебування на обліку у центрі зайнятості, тобто відносився до категорії зайнятого населення (а.с.13). Відповідач своєчасно не повідомив центр зайнятості про те, що він на момент звернення до центру зайнятості перебував у трудових відносинах з [PERSON] -С», тобто був керівником, власником та підписантом даного підприємства з 28.09.2010 р. по цей час. Сума виплаченої допомоги по безробіттю за період з 24.10.2018 р. по 19.11.2018 р. складає 1283,61 грн. (а.с.16) Згідно ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах або поєднують навчання з роботою. Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Ч.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потрепілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуто, згодом відпала (ч.1 ст.1212 ЦК України). З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягнує з відповідача на користь позивача 50% судового збору.

Outcome: approved