Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби у Харківській області\~\~ про визнання особи такою, що втратила право на користування приміщенням. В\~ обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на те, що на балансі Національного технічного університету «Харківський політехнічній інститут» знаходиться будівля гуртожиток № 13, який розташований за адресою: 61045. м Харків, вул. Клочківська, 218 А з 1979 року. Власником вказаного гуртожитку є Держава Україна в особі Міністерства освіти науки України. Право оперативного управління, балансоутримання, належить позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2010 року. [PERSON] до п. 2 «Примірного положення про гуртожитки», що затверджене [PERSON] Міністрів СРСР від 3 червня 1986 року № 208, яке є чинним на сьогоднішній день та на день виникнення спірних правовідносин: «...гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання». [PERSON] (Відповідача) з 01.09.2009 року було зараховано до університету як студента НТУ «ХПІ» на підставі наказу № 1333-III від 04.08.2009 року. У зв'язку з цим Відповідач був поселений у гуртожиток № 13, розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 218 А. Відповідачу була виділена кімната, він зареєстрував своє місце проживання за адресою гуртожитку. 12.03.2013 р. Відповідача було відраховано з Університету на підставі наказу № 510-ІІІ від 20.03.2013 про відрахування з університету за порушення навчальної дисципліни. Тобто з\~ цього періоду Відповідач більш не є студентом НТУ «ХПІ». Акт, наданий комісією гуртожитку № 13 від 14.05.2015 року свідчить про те, що 01.10.2012 року Відповідач виїхав з гуртожитку № 13 за власним бажанням і по теперішній не проживає у гуртожитку. Факт звільнення кімнати № 302 Б, розташованої за адресою: м. Харів вул. Клочківська, 218 А, підтверджується тим, що передані ключі, кімната звільнена від особистих речей. [PERSON] і досі не знявся з реєстрації, що підтверджується карткою форми «А». В звязку з цим позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у студентському гуртожитку № 13 Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», розташованому адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 218 А , кім. 302 Б, усі витрати, пов'язані з розглядом даної справи покласти на Відповідача. В судове засіданні представник позивача НТУ «Харківський політехнічний інститут» не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника НТУ «Харківський політехнічний інститут» [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 66-01-16/100 від 23.04.2015 р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач та представник третьої особи не зявились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. [PERSON] до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка повязана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у вересні 2014 року, на справу Писатюк проти України , в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. [PERSON] до положень ч. 2\~ ст.158 ЦПК України\~\~ особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.\~ Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу\~ в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. [PERSON] до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь -\~ які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON]\~ з 01.09.2009 року було зараховано до університету як студента НТУ «ХПІ» на підставі наказу № 1333-III від 04.08.2009 року. У зв'язку з цим Відповідач був поселений у гуртожиток № 13, розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 218 А. Відповідачу була виділена кімната, він зареєстрував своє місце проживання за адресою гуртожитку. 12.03.2013 р. Відповідача було відраховано з Університету на підставі наказу № 510-ІІІ від 20.03.2013 про відрахування з університету за порушення навчальної дисципліни. Тобто з\~ цього періоду Відповідач більш не є студентом НТУ «ХПІ». Акт, наданий комісією гуртожитку № 13 від 14.05.2015 року свідчить про те, що 01.10.2012 року Відповідач виїхав з гуртожитку № 13 за власним бажанням і по теперішній не проживає у гуртожитку. Факт звільнення кімнати № 302 Б, розташованої за адресою: м. Харів вул. Клочківська, 218 А, підтверджується тим, що передані ключі, кімната звільнена від особистих речей. [PERSON] і досі не знявся з реєстрації, що підтверджується карткою форми «А». В звязку з цим позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у студентському гуртожитку № 13 Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», розташованому адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 218 А , кім. 302 Б. [PERSON] до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджаєть майном на власний розсуд. Рівно як правом оперативного управління визнається речове право суб'єкт господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном закріпленим за н власником (уповноваженим ним органом). Згідно ст.137 Господарського кодексу України право оперативного управлін захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. За приписами ст. 127 Житлового кодексу PCP для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можу використовуватись гуртожитки. [PERSON] до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члени його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України визначено, що: «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строк провадиться в судовому порядку». Виходячи з наведеного, можна зробити висновок, що особа, яка більш ніж півроку і проживає у гуртожитку автоматично втрачає право користування жилим приміщення гуртожитку. До того ж Відповідач на даний час ніякого відношення до Університету не має після його відрахування з числа студентів повинен виселитись, звільнити кімнату та знятись реєстрації. Відповідач залишив приміщення гуртожитку, але залишився зареєстрованим адресою м. Харків, вул. Цілиноградська, 38. Таким чином, [PERSON] втратив право користування кімнатою гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 218 А, як особа, що не проживає без поважних причин строком більше ніж шість місяців, що відповідно є підставою для зняття його з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». [PERSON] не є студентом НТУ «ХПІ» і не перебуває у трудових відносинах Позивачем. Про теперішнє місце перебування Відповідача Позивачу невідомо, ніяких відомосте про нього Позивачу не надходило, тому зв'язатись з ним у Університету немає можливості. Позивач вимушений звертатись до суду для захисту свого права, як особи у якої в будівлі гуртожитку знаходиться в оперативному управлінні. Реєстрація Відповідача у гуртожитку Позивача перешкоджає останньому в повній мірі виконувати покладені на нього функції, щодо надання освітніх послуг та використання приміщення для розміщення студентів, а також робітників. Як вбачається із роз'яснення п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" із подальшими змінами та доповненнями), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Причиною відсутності відповідача\~ встановлені строки за вказаною адресою є фактичне його зникнення з невідомих для позивача причин. Таким чином, оскільки відповідач у спірній кімнаті не проживає більше\~ року, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної кімнати та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування нею. Підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, отримання такого рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від І 1.12.2003 р. № 1382-1V. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved