Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок належить їй на праві власності. В будинку зареєстровані відповідачі[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак не проживають в ньому впродовж тривалого часу, що підтверджується актами обстеження місця проживання відповідачів. Жодних поважних причин їх відсутності у спірному будинку немає. Зазначила, що реєстрація відповідачів у будинку порушує її права, як власника, володіти, користуватися та розпоряджатися житловим будинком, на підставі чого просить визнати відповідачів таким, що втратила право користування житлом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила з підстав, зазначених у письмових запереченнях, додатково пояснила, що вона разом із іншими відповідачами проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а не за адресою [ADDRESS]. Чому згідно даних ЛКП "Нове" адресою реєстрації відповідачів значиться адреса [ADDRESS] не знає. Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник третьої особиоргану опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2016 року /а.с.3/. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої ЛКП «Нове» №1054 від 20.03.2017 року у даному будинку зареєстровано: позивач[PERSON], відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також встановлено, що відповідачі впродовж тривалого часу не проживають у даному будинку. Наведене підтверджується актами ЛКП «Нове» від 18.02.2016 року, 22.09.2016 року, 12.12.2016 року /а.с. 7-9/ та поясненнями позивача, відповідача [PERSON] Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] і не проживають в цьому житлі понад один рік, в судовому засіданні не встановлено домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування житловим будинком, судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за адресою [ADDRESS], добровільно виписатись із будинку позивача відповідачі не бажають, тим самим створюють перешкоди позивачу у здійсненні свого конституційного права власності на спірне житло, яким вона вправі володіти, користуватися і розпоряджатися на власний розсуд, а тому відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved