Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, [PERSON], відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про зняття арешту з майна. Аргументує свої позовні вимоги тим, що 26 липня 2011 року старшим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Клименко Л.Г. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/1653/2004 виданого 18.11.2004 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області. 19 березня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження (на будинок за адресою: [ADDRESS]). 26 березня 2015 року винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження. 22 квітня 2015 року виконавчий лист було направлено до відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві за належністю, за місцем працевлаштування боржника, де перебуває і на даний час. Відрахування з його заробітку по сплаті аліментів відбуваються регулярно. Крім того, на виконанні Прилуцького МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебували виконавчі провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа №2/742/812/17 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з нього на користь [PERSON] 3000 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2011 року по 01.02.2017 року та 640 грн. судового збору та щодо примусового виконання виконавчого листа №2/742/657/17 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з нього на користь [PERSON] додаткових витрат, які були понесені на розвиток сина [PERSON] у розмірі 63500 грн. та 640 грн. судових витрат. У зв»язку з повною сплатою вищевказаних коштів, дані виконавчі провадження були закінчені. На даний час відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] та будь-які інші заборгованості. Тому позивач вважає, що за таких обставин підстав для перебування його майна під арештом не має. У зв»язку з тим, що державним виконавцем не вирішено питання про зняття вищевказаного арешту з майна, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зняти арешт із належного йому майна. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м.Київ Головного територіального управління юстиції в м.Києві в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного: 18 жовтня 2004 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області видав виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку на утримання і до повноліття сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON](а.с.9). 26 липня 2011 року постановою державного виконавця відділу виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1653 виданого 18.11.2004 Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку на утримання і до повноліття сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON](а.с.10) 19 березня 2012 року постановою державного виконавця відділу виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області накладено арешт на будинок за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] з забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON](а.с.16). Згідно договору купівлі-продажу від 20 листопада 2001 року власником будинку [ADDRESS] є [PERSON](а.с.17) Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 14 грудня 2013 року, [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] 2/3 частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS](а.с.18-19) Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2013 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1 / 3 частини житлового будинку за адресою : [ADDRESS](а.с.20-21) 26 березня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1653 виданого 18.11.2004 Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку на утримання і до повноліття сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON](а.с.11) Відповідно до листа від 04.08.2017 року №18-41/4247/28/14.15/25481 від Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на ім»я [PERSON], на виконанні в Прилуцькому міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебувають виконавчі листи №2/742/357/17 від 26.05.2017 Прилуцького міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 6990 грн. боргу та виконавчий лист № 2/742/812/17 від 18.07.2017 Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3640 боргу. 01.08.2017 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти, необхідні для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладених на боржника. 03.08.2017 року державним виконавцем проведено розподіл коштів, згідно з ст.45 Закону України «Про виконавче провадження». Інших рішень судів та інших органів про стягнення з [PERSON] боргів на користь юридичних та фізичних осіб на виконанні у Прилуцькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області станом на 03.08.2017 року не перебуває(а.с.17) На вимогу відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, ПП «ДТС» надало звіт за період з 26 березня 2015 року по 31 травня 2015 року про здійснення відрахування та виплати, щодо [PERSON] за постановою від 29.04.2015 р. ВП №47404633 за виконавчим листом №2-1653 від 18.11.2004 р. виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, з якого вбачається, що з березня 2015 року по травень 2015 року з заробітку [PERSON] утримувалися кошти на загальну суму 566,93 грн.(а.с.32) На вимогу відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, ПП «ДТС» надало звіт за період з 26 березня 2015 року по 31 липня 2017 року про здійснення відрахування та виплати, щодо [PERSON] за постановою від 29.04.2015 р. ВП №47404633 за виконавчим листом №2-1653 від 18.11.2004 р. виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, з якого вбачається, що з червня 2015 року по серпень 2017 року з заробітку [PERSON] утримувалися кошти на загальну суму 21443,77 грн.(а.с.31) Згідно розрахунку проведеного Шевченківським районним відділом ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві щодо заборгованості [PERSON] по аліментах на підставі виконавчого листа №2-1653 виданого 18 листопада 2004 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1 / 4 частини, станом на 01.09.2017 року відсутня заборгованість по сплаті аліментів(а.с.40) Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet у. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що по виконавчому провадженню ВП №47404633 від 29.04.2015 року по виконанню виконавчого листа №2- 1653 від 18.11.2004 р. виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1 / 4 частини, станом на 01.09.2017 року відсутня заборгованість по сплаті аліментів, інших підстав для перебування під арештом майна [PERSON], судом не встановлено, відповідачка [PERSON] ніяких претензій до позивача не має, а отже суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а право власника щодо розпорядження своїм майном підлягають поновленню, шляхом зняття арешту з його майна.

Outcome: approved