Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини доходів щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину. Також, просила стягувати аліменти на її утримання в розмірі 500 грн., починаючи від дня пред'явлення позову, і до досягнення сином трирічного віку. Позивач доглядає за дитиною, не працює. Перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач отримує заробітну плату близько 3000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається. Просила задоволити позов. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Наслідки визнання відповідачем позову роз'яснені та йому зрозумілі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження дитини-сина [PERSON] [INFO], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, батьками дитини являються [PERSON] та [PERSON]. Дитина перебуває на утриманні позивача, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач являється батьком дитини. Записаний таким в свідоцтві про її народження, але добровільної матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини не дає. Інших дітей, крім [PERSON] у нього немає. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Допускається визначення розміру аліментів у частці від заробітку (ст.. 183 СК). За ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу(ст.84.ч.4 СК). Відповідачем не заперечено можливість надання допомоги на утримання дружини та дитини. На утриманні позивача перебуває малолітня дитина. Позивач не працює, доглядає дитину. Перебуває у скрутному матеріальному становищі. Згідно з Конвенцією Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року(ст..ст.3,27): в усіх діях стосовно дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, що відповідає фізичному, розумовому, духовному, моральному та соціальному розвиткові дитини;один з батьків (батьки) або інші особи, які відповідають за дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приймаючи до уваги вказані обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню

Outcome: approved