Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся із вищенаведеним позовом до відповідачів, уточненим в ході розгляду справи, в якому, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] негативно коментував професійні якості позивача, звинувачував позивача у закликах до мешканців не сплачувати відповідні щомісячні внески до ОСББ, виголошував недостовірну інформацію щодо позивача, зводив наклепи на позивача, заборонив позивачу надавати інформацію щодо діяльності ОСББ, просив: визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача, відомості, що розповсюджені відповідачем [PERSON] невизначеному колу осіб, зокрема, « [PERSON] проходив тестування на знання нормативно-правових та законодавчих актів України у ході конкурсу на зайняття вакантних посад в НАБУ та набрав при цьому 0 балів, що говорить про те, що рівень підготовки та знання законодавства у [PERSON] нульові», « [PERSON] не мав законних прав входити до складу ініціативної групи», « [PERSON] керував діяльністю ініціативної групи будинку з організації та проведення установчих зборів зі створення ОСББ, особисто збирав дані щодо розмірів житлової та нежитлової площі будинку, які в подальшому були використані під час підрахунку голосів при голосуваннях на установчих та загальних зборах ОСББ, здійснював підготовку протоколу №1 установчих зборів ОСББ», « [PERSON] закликав власників/співвласників житлових й нежитлових приміщень та мешканців будинку не сплачувати щомісячні внески до ОСББ», « [PERSON] порушив вимоги чинного законодавства України, статуту ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» щодо порядку обрання членів правління ОСББ, тому він не легітимно обраний член правління», « [PERSON] маючи на меті стати членом правління ОСББ, а також стати головою ОСББ, ввів в оману інших учасників ініціативної групи, що він є співвласник…Знаючи про те, що він порушує закон, … все ж таки на установчих зборах був обраний в правління ОСББ… Всі ці дії можна описати одним словом - шахрайство. На початку офіційної роботи ОСББ випадково було з`ясовано, що [PERSON] не був власником на момент створення та реєстрації ОСББ», «постійні необґрунтовані скарги [PERSON] та його прибічників (купка з 4 осіб); зобов`язати відповідача [PERSON] спростувати інформацію стосовно мене та членів моєї родини, що не відповідає дійсності, у такий же спосіб, яким вона була поширена, у присутності тих же осіб, серед яких вона була розповсюджена, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили, зокрема, викласти інформацію зі спростування в наступній редакції: «У ході проходження позивачем конкурсу на зайняття вакантних посад в НАБУ у вигляді текстів на знання нормативно-правових та законодавчих актів України, [PERSON] не проходив, оскільки на тестування не з`явився з об`єктивних причин. У зв`язку з цим конкурсною комісією [PERSON] визначена (виставлена) кількість набраних балів як 0 (нуль)», « [PERSON] не порушував чинного законодавства України, зокрема, щодо створення та участі в діяльності ініціативної групи з проведення установчих зборів зі створення ОСББ, а тому як мешканець будинку та чоловік власника квартири мав законні права входити до складу ініціативної групи», « [PERSON] не керував діяльністю ініціативної групи будинку з організації та проведення установчих зборів зі створення ОСББ, особисто не збирав дані щодо розмірів житлової та нежитлової площі будинку, які в подальшому були використані під час підрахунку голосів при голосуваннях на установчих та загальних зборах ОСББ, не здійснював підготовку протоколу №1 установчих зборів ОСББ», « [PERSON] не закликав власників/співвласників житлових та нежитлових приміщень та мешканців будинку не сплачувати щомісячні внески до ОСББ», « [PERSON] не порушував вимоги чинного законодавства України, статуту ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» щодо порядку обрання членів правління ОСББ, тому він був легітимно обраним членом правління ОСББ», « [PERSON] не мав на меті стати головою ОСББ, він не вводив в оману інших учасників ініціативної групи, що він є співвласник…Він не порушував законів України щодо порядку обрання членом правління ОСББ,…тому на установчих зборах був законно обраний в правління ОСББ… [PERSON] не здійснював ніяких дій, які можуть бути визначені або описані як шахрайство. До початку офіційної роботи ОСББ було відомо, що [PERSON] не був співвласником на момент створення та реєстрації ОСББ», «Згідно з вимогами чинного законодавства України, зокрема, в сфері регулювання порядку звернень громадян до установ, організацій усіх форм власності, [PERSON] та інші мешканці будинку, власники/співвласники житлових приміщень мали право звертатися з заявами, скаргами, пропозиціями щодо діяльності ОСББ до різних інстанцій, установ, організацій»; зобов`язати [PERSON] як голову правління ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» та ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» спростувати інформацію стосовно мене та членів моєї родини, що не відповідає дійсності, шляхом офіційного вибачення, в тому числі шляхом оголошення на засіданні правління ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» рішення Оболонського районного суду м. Києва не пізніше десяти днів з дня набрання законної сили та шляхом розміщення на офіційному сайті ОСББ «Маршала Тимошенка 13А», відповідній сторінці Facebook, рішення Оболонського районного суду м. Києва не пізніше десяти днів з дня набрання законної сили; зобов`язати ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» відкликати листи ОСББ за підписом голови правління ОСББ з секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, та від депутата Київської міської ради [PERSON], на адреси яких вони були направлені у відповідь на запити [PERSON] , як такі, в яких викладені недостовірні та негативні відомості стосовно [PERSON] , листами за підписом голови правління ОСББ зі спростуванням наданої недостовірної інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня набрання рішення суду законної сили, копії цих листів направити на адресу позивача, із посиланням у листах щодо набрання чинності рішенням Оболонського районного суду м. Києва ухваленого за наслідками розгляду цієї справи. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральних страждань та душевних переживань, порушення душевної рівноваги, погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим він та члени його родини були ображені та принижені в присутності інших людей, а колишні друзі, товариші та мешканці будинку припинили спілкування з ними, оскільки вважали розповсюджену інформацію правдивою. Також, враховуючи постійний моральний тиск з боку відповідача, цілеспрямовану кампанію з дискредитації позивача, яка була організована та реалізована [PERSON] , позивач був змушений подати заяву щодо неможливості виконувати обов`язки заступника голови правління, яке було задоволено. В судових засіданнях позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві з урахуванням доказів, які були предметом судового дослідження. Представники відповідачів на судових засіданнях позовні вимоги не визнавали, в поданому відзиві просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що негативна недостовірна інформація, на яку посилається позивач, є критичними та оціночними судженнями, особистою думкою відповідача [PERSON] , яка не містила образ, не була направлена на порушення особистих немайнових прав позивача чи членів його родини. Відповідач [PERSON] ніколи не мав наміру втручатися в особисті справи будь-кого з мешканців ОСББ та виконував лише свої повноваження керівника та захищав своїх підлеглих від безпідставних образ та прискіпувань позивача. Усі висловлювання відповідача [PERSON] є психологічно-емоційною реакцією, роздратуванням на тривалі, нав`язливі, безпідставні прискіпування, дії позивача, спрямовані на перешкоджання діяльності ОСББ. Представник також зауважив, що сторінки Facebook в ОСББ немає, а на офіційному сайті ОСББ відсутня будь-яка інформація щодо позивача. Відомості, на які посилається позивач, підтверджуються фактичними даними і є достовірними, а тому не підлягають спростуванню, не є такими, що порушують його права та свободи, чи порочать його честь, гідність, ділову репутацію, або є такими, що містять оціночні судження. Факти наявності моральної шкоди та моральних страждань внаслідок вказаних вище подій позивачем не доведені. У відповіді на відзив позивач заперечував щодо наведених у ньому обґрунтувань та вказав, що поширюючи наведену інформацію відповідач зганьбив честь позивача, в результаті чого соціальна оцінка позивача оточуючими стала негативною. Наполягав на своїх твердженнях, наведених у позові. Представники відповідачів заперечував проти наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.04.2016 протоколом №1 зі створення ініціативної групи для реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , вирішено утворити ініціативну групу у складі 9 осіб, до якої увійшов [PERSON] (а.с.66-69, т.1). 30.06.2016 протоколом №1 Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , створено ОСББ та затверджено його назву - ОСББ «М.Тимошенка, 13-А» та статут (а.с.6-10, т.1). Також було обрано правління ОСББ у кількості 13 осіб, з яких, зокрема, і позивача [PERSON] . Згідно протоколу №2 засідання ініціативної групи зі скликання і проведення установчих зборів ОСББ «М.Тимошенка,13-А» від 15.06.2016 [PERSON] було виключено зі складу ініціативної групи із скликання і проведення установчих зборів ОСББ та залучено до складу ініціативної групи для громадської та організаційної роботи з іншими мешканцями та співвласниками будинку. Згідно протоколу №3 загальних зборів ОСББ «М.Тимошенка,13-А» від 22.10.2017 [PERSON] вирішено вивести зі складу правління ОСББ. Листом №73.05 від 15.05.2017 ОСББ «М.Тимошенка,13-А» просило позивача надати документи, що підтверджували б законність його роботи в ініціативній групі по створенню ОСББ, документи, які б надавали право позивачу на його участь в установчих зборах та на обрання членом правління ОСББ, оскільки згідно чинного законодавства до складу ініціативної групи мають право входити лише власники квартир або нежилих приміщень у багатоквартирному будинку. Як убачається з листа ОСББ «М.Тимошенка,13-А» вих.№92.08 від 07.08.2017 депутату Київської міської ради [PERSON](а.с. 13, т.1), підготовленого за дорученням ОСББ та за підписом голови правління ОСББ [PERSON]., вказано, що « [PERSON] маючі на меті стати членом правління ОСББ та головою ОСББ ввів в оману інших учасників ініціативної групи про те, що він є співвласник. Він вів активну роботу по створенню ОСББ в будинку та готував установчі збори. Знаючи про те, що він порушує закон, [PERSON] все ж таки на Установчих зборах був обраний в правління ОСББ, хоча не був навіть зареєстрований як учасник (співвласник) установчих зборів. Всі ці дії можна описати одним словом - шахрайство. На початку офіційної роботи ОСББ випадково було з`ясовано, що [PERSON] не був співвласником на момент створення та реєстрації ОСББ, з приводу чого ОСББ неодноразово зверталось до [PERSON] надати документи того періоду, які б підтверджували законність його роботи в ініціативній групі по створенню ОСББ, а також на участь в установчих зборах та на обрання членом правління ОСББ…ОСББ працює лише півроку, проблем та питань для вирішення щодо обслуговування будинку дуже багато, але постійні необґрунтовані скарги [PERSON] та його прибічників (купка з 4 осіб), починаючи з лютого місяця, займають значну частину робочого часу». З роздруківки з офіційного сайту НАБУ, а також листа НАБУ №17-188/28697 від 14.08.2017, адресованого [PERSON] , убачається, що відповідно до відомості кваліфікаційного іспиту (тестування) від 17.06.2015 він не з`явився на тестування на знання законодавства, як кандидат на зайняття вакантної посади начальника відділу забезпечення роботи Директора бюро (патронатна служба). Оскільки він не з`явився на тестування, конкурсна комісія з проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців у Національному бюро прийняла рішення, що в рейтингу за результатом тестування на знання законодавства в графі «Кількість балів» його бал зазначається як «0». Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст.14 цього Закону співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим законом і статутом об`єднання, обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки, одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання, вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства, одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. За змістом ст.6 цього Закону співвласники мають право, зокрема, брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника, ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії. Як вбачається з ч.5 п.1 статуту ОСББ тільки співвласник має право отримувати запитувану інформацію. Разом з тим, як убачається з положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», він не містить уточнень щодо обрання правління ОСББ з числа співвласників, отже до правління можуть бути обрані особи, які не є співвласниками будинку, що також підтверджується листом Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Мінстерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №8/9-2333-17 від 07.08.2017 (а.с.92,т.1). У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями та одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточення, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних рис у процесі виконанні трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, в тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їхньої підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Згідно із п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009, № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що у квітні 2016 до нього надійшла пропозиція взяти участь у створенні ініціативної групи по створенню ОСББ, на яку він погодився, оскільки мав на меті створити ОСББ, яке б приносило користь будинку. Вказав, що члени ініціативної групи знали, що він не є співвласником квартири, в якій проживає. На перших установчих зборах він також зазначав, що не є співвласником квартири, але він наділений певними повноваженнями від дружини (вона дала йому право управління майном), яка є власником квартири, про що також повідомлявся і відповідач [PERSON] . Письмової довіреності не було, проте вона зазначала, що надає позивачу усі повноваження стосовно розпорядження та управління квартирою. Підтвердив, що дійсно опалювальна площа будинку відрізняється від тієї, яка планується до затвердження. З цього розпочався весь конфлікт. Після цих подій почався тиск на нього з боку [PERSON] , який почав поширювати негативну неправдиву інформацію щодо нього. Як зазначив свідок, у березні 2017 на загальних зборах розглядалося питання щодо площі будинку, де було поширено інформацію про позивача, яку він вважає негативною, що він є керівником ініціативної групи. Також на одному з засідань відбувся конфлікт, коли відповідач вказав, що позивач має нульовий рівень знань у галузі права, оскільки у НАБУ він набрав 0 балів, у зв`язку з чим не мав право коментувати діяльність ОСББ. Крім того, відповідач вказував, що позивач не мав права брати участь у правлінні ОСББ, оскільки не був власником житла. Зі слів свідка, [PERSON] говорив, що позивач є боржником, та закликає інших це робити. Свідок також повідомив, що він має неприязні стосунки з [PERSON] та [PERSON] в межах їх дій в ОСББ. Пояснив, що тиск на його родину здійснювався шляхом направлення запиту щодо квартири. Після суперечок з [PERSON] стосунки з деякими мешканцями погіршилися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він входив до ініціативної групи по створенню ОСББ разом з позивачем. Позивач вказував, що він не був власником квартири, проте він має довіреність від дружини-власника майна на управління квартирою. Ініціатором створення ОСББ була [PERSON] , проте чи мала вона довіреність від власника свідок не знає. На скільки свідок знає, документи для створення ОСББ готувала [PERSON] . Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, суду пояснила, що вона є власником квартири, доручення в письмовій формі немає, проте усно вона повідомляла [PERSON] щодо надання чоловіку права управління квартирою. Вказала, що вона отримувала вимогу від правління щодо надання правовстановлюючих документів. Повідомила, що в межах спірної ситуації у неї з чоловіком погіршилися стосунки з сусідами. Хоча проблема полягала лише у тому, що конфлікт, який виник ще з вересня 2016, базувався на неузгодженості розуміння норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо права позивача бути у складі правління ОСББ, оскільки він напряму не є власником квартири. Свідок зазначила, що позивач допомагав у збиранні інформації в межах роботи ініціативної групи щодо розмірів житлової та нежитлової площі, а також звертався з заявами про отримання інформації щодо площі, проте щодо цього її не збирав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як на підставу своїх вимог позивач посилався також на звукозаписи, які ним було зроблено. При дослідженні наданих позивачем звукозаписів представник відповідача заявив, що такі звукозаписи не відповідають фактичним обставинам справи, голос на запису не є голосом відповідача, а з цього випливає, що такі докази не можуть вважатися допустимими та належними. Клопотання про проведення експертизи наданих звукозаписів сторонами не заявлялося. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що висловлювання - « [PERSON] проходив тестування на знання нормативно-правових та законодавчих актів України у ході конкурсу на зайняття вакантних посад в НАБУ та набрав при цьому 0 балів, що говорить про те, що рівень підготовки та знання законодавства у [PERSON] нульові», « [PERSON] не мав законних прав входити до складу ініціативної групи», « [PERSON] керував діяльністю ініціативної групи будинку з організації та проведення установчих зборів зі створення ОСББ, особисто збирав дані щодо розмірів житлової та нежитлової площі будинку, які в подальшому були використані під час підрахунку голосів при голосуваннях на установчих та загальних зборах ОСББ, здійснював підготовку протоколу №1 установчих зборів ОСББ», « [PERSON] закликав власників/співвласників житлових й нежитлових приміщень та мешканців будинку не сплачувати щомісячні внески до ОСББ», « [PERSON] порушив вимоги чинного законодавства України, статуту ОСББ «Маршала Тимошенка 13А» щодо порядку обрання членів правління ОСББ, тому він не легітимно обраний член правління», « [PERSON] маючи на меті стати членом правління ОСББ, а також стати головою ОСББ, ввів в оману інших учасників ініціативної групи, що він є співвласник…Знаючи про те, що він порушує закон, … все ж таки на установчих зборах був обраний в правління ОСББ… Всі ці дії можна описати одним словом - шахрайство. На початку офіційної роботи ОСББ випадково було з`ясовано, що [PERSON] не був власником на момент створення та реєстрації ОСББ», «постійні необґрунтовані скарги [PERSON] та його прибічників (купка з 4 осіб)» є оціночними судженнями зробленими на підставі наявної інформації, яка містилася у відкритих джерелах та власного розуміння стороною відповідачів, норм чинного законодавства у сфері діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Суд вважає, що слід розрізняти факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Однак, навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Тобто факти можна підтвердити, а підтвердження оціночних суджень є нездійсненим. Наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Окрім того суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено наявність завданої моральної шкоди. Суду не було надано жодного доказу того, що саме внаслідок дій відповідачів, позивач зазнав тих втрат, на які він посилається як на підставу для задоволення позовних вимог в цій частині. З витягу з договору про надання правової допомоги від 15.09.2017 вбачається, що між адвокатом Головачевою О.М. та ОСББ «М.Тимошенка,13-А» укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат бере на себе представництво інтересів клієнта, зокрема, у судах, збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення, використання засобів захисту, передбачених законодавством України тощо. Як убачається з попереднього орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу станом на 23.03.2018 ОСББ «М.Тимошенка,13-А» розраховувало понести витрати в розмірі 20640 грн. Додатковою угодою №1 від 29.11.2017 до договору про надання правової допомоги від 15.09.2017 визначено, що вартість послуг на надання правової допомоги розраховується як 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. За надання правової допомоги клієнт сплатив адвокату кошти у розмірі 4480 грн., що також підтверджується актом виконаних робіт №4 від 11.12.2017. За змістом додаткової угоди №4 від 15.12.2017 до договору про надання правової допомоги від 15.09.2017 визначено, що вартість послуг на надання професійної правничої допомоги складає за час роботи 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надання послуг. За надання правової допомоги клієнт сплатив адвокату кошти у розмірі 2960 грн. та 1760 грн., що також підтверджується актами виконаних робіт №4 від 11.12.2017 та №11 від 16.02.2018. Окрім цього, між адвокатом Олійником О.В. та ОСББ «М.Тимошенка,13-А» в особі голови правління [PERSON]. укладено договір №02/04/19-пд-7 про надання правової допомоги від 02.04.2019, відповідно до якого за надання правової допомоги клієнт сплатив адвокату кошти у розмірі 20000 грн., що також підтверджується рахунком №13205 від 02.04.2019 та платіжним дорученням №1203 від 29.05.2019. За змістом ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В судовому засіданні сторона позивача стверджувала про те, що відповідач - ОСББ «Маршала Тимошенка 13-А» не мав права укладати договір з адвокатом Олійником О.В., оскільки такі дії мають бути погоджені на засіданні правління Об`єднання, тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Олійником О.В. немає. Разом із цим, наявні в матеріалах справи докази, спростовують твердження сторони позивача в силу презумпції дійсності договору. Інших обґрунтувань зменшення розміру витрат на правничу допомогу, стороною позивача заявлено не було. Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 29200,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved