Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що після смерті [PERSON] 26 січня 2016 року залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок № 13 по провул. Довженко в м. Словянськ Донецької області та земельна ділянка, на якій цей будинок розташований. З метою отримання спадщини позивач звернулась до нотаріуса, однак, через відсутність у спадкодавця документу, що підтверджує право власності на вказану земельну ділянку, отримала відмову у вчинені нотаріальної дії щодо цієї земельної ділянки. Правовстановлюючий документ відсутній через те, що [PERSON], померлий 26 січня 2016 року, набув право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON] 13 грудня 2013 року, однак оформив лише право власності на житловий будинок, а на земельну ділянку ні. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Довженко, буд. 13, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого 26 січня 2016 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] комітету Словянської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив суд прийняти рішення на власний розсуд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. 19 жовтня 2014 року [PERSON] було складено заповіт, [PERSON] та номер бланка ВТО 113406, посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3279, яким все своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON]. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1401943802016 від 21 квітня 2016 року право власності на земельну ділянку площею 0,0898 га, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Довженко, 13, яку було передано [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ДН № 000331 належить останній на праві власності. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов'янськ Серія ССА № 306156 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 70505417 від 13 жовтня 2016 року, будинок № 13, розташований по провул. Довженко у м. Словянську Донецької області на день відкриття спадщини внаслідок смерті [PERSON] належав останній на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 1981 року, посвідченого нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори. Заявою, поданою приватному нотаріусу [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину після померлої 13 грудня 2013 року [PERSON] Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Довженко, буд. 13, та земельної ділянки, на якій розташований цей будинок, але, як вбачається з матеріалів справи, не оформив своїх спадкових прав. 15 вересня 2014 року [PERSON] було складено заповіт, [PERSON] та номер НАВ 917089, посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1034, яким все своє майно, що буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON]. Заявою від 11 квітня 2016 року № 75, поданою приватному нотаріусу [PERSON], [PERSON] прийняла спадщину згідно заповіту померлого 26 січня 2016 року [PERSON] 11 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами № 13, розташованого в м. Словянську Донецької області по провулку Довженко. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 70505417 від 13 жовтня 2016 року, будинок № 13, розташований по провул. Довженко у м. Словянську Донецької області, на сьогоднішній день належить [PERSON], тобто позивачу. Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 17 жовтня 2016 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № 13 по провул. Довженко м. Словянська Донецької області після померлого 26 січня 2016 року [PERSON] Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до розяснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Так, [PERSON] не було складено окремого заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, а все своє майно, що буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] Тому, оскільки до [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Довженко, буд. 13, то й право власності на земельну ділянку, на якій розміщений цей будинок, та яка необхідна для його обслуговування, також перейшло до [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved