Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] являється матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час перебуває в КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 25.02.2021 року розглянуто матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно її доньки [PERSON] у зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків по вихованню дитини. Зазначає, що мати вихованням дитини не займається, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від батьківських обов`язків, участі у вихованні не приймає, не ініціювала поновлення своїх батьківських прав відносно двох старших дітей, відносно який позбавлена батьківських прав, не забирає дитину з закладу та не відвідує її більше 6-ти місяців, а тому просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника ООП Свалявської міської ради надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 26). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 28, 30). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Так, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Свалявським РВ ДРАЦС ПЗМУ Міністерства юстиції від 02.07.2020 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження з зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00026881801 від 02.07.2020 року, встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 6, 14). За приписами ст. 164 СК України батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно повідомлення КНП «Свалявська районна лікарня» №320 від 24.06.2020 року, встановлено, що [INFO] о 02.35 год. у пологовому відділенні народилася дівчинка Живило, вагою 2450. Крім того зазначено наступні відомості: мати - [PERSON] , [INFO] ; 3 вагітність, 3 пологи; Мати дитини позбавлена батьківських прав (дві дитини всиновлені) (а.с. 8). Згідно характеристики на громадянку [PERSON] №830/02-9 від 23.01.2020 року, остання характеризується з негативної сторони, неодружена (фактично проживає разом з співмешканцем), тимчасово ніде не працює, скарг на неї за останній час не поступало, у громадському житті села участі не приймає (а.с. 13). Відповідно до розпорядження Свалявської РДА Закарпатської області №186 від 03.07.2020 року про влаштування дитини до КНП «Обласний будинок дитини» та повідомлення КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради від 10.02.2021 року №162, [PERSON] , [INFO] , влаштовано до даного закладу у зв`язку з важким матеріально-побутовими умовами проживання сім`ї. За час перебування дитини в закладі мати [PERSON] відвідала дитину один раз, а саме 25.08.2020 року, участь у вихованні доньки не приймає, станом здоров`я не цікавиться (а.с. 9, 12). Правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є висновок Виконавчого комітету Свалявської міської ради від 11.03.2021 року №1026/02-9 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Також рішенням Свалявського районного суду від 09.07.2015 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Обгрунтовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує їй належного догляду, ухиляється від виховання, тобто свідомо нехтує своїми обов`язками, необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . За правилами ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved