Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона має вищезазначену квартиру на праві приватної власності, на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18.09.2013 року. Її право власності зареєстровано Реєстраційною службою Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 01.11.2013 року. Разом з нею у квартирі зареєстрований відповідач по справі - колишній чоловік її доньки, який у квартирі не проживає з 1988 року, переїхав на інше постійне місце проживання до нової родини. З нею відповідач не спілкується та жодним чином не контактує, їй навіть не відомо, куди саме він переїхав жити. На даний момент, у зв'язку з тим, що відповідач до даного часу зареєстрований як проживаючий у квартирі, позивач вимушена сплачувати комунальні послуги і за нього, що ставить її у скрутне матеріальне становище. До того ж вона як власник не може скористуватись своїми правами, тому змушена звернутись до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, на заочному розгляді справи наполягає. Відповідач, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України, був викликаний в суд через оголошення у пресі з опублікуванням оголошення і таким чином вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Інгулецького районного відділу у місті Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, своїх заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9). Підставою виникнення права власності є рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18.09.2013 року (справа №213/390-13-ц пр.2/213/373/13), яке набрало законної сили 01.10.2013 року (а.а.с.6-8). Згідно довідки №043 від 09.12.2013 року, виданої Головою ТСББ "Інгулець-10" Недоступенко Т.П. відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою, однак не проживає і не проживав (а.с.12). Згідно Акту від 09.12.2013 року відповідач [PERSON] дійсно не проживає у вказаній квартирі з 1988 року по теперішній час (а.с.11). У зв'язку з такими обставинами є підстави вважати, що відповідач своїми діями вчиняє позивачу перешкоди у здійсненні нею права користування своїм майном. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців, тому суд вважає за можливе визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді зазначеної квартири. Таким чином вимога позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved