Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визначення частки майна, належної померлій на праві спільної сумісної власності, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] і бажаючи успадкувати належну їй частку квартири [ADDRESS], котра була набута [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] в порядку приватизації. Вона, тобто позивачка, звернулась до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку із тим, що за життя спадкодавця між ним та іншими співвласниками даної квартири не були визначені у встановленому законодавством порядку належні їм частки. Вважаючи, що усі члени сім'ї мають рівні частки у праві спільної сумісної власності вказаної квартири позивачка просить суд визначити, що частка її померлої матері у власності даної квартири становила ?. У судове засідання позивачка не з'явилась, однак забезпечила явку свого представника, котрий позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надіславши на адресу суду заяви в яких зазначають, що позов визнають та розгляд справи просять здійснювати за їх відсутності . Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 лютого 1999 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 24 лютого 1999 року № 29297, [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 24 грудня 1987 року [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище на «[PERSON]». Даний факт стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2002 року. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 06 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Позивачці, постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори № 2321/02-31 від 08 серпня 2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS], що залишилась після померлої [INFO] [PERSON] відмовлено через невизначеність конкретного розміру часток кожного з співвласників у майні. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками зазначеної квартири, як до часу смерті [PERSON] так і після неї, не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності та не існує жодного рішення про такий поділ, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного співвласника. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином, суд приходить до переконання, що частка померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], становила ? частину.

Outcome: approved