Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 грудня 2014 року між ним та відповідачами було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого відповідачам було передано ним в борг грошові кошти у розмірі 78 173,00 грн. строком повернення до 15.01.2015 року частинами по 10000 грн. щотижня та на залишок суми боргу відповідачі зобовязались виплачувати щомісячно 3%, починаючи з 01.01.2015 року. У встановлений строк відповідачі свій обовязок не виконали і суму боргу не повернули, на його неодноразові питання з приводу повернення боргу та нарахованих відсотків відповідачі посилалися на відсутність грошей. Таким чином заборгованість відповідачів станом на 01.09.2015 року складає 96 934,52 грн., з яких - 78 173 грн. сума основного боргу, 24% загальна кількість нарахованих процентів (з 01.01.2015р. по 01.09.2015 р., всього 8 місяців по 3% за місяць дорівнює 24%, 78 173 грн. + 24% = 96 934,52 грн.). Окрім того, ним понесені витрати, які складаються з оплати судового збору у розмірі 969,35 грн., та витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн., а всього 10 969,35 грн. 30.03.2016 року позивачем була подана до суду уточнена позовна заява, в якій він просив стягнути з відповідачів суму заборгованості станом на 01.03.2016 року у розмірі 111 005,66грн. з урахуванням відсотків, передбачених договором, сплачений судовий збір у розмірі 1110,06 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу у відсутність позивача і у випадку неявки відповідачів в судове засідання розглянути справу в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно до ч.2 цієї статі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що 09 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] було передано грошові кошти у розмірі 78 173,00 грн. строком повернення до 15.01.2015 року частинами по 10 000,00 грн. щотижня із зобов"язанням виплатити винагороду на залишок суми щомісячно 3%, починаючи з 01.01.2015 року. Виходячи з положень ч.4 ст. 65 СК України, відповідач [PERSON], як дружина [PERSON], несе солідарну відповідальність по вказаним борговим зобов"язанням перед позивачем. Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав в повному обсязі, передавши кошти, відповідачі своєчасно суму позики не повернули. У звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2016 року становить 111 005,66 грн., з яких: 78 173 грн. - сума основного боргу, 42% - загальна кількість нарахованих процентів (з 01.01.2015р. по 01.03.2016 р., всього 14 місяців по 3% за місяць дорівнює 42%, 78 173 грн. + 42% = 111 005,66 грн.) і ця сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Крім цього, на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у розмірі 1110,06 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., що підтверджено документально. Відповідачами будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved