Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після своєї матері, [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер [NUMBER]), передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач свій позов мотивує тим, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON],яка на момент смерті проживала в селищі Онуфріївка Кіровоградської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер: [NUMBER]), передану для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд.Вказану земельну ділянку [PERSON] отримала у власність в порядку спадкування за законом після свого чоловіка та батька позивача, [PERSON], та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але зареєструвати право власності - не встигла через смерть. Крім того, оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом - не зберігся. 12.06.2015 року позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після [PERSON], але йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме - на житловий будинок [ADDRESS].Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер [NUMBER]), передану для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка) - нотаріусом було відмовлено у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за спадкодавцем. Позивач та представник позивача [PERSON] до суду не з'явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі. Відповідач Онуфріївська селищна рада Кіровоградської області у судове засідання не направили свого представника, надіславши на адресу суду заяву, в якій зазначили, що при вирішенні даного спору покладаються на думку суду та просили справу розглядати за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року в смт. Онуфріївка Кіровоградської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 13/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2006 року вбачається, що померла [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] отримала земельну ділянку розміром 1599,66 кв. м., яка розташована на території Онуфріївської селищної ради, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та належала спадкодавцю на підставі державного акту серія [NUMBER] /а.с. 15/. Відповідно до вказаного [PERSON] дана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю /а.с.17/. Також з матеріалів справи вбачається, що батьками позивача були [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 16/. Згідно довідки Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області від 11.12.2015 року вбачається, що померла [INFO] року [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті в будинку разом з померлою ніхто не проживав та не зареєстрований /а.с. 28/. Згідно довідки виданої відділом Держгеокадастру в Онуфріївському районі від 15.02.2016 року вбачається, що згідно даних отриманих по наявним в відділі Книгам записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та даних отриманих за допомогою програмного забезпечення по автоматизованому веденню Державного земельного кадастру (Національної Кадастрової Системи) відомості про наявність зареєстрованих речових прав до 01.01.2013 року на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] в відділі відсутні /а.с. 33/. Згідно спадкової справи № 304/2015 року після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, з заявою про прийняття спадщини до Онуфріївської нотаріальної контори звертався її син [PERSON] /42-45/. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно з п. «г» ч. 1ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, Главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контри від 18.02.2016 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на земельну ділянку /а.с. 34/. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права. За таких обставин позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити свої спадкові права, тому позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved