Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11099939000 від 20.03.2007 р. у розмірі 93 290,42 дол. США , еквівалент 745 670 грн. 33 коп. за курсом НБУ станом на 09.11.2013 р. , посилаючись на невиконання відповідачами умов укладеного договору. Відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся суду із зустрічним позовом про визнання кредитного договору № 11099939000 від 20.03.2007 р. недійсним , мотивуючи свої вимоги тим , законним платіжним засобом , обов»язковим до приймання на території Україні є гривня. Кредитний договір був укладений на невигідних для позивача умовах . Відповідач ввів позивача в оману щодо переваг валютного кредитування , що в подальшому призвело до порушення інтересів позивача. Окрім того , кредитний договір містить несправедливі для позивача положення , якими передбачені подвійні штрафні санкції , що є порушенням частини 3 ст. 13 ЦК України . В судовому засіданні представник позивача вимоги за первісним позовом підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві , в задовлені зустрічного позову просив відмовити , посилаючись на його необгрунтованість . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримав , в задоволені первісного позову просив відмовити . Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню , зустрічний позов не підлягає задоволенню , виходячи з наступного . Судом встановлено , що 20.03.2007 р. між Акціонерним інноваційним банком « УкрСиббанк» правонаступником якого на час розгляду справи є Публічне акціонерне товариство « УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11099939000, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 98 000 ,00дол. США , а відповідач зобов»язався повернути наданий кредит не пізніше 20.03.2026 р. та сплатити проценти за його користування . 26.10.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 78988 за умовами якого поручитель зобов»язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов»язань , що виникли з укладеного 20.03.2007 р. кредитного договору . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться . Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник , включаючи оплату основного боргу , процентів , неустойки , відшкодування збитків . Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання , забезпеченого порукою , боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники , якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя . Відповідно до п. 1.4 Договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною . З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається , що відповідач [PERSON] належним чином прийняті на себе зобов"язання за кредитним Договором не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем на час звернення останнього до суду відповідно до заявлених позовних вимог складає 93 290,42 дол. США , еквівалент 745 670 грн. 33 коп. за курсом НБУ станом на 09.11.2013 р. , з яких : - 74 803, 30 дол. США, еквівалент 597 902 ,78 грн. заборгованість за кредитом ; - 17 191,79 дол.США , еквівалент 137 413, 98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом ; - 530,27 дол. США , еквівалент 4 238, 45 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом ; - 765,06 дол. США , еквівалент 6 115, 12 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідно до п. 5.5 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів , комісій строком більше ніж на один місяць, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів , комісій у порядку встановленому розділом 11 цього Договору . Відповідно до п. 11.1 Умов укладеного Кредитного договору сторони погодили , що у випадку настання обставин визначених у п.п.2.3 , 4.9 , 5.3, 5.5., 5.6 , 5.8, 5.10, 7.4, 9.2 , 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги ) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищезазначеного повідомлення (вимоги) , вважати термін повернення кредиту таким , що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення ( вимоги) про дострокове повернення кредиту . З матеріалів справи вбачається , що 02 жовтня 2013 р. позивач направив на адресу відповідачів як позичальника і поручителя вимоги , в яких зазначив про заборгованість , яка утворилась станом на 23.09.2013 р. та необхідність її погашення . Одночасно у вищевказаних вимогах позивач зазначив про те , що у разі не погашення простроченої заборгованості , позивач вимагає виконання зобов»язань за кредитним договором та договором поруки , а саме повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів ( а.с. 41.42) . Вищезазначені вимоги отримані відповідачами 19.10.2013 р. ( а.с. 43 ) Зважаючи на те , що відповідачі прийняті на себе забов»язання за кредитним договором та договором поруки не виконали , вимоги позивача за первісним позовом є обгрунтованими . Зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного . Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансовою послугою вважається надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Відповідно до ч. З ст. 5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг » в редакції від 15.12.2006 року, яка діяла на момент укладення кредитного договору, надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Відповідно до ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг », кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик. Такою фінансовою (кредитною) установою є банк. Згідно статті 3 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків. Випадки і порядок використання іноземної валюти визначаються Законом України «Про Національний банк України» від 20.05.99 № 679-ХІУ (із змінами та доповненнями) (надалі -Закон про НБУ) і Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.93 № 15-93 (із змінами та доповненнями) (надалі - Декрет КМУ), виданими відповідно до них нормативними актами, якими передбачена можливість здійснення розрахунків в іноземній валюті при одержанні комерційного чи банківського кредиту в іноземній валюті і його погашенні. Згідно з ч. 2 ст. 44 Закону про НБУ зазначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належить, зокрема видача та відкликання ліцензій, здійснення контролю, у тому числі шляхом здійснення планових і позапланових перевірок за діяльністю банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства. Відповідно до листа НБУ від 07.12.09 № 13-210/7871-22612: «Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю.» Відповідно до ч. 2 ст. 5 Декрету Національним банком України видаються генеральні ліцензії комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Відповідно до ч. З ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» на підставі лише банківської ліцензії, банки мають право здійснювати банківську операцію щодо «Розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик» (кредитування). З матеріалів справи вбачається , що на час укладення кредитного договору позивач діяв на підставах положень чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів України , мав необхідну ліцензію, дозвіл та додаток до дозволу , які надавали йому право на використання іноземної валюти для укладення кредитного договору. Посилання представника відповідача [PERSON] про те , що під час укладення кредитного договору відповідач був введений позивачем в оману, договір був укладений на невигідних для позичальника умовах та з порушенням його інтересів є недоведеним та не відповідає встановленим по справі обставинам . Також є необгрунтованим та таким , що не відповідає обставинам справи посилання представника відповідача про те , що кредитний договір містить несправедливі для позичальника положення , якими передбачені подвійні штрафні санкції . Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 93 290 , 42 дол. США еквівалент 745 670 , 33 грн. за курсом НБУ станом на 09.11.2013 р. . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в рівних частках підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved