Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вказуючи, що 05.08.2008 року, він уклав договір споживчого кредиту б/н з ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до умов вказаного договору він отримав кредит у розмірі 15000 грн. Вказаний договір був укладений шляхом подачі ним письмової заяви до ПАТ КБ «Приватбанк», про видачу йому кредиту. У той же день, тобто 05.08.2008 року, він отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кошти у розмірі 15000 грн. До кінця 2008 року, він сплатив на користь ПАТ КБ «Приватбанк» частину коштів в рахунок повернення споживчого кредиту, після чого виплати по договору припинив у зв'язку з відсутністю у нього необхідних коштів, що було викликано загально відомим фактом, а саме збільшення осінню 2008 року курсу долара СІНА відносно гривні, що у свою чергу потягло економічну кризу в Україні. Таким чином з кінця 2008 року, він ніяких платежів ПАТ КБ «Приватбанк», в рахунок повернення кредиту не проводив. Наприкінці грудня 2016 року, він отримав поштою від третьої особи, Вільногірського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області, акт опису та арешту його майна від 12.09.2016 року, належного йому як боржнику. Після його звернення до начальника третьої особи, він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2016 року ВП № 51879081, згідно якої було відкрите виконавче провадження про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 34037,02 грн. на підставі виконавчого напису № 1260 виданого 12.05.2016 року, що виданий приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, [PERSON] Також у третьої особи він ознайомився з виконавчим написом № 1260 вчиненим 12.05.2016 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, [PERSON] Вважає, що виконавчий напис № 1260 вчинений 12.05.2016 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, [PERSON] про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 05.08.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 29.02.2016 року, грошових коштів у сумі 34 037 грн.02 грн. в період з 5.08.2008 року по 29.02.2016 року, вчинено з порушенням вимог\~ ст.88 Закону України «Про нотаріат»,\~постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999р., а саме спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги, а також після сплину встановлених строків. Також, позивач вважає, що на правовідносини, які виникли між ним та відповідачами, також поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживача». Відповідно до ч.7 ст. 11 цього закону кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Це положення стосується позасудової вимоги, в тому числі щодо вчинення виконавчого напису і є підставою, для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Тобто ПАТ КБ «Приватбанк» порушив його права споживача, звертаючись поза строком позовної давності із заявою для виготовлення виконавчого напису до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], по стягненню заборгованості за кредитом, оскільки звернення по поверненню кредиту поза строком позовної давності вже є спірним питанням. Просить в порядку захисту його прав споживача, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1260 вчинений 12.05.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 5 серпня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 29.02.2016 року, грошових коштів у сумі 34037 грн. 02 коп. в період з 5 серпня 2008 року по 29 лютого 2016 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позов та обґрунтування позову підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити. В послідуючому в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача - ПАТ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Спірний виконавчий напис вчинений з дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1., 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі оригіналу кредитного договору та виписки про рух коштів. Також відповідно до приписів сказаних актів нотаріус при вчиненні нотаріального напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Доводи позивача, що він з 2009 року не робив жодного погашення не відповідають дійсності, відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в нотаріальній справі, позивач вийшов на прострочку почав не належне виконання кредитних зобовязань 26.01.2012 року, а саме тоді і було останнє погашення в розмірі 940,00 грн. На підставі вказаного, представник відповідача просить справу розглядати без його участі, та відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. (а.с. 99-100) Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис 12.05.2016 року за реєстровим номером 1260, та заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 74) Третя особа - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направили, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. (а.с. 73) Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування [PERSON]Ф та ПАТ КБ «Приватбанк» у договірних відносинах підтверджується договором № б/н від 05.08.2008 року, згідно якого ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, а [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати його ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а.с. 84-85). \~\~\~\~\~\~\~\~ В звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, у [PERSON] утворилась заборгованість розмір якої підтвержується розрахунком і становить станом на 29.02.2016 року - 34037 грн. 02 коп. (тридцять чотири тисячі тридцять сім гривень 02 копійки), в тому числі: 12484 грн. 10 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15857 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3598 грн. 07 коп. заборгованість з пені, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1597 грн. 00 коп. - штраф (процентна складова). Згідно цього ж розрахунку останній платіж відповідач здійснив 26.01.2012 року на суму 940 грн. 00 коп. (а.с. 78-82). 12.05.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу, [PERSON], з заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення боргу з [PERSON] за період з 05.08.2008 року по 29.02.2016 року (а.с.76-77). 12.05.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, [PERSON], вчинено виконавчий напис № 1260 про стягнення з [PERSON], на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 05.08.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 29.02.2016 року, грошових коштів у сумі 34037 грн. 02 коп. у урахуванням: заборгованості на тілом кредиту у розмірі 12\~484,10 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 15857,85 грн., заборгованість з комісії та пені у розмірі 3598,07 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1597 грн., за період з 5 серпня 2008 року по 29 лютого 2016 року. (а.с. 75) Виконавчий напис вчинено на підставі наступних документів: копії кредитного договору б/н від 11.08.2008, копії виписки з особового рахунку боржника, копії вимоги про усунення порушень за кредитним договором, копії розрахункового документу про оплату послуг поштового звязку, копії опису вкладення в цінний лист, копії установчих документів ПАТ КБ «Приватбанк», копії витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПАТ КБ «Приватбанк», копії довіреності представника ПАТ КБ «Приватбанк», копії паспорту представника ПАТ КБ «Приватбанк (а.с. 75-95) Постановою від 10.08.2016 року начальника Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1260 виданого 12.05.2016 року, приватним нотаріусом Чернігівського МНО, [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 34037,02 грн. (а.с. 3) Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~29 червня 1999 року № 1172\~«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Також,\~ст.88 Закону України «Про нотаріат» містить\~імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами\~не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. За змістом наведеної норми закону при вирішенні питання про видачу виконавчого напису нотаріус зобовязаний перевірити чи предявлена вимога у межах встановленого законом строку давності. Згідно наявної в матеріалах справи виписки з рахунку боржника [PERSON] з 26.01.2012 року жодного платежу не вчинив (а.с.80 зворот). Отже, за змістом\~ст.261 ЦК України\~перебіг трирічного строку давності почався для Банку щонайменше з січня 2012 року, проте він звернувся із заявою про видачу виконавчого напису лише 12.05.2016 року, тобто поза межами вказаного строку. У постанові ВСУ № 6-1926цс14 від 04 листопада 2015 року сформульована така правова позиція: «За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким\~ чином, судом\~ встановлено, що позивач [PERSON] звернувся ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою \~про надання кредиту у сумі 15000 грн., позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. В звязку з невиконанням позивачем зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу [PERSON] про вчинення виконавчого напису на підставі копії кредитного договору № б/н від 05.08.2008 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме 34037,02 грн., за період з 05.08.2008 року по 29.02.2016 року та 12.05.2016 р. приватним нотаріусом [PERSON] вчинено виконавчий напис від 12.05.2016 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1260 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 05.08.2016 року в сумі 34037,02 грн. При цьому нотаріусом, в порушення вимог п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від\~\~29 червня 1999 року № 1172\~ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» виконавчий напис вчинено на підставі копії кредитного договору, а в порушення вимог встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис видано без врахування того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а відповідачами не надано документів на підтвердження факту збільшення строку позовної давності, у заяві позичальника [PERSON] домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності також немає, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, при вирішенні даного спору, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживача» на які посилається в своєму позові [PERSON], так відповідно до ст. 11 Закон України «Про захист прав споживачів» закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 р.(зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. № 15) звернуто увагу судів, що до відносин, які регулюються Законом, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Разом з тим, позовних вимог, спрямованих на захист прав позивача, як споживача фінансових послуг за кредитним договором, у даному позові не заявлено. Згідно з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 35 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», зазначено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Пунктом 36 вказаної Постанови передбачено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову ( ч. 1 ст. 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування судових витрат підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн., які слід стягнути з відповідачів у рівних частках, тобто по 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок) з кожного. На підставі ст.7, 87, 88 «Про нотаріат», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України суд,-

Outcome: approved