Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зняти арешт з його майна, а саме: 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. На теперішній час позивачу, при спробі здійснити відчуження своєї частки нерухомості, стало відомо, що його майно (вказана частина квартири) перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.05.2007 року, винесеної Відділом державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона. Оскільки виконавче провадження завершено у зв'язку із закінченням строку передбаченого законом для даного виду стягнення, то накладення арешту є неправомірним та позбавляє позивача можливості розпорядитися належною йому власністю. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві приватної, спільної сумісної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона від 21.05.2007 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме: 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Згідно листа Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 05.05.2017 року виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2-8435 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] завершено 28.11.201 року у зв'язку з закінченням строку передбаченого законом для даного виду стягнення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а відповідно до ч. 2 цієї статті арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. Вказаний арешт нерухомого майна порушує конституційні права позивача, зокрема, останній не має можливості здійснити відчуження належної йому частини квартири. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскільки позивач є власником спірної квартири вматеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобов'язань позивача та які б підтверджували обґрунтованість накладення арешту. Отже позовні вимоги щодо зняття арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved