Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Заповіту її бабуся не залишила. На день смерті разом із спадкодавицею проживали та були зареєстровані [PERSON] - невістка, позивач по справі- онучка, [PERSON] - дочка невістки. Позивач вважає, що є такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті її бабусі. У березні 2017 року позивач розпочала процес оформлення спадщини після смерті її бабусі та звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено та надано лист-роз'яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що позивач не надала правовстановлюючий документ на домоволодіння. Тому, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. До початку розгляду справи по суті представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в яких позивач просить також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,14 га, яка розташована на території Худяківської сільської ради Черкаського району, Черкаської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, збільшені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] є бабусею позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.07.2017 року [NUMBER], копією паспорту позивача, свідоцтвом про народження позивача від 20.10.1979 року [NUMBER], свідоцтвом про смерть [PERSON] від 05.07.2017 року [NUMBER], витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.07.2017 року [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння за адресою [ADDRESS], що відповідно до довідки КП "ЧООБТІ" від 23.03.2017 року № 1093 зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Черкаською районною державною адміністрацією. Також відповідно до даної довідки [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,14 га, що розташована на території Худяківської сільської ради Черкаського району та області, яка належала їй на підставі державного акту [NUMBER] від 26.03.2001 року. Відповідно до довідки виданої виконкомом Худяківської сільської ради від 23.02.2017 року за № 321, на день смерті [PERSON] крім неї були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS], у домогосподарстві: [PERSON],1954 р.н. - невістка, [PERSON],1979 р.н. - онучка, [PERSON],1983 р.н. - не родич (дочка невістки). Згідно з висновком про визнання права власності Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації від 30.03.2017 року № 14 архітектурно-планувальна характеристика побудованих будівель за адресою [ADDRESS] Черкаського району Черкаської відповідає вимогам даного класу споруд. Згідно інформації, наданої державним нотаріусом після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась її онучка - позивач по справі, заведено спадкову справу, однак відповідно до листа роз'яснення нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори від 05.07.2017 року за № 1374/02-14 свідоцтво про право на спадщину не видано, тому що у неї був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті . Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач у встановлений законом строк вступила в управління та володіння спадковим майном та подала заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці не звертались із заявами про прийняття спадщини, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного ст.ст. 524, 526, 529, 549 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року,

Outcome: approved