Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що його батьками є [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . При житті, 10 серпня 2017 року [PERSON] зробила письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. В тому числі житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по [ADDRESS] . Для будівництва та обслуговування вказаного господарства виділена земельна ділянка розміром 0.23 га. реалізовуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане будинковолодіння позивачу відмовлено. Причиною такої відмови стало відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім`я померлої. Згідно архівних даних Коломийського ОКП МБТІ станом на 31.12.2012 спадкове господарство зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності. Виданого 19.03.1988. Оригінал зазначеного документу втрачено. Станом на 15.04.1991 у спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , 1930 р.н., та дружина [PERSON] . 1932 р.н. Спору щодо спадкового майна не має. Позивач, як єдиний спадкоємець з заповітом, фактично вступив в управління спадковим майном. На даний час позивачем виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти, самостійно обробляє земельну ділянку, доглядає господарку. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в постанові нотаріуса. Ухвалою суду від 29.09.2020 в підготовчому засіданні залучено до участі в справі за даним позовом третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] , 1952 р.н., жителя с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 05.01.2021 в підготовчому засіданні залучено до участі в справі за даним позовом третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] , 1958 р.н. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача-адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Чернятинська сільська рада подала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. З рішенням суду будуть згідні, заперечень мати не будуть. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] на електронну адресу суду подав заяву про розгляд справи без нього. Позовні вимоги [PERSON] (його брата) визнає в повному обсязі. Претензій щодо спадщини після смерті батьків не має, про що повідомив заявою про відмову від прийняття спадщини [INFO] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи без нього. Позовні вимоги [PERSON] визнає. Спору щодо спадщини нема. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 14 виданою 01.04.2020 ФОП [PERSON] підтверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 19.03.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988. З довідки № 298, виданої 11.03.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району слідує, що згідно рішення виконкому Чернятинської сільської ради 1992 року вулицю Кірова було перейменовано на вулицю 16 липня, номери будинку залишились незміненими. Випискою з по господарської книги № 5 (ос.рах.386) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 по господарству в [ADDRESS] , суспільна група господарства - колгоспника, станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , 1930 р.н., дружина [PERSON] , 1932 р.н., що підтверджується довідкою № 255, виданою 26.02.2020 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] у віці 64 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.05.2018 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З довідки № 598, виданої 02.06.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району слідує, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] та разом з ним на момент смерті в господарстві проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , 1932 р.н. Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00026343970 виданого 14.05.2020 доводиться, що 12 вересня 1950 року у виконавчому комітеті Чернятинської сільської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 22. Копією спадкової справи № 309/2002, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК, стверджується, що 28 травня 2002 року [PERSON] звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2002 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , яка складається із грошового вкладу з процентами та відповідною індексацією у ощадбанку 6342/01 . Отже, [PERSON] прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , як спадкоємець першої черги, на грошові вклади, вважається такою, що прийняла спадщину і на належну померлому частку житлового будинку по [ADDRESS] , проте юридично її не оформила. Згідно заповіту від 10.08.2017 посвідченого секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району, [PERSON] на випадок своєї смерті житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , 1962 р.н. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 53. [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років в с. Чернятин, актовий запис № 31, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.09.2017 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 993, виданою 09.12.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради підтверджується, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] і на момент смерті в господарстві проживала одна. Копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 30.11.1962 с/ЗАГС с. Чернятин Городенківського району доводиться, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії повторного свідоцтва про народження третьої особи серії [NUMBER] , виданого 12.10.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області слідує,що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження третьої особи серії [NUMBER] від 22.08.1975 вбчається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією спадкової справи № 500/2017, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК стверджується, що 28 листопада 2017 року до нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті мами [PERSON] . 26 січня 2018 року до нотаріальної контори звернувся позивач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Згідно копії заповіту від 10.08.2017, який знаходиться в матеріалах спадкової справи, [PERSON] належну їй земельну ділянку (пай) розміром 0,4929 га згідно державного акта на право власності серії ЯЗ № 415092 виданого 11.11.2008 та земельну ділянку розміром 0,2812 га згідно державного акта на право власності серії ЯК № 555739 виданого 11.02.2010 на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . 1952 р.н. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50056895 від 28.11.2017 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 61639111, номер у нотаріуса 500/2017. Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 02.07.2019 посвідчених державним нотаріусом Городенківської РДНК, зареєстрованих в реєстрі за № 719 та № 720 стверджується, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері. Копіями Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56713307 та № 56713286 виданих 02.07.2019 стверджується про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину, номер у спадковому реєстрі 61639111, номер у нотаріуса 500/2017. З наведеного слідує, що позивач звернувся за прийняттям спадщини до нотаріуса, однак її не прийняв у звязку із відсутністю правоустановлюючого документу на будинок та того, що будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений в 1955р., інші господарські будівлі збудовані в 1962, 1965. 1968, 1976 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 64,0 кв.м), складеного ФОП [PERSON] складеного на підставі договору № 00695/С від 17.03.2020, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 17.03.2020, - становить 77 393 грн. За даним домогосподарством рахується земельна ділянка площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується довідкою № 297, виданою 11.03.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 569/02-31 від 29.05.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим. що спадкоємець не надав оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Через належність спадкового будинку до колгоспного двору та відсутність правовстановлюючого документу у спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved