Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав, відносно його доньки - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 2009 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] року у них народилась донька - [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 24 червня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 309 відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області. Через місяць після народження доньки, їх відносини почали псуватись, сімейне життя у них не склалося, та з серпня 2010 року вони почали проживати окремо, дитина залишилася проживати разом з нею [PERSON] Так як в добровільному порядку відповідач [PERSON] не приймав участі в утриманні дитини, у зв'язку з чим в серпні 2012 року вона [PERSON] звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання доньки - [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів (заробітку) доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до повноліття дитини. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області по цивільній справі № 0807/2981/2012 Провадження № 2/0807/860/2012 року її позовні вимоги було задоволено та стягнуто з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх його видів (заробітку) доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 03.09.2012 року. Але не дивлячись на примусове виконання рішення суду, аліменти відповідач [PERSON] так і не сплачував, оскільки заборгованість по аліментам за виконавчим листом, складеного державним виконавцем Енергодарського міського відділу ВДВС Енергодарського МУЮ у Запорізькій області, відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів 50230 грн. 49 коп. З 2010 року відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов'язків, не приймає участі в матеріальному утриманні дитини та її вихованні. Так вона [PERSON] зараз проживає зі своїм співмешканцем [PERSON] та він допомагає виховувати та матеріально утримувати доньку, разом вони займаються її всебічним розвитком, організацією оздоровлення, відпочинку тощо. Для дівчинки створені всі комфортні умови - дружня родина, сімейний затишок, повне матеріальне забезпечення. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, та просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, та просить позов задовольнити. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності,, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов 'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов 'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов проживання (а.с.11), висновком про доцільність позбавлення батьківських прав від 02.09.2016 року (а.с.12-13).

Outcome: approved