Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з ТОВ «Маг-Груп» грошові кошти, а саме: на користь [PERSON] 3180,00 грн; на користь [PERSON] 2210,00 грн; на користь [PERSON] 510,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що вони працювали у відповідача, та відповідачем при звільнені з ними не був проведений повний розрахунок, в звязку з чим відповідач повинен сплатити їм вказану заборгованість. Позивачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, жодних заяв до суду не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивачі проти цього не заперечували. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З трудових угод від 01.10.2015 року /а.с.5.6/, вбачається, що [PERSON] працював начальником охорони у відповідача 31 день до 01.11.2015 року, [PERSON] працював охоронцем у відповідача 31 день до 01.11.2015 року. [PERSON] в жовтні 2015 року був фактично допущений до роботи у відповідача в якості охоронця, що підтверджується графіком чергувань /а.с.7-12/ . 14.12.2015 року позивачі направили заяви на адресу відповідача з приводу проведення з ними розрахунку за виконану роботу /а.с.13,14,15/, що підтверджується квитанцією від.14.12.2015 року /а.с.27/. Згідно ч.1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.92 року, укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладанням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органом. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно цієї статті при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Проте, в порушення зазначених вимог розрахунок з позивачами не був проведений. Відповідно до розрахунку позивачів наведеного в позовній заяві /а.с.3-4/, заборгованість перед [PERSON] становить 3180,00 грн; перед [PERSON] становить 2210,00 грн; перед [PERSON] становить 510,00 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що розрахунки позивачів наведені в позовній заяві є вірними, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 275,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved