Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь позивача грошові кошти у розмірі 6997,45 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у травні 2020 року позивач дізнався, що 17.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №31712 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 10593,48 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 29.04.2020 року було відкрито виконавче провадження № 61942789 з виконання виконавчого напису №31712 від 17.12.2019. 27.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 у справі №646/2766/20, яке набрало законної сили 25.09.2020, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31712, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» - 10293,48 грн., з урахуванням витрат на вчинення виконавчого напису, грошові кошти в сумі 10593 грин.48 коп. За період з 29.04.2020 року по 08.10.2020 рік, в ході вчинення виконавчих дій, з доходів позивача були здійснені відрахування на загальну суму 8097,20 грн., з яких на користь відповідача перераховано 6997,45 грн. 08.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61942789 з примусового виконання виконавчого напису №31712 від 17.12.2019 року. Позивач вважає, що кошти, які були стягнуті за виконавчим написом під час його виконання на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» є безпідставно стягнутими та мають бути повернуті позивачу. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.07.2021 р. (головуючий суддя Попрас В.О.) у справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 21.09.2021 року цивільну справу передано в провадження судді Лях М.Ю. у зв`язку звільнення судді [PERSON] у відставку. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, пояснень стосовно позовних вимог позивача суду не надавав, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надсилав. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд звертає увагу, що в силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та представник не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З огляду на те, що неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. 17.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31712, яким остання пропонує звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором №003-20005-131213 від 13.12.2013, укладеним ним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладено 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД». Строк платежу за кредитним договором №003-20005-131213 від 13.12.2013 настав. Боржником було допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.11.2017 по 29.11.2019. Сума заборгованості складає 10293,48 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5883,23 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4410,25 грн., неустойка (штраф, пеня) за порушення зобов`язань по кредиту - 0 грн. Вказаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено для примусового виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 29.04.2020 відкрито виконавче провадження №61942789 щодо примусового виконання виконавчого напису №31712, виданого 17.12.2019, приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість в розмірі 10593, 48 гривень та виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 1059,35 грн. 27.05.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. в ВП №61942789 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] . Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31712, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» - 10293,48 грн., з урахуванням витрат на вчинення виконавчого напису, грошові кошти в сумі 10593 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 48 коп. 08.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61942789 з примусового виконання виконавчого напису №31712 від 17.12.2019 року. Позивач [PERSON] працює тренером-викладачем відділення дзюдо комунального закладу «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Харківської міської ради» з 15.07.2006 року. Комунальний заклад «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Харківської міської ради» підпорядкований Управлінню освіти адміністрації Київського ранок Харківської міської ради, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Харківської міської ради» від 12.03.2021. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. від 10.02.2021 року №506/01-29 щодо [PERSON] за період з 27.05.2020 по 30.09.2020 Управлінням освіти адміністрації Київського ранок Харківської міської ради сума відрахувань становить 8097,20 грн., з яких: 400 грн. - витрати виконавчого провадження перераховано на рахунок приватного виконавця Попляк В.В; 699,75 грн. - основна винагорода приватного виконавця, перераховано на рахунок приватного виконавця Попляка В.В. та 6997,45 грн. - перераховано в рахунок погашення заборгованості за ВП №61942789 стягувачу ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД». Статтями 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто, особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 року, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31712 від 17.12.2019, набуло законної сили. Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до рішення суду є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Враховуючи, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 6997,45 грн., що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, то отримані відповідачем кошти в сумі 6997,45 грн. підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved