Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК» про витребування трудової книжки. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, 06.04.2020 року написала заяву на звільнення за власним бажання з займаної посади адміністратора ТОВ «ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК», вказує що останній робочий день припадав на 17.04.2020 року, оскільки 20.04.2020 року був неробочим днем. Позивач вказує, що станом на момент подачі позову трудова книжка відповідачем не повернута, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась із письмовими заявами до відповідача щодо видачі їй належним чином оформленої трудової книжки, проте відповіді не отримала. Враховуючи викладене, позивач просила зобов`язати відповідача видати їй належним чином оформлену трудову книжку. Від представника відповідача 20.04.2021 року до суду поступив відзив, в якому просять у позові відмовити у повному обсязі, вказуючи що відповідно до наказу директора ТОВ «ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК» позивач [PERSON] була звільнена з посади адміністратора стоматології на підставі ст. 48 КЗпП України, при цьому [PERSON] трудова книжка не видавалась, оскільки її не було надано з дня прийняття [PERSON] на роботу. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про причини неявки не повідомили. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи. При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу директора ТОВ «ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК» позивач [PERSON] була звільнена з посади адміністратора ТОВ «ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК» на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Із матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталась до відповідача з письмовими заявами, зокрема, щодо повернення їй трудової книжки, проте відповіді на них не отримала. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач вживала заходи щодо отримання своєї трудової книжки, які не призвели до бажаного результату. Згідно ст. 48 КЗпП України облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Власник або уповноважений ним орган на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Із вищевказаного вбачається, що в КЗпП України та в Інструкції про порядок ведення трудових книжок обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладено на роботодавця. Твердження представника відповідача у наданому 20.04.2021 року відзиві про те, що трудова книжка не видавалась [PERSON] , оскільки її не надано при прийомі на роботу суперечить чинному законодавству і підтверджує неправомірність дій роботодавця щодо допуску до роботи працівника без його належного оформлення. Крім того, відповідач не надав будь-яких доказів, які б свідчили про його добросовісну поведінку, а саме щодо можливих звернень до позивача після укладення трудового договору із вимогами про надання трудової книжки, в тому випадку, якщо вона не влаштовувалась на роботу вперше, не надано підтвердження здійснення зауважень позивачу щодо неподання нею трудової книжки, тощо. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача видати позивачу належним чином оформлену трудову книжку. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved