Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до територіальної громади м.Запоріжжя в особі [PERSON] міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення належності правовстановлюючого документа, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на них, визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позові зазначили, що [PERSON] який помер 10.11.2016 року, за життя був співвласником частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло спільно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14.04.2004р. помер батько [PERSON] [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, спадкоємцям першої черги після смерті якого був його син. Оформити право на спадщину в нотаріальній конторі позивачі не можуть в звязку з відсутністю оригіналів правовстановчих документів на квартиру та неможливості підтвердження факту родинних відносин. Просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з'явились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю, підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутністю, просить винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи: Восьмої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що 10 листопада 2016 року помер батько [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 371007. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги, як дочка померлого. Інші спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] Заповіту [PERSON] не залишав. [PERSON] прийняла спадщину, відкриту після смерті батька [PERSON] у встановленому законодавством порядку, тобто звернулась до Восьмої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. При оформленні своїх спадкових прав на спадкову частку зазначеної квартири зясувалось, що право власності на імя покійного батька не було оформлено та зареєстровано належним чином. На підставі свідоцтва № 5379 про право власності на житло, яке 11.08.1998 року було видано Хортицькою райадміністарцією [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.(ч. 2 ст. 355 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За життя між співвласниками квартири ніяких угод з цього приводу не укладалося, рішення суду щодо поділу вищевказаної квартири також немає. Виходячи з цього, вбачається, що частки учасників спільної сумісної власності на квартиру є рівними та складають по 1/6 частині. 14 квітня 2004 року помер батько [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 284854, актовий запис № 3573. Відповідно, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] був його син - [PERSON] та його дружина - [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] - немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина) були зареєстровані на момент смерті та проживали разом зі спадкодавцем - [PERSON], тому прийняли спадщину після його смерті. 24 січня 2010 року померла [PERSON] (мати [PERSON]Д.), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 164756 актовий запис № 755. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Фактично після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS], 1/6 частина якої - це фактична частка у спільній сумісній власності на підставі свідоцтва № 5379 про право власності на житло від 11.08.1998 року та 1/12 - частина, набута в порядку спадкування, після смерті [PERSON], та яка за життя належним чином не оформлена. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] - її рідний син. Інші спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] Факт родинних відносин між [PERSON], його батьком [PERSON], який помер 14.04.2004 року та його матір'ю [PERSON], яка померла 24.01.2010 року підтверджується свідоцтвом про народження від 12.09.1952 року. Оформити спадщину у нотаріуса та отримати відповідне свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом не вбачається за можливе, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012р. На теперішній час у [PERSON] відсутнє свідоцтво № 5379 про право власності на житло, яке видане Хортицькою райадміністрацією 11.08.1998 року, яке підтверджує належність на праві спільної сумісної власності квартири, частина якої є спадковим майном. На теперішній час дублікат свідоцтва отримати неможливо. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, частина квартири, яка була успадкована [PERSON] після смерті його матері - [PERSON], яка померла 24.01.2010 року, яка, в свою чергу, успадкувала частину майна після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 14.04.2004 року, за життя [PERSON] не оформлена. Також неможливість оформлення спадщини у нотаріуса та отримання відповідного свідоцтва підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Щодо встановлення факту родинних відносин, суд зазначає наступне. У свідоцтві про народження [PERSON] в графі «отец» зазначено російською мовою «Десятерик Даниил Петрович». У свою чергу, згідно свідоцтва про смерть помер українською мовою «Десятерик Данило Петрович». Тобто містяться невідповідності в імені спадкодавця. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується тим, що вони проживали разом з ним до моменту його смерті та тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира, частина якої є спадковим майном. Зазначена ситуація є наслідком не вірного перекладу імені [PERSON] з російської на українську мови. Аналогічна невідповідність має місце і стосовно [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] в графі «мать» зазначено російською мовою «Десятерик Ина Михайловна». У свою чергу, згідно свідоцтва про смерть помер українською мовою «Десятерик Інна Михайлівна». Тобто містяться невідповідності в імені спадкодавця. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується спільним проживанням до моменту смерті, належності на праві спільної сумісної власності квартири, частина якої є спадковим майном. Зазначена ситуація також є наслідком невірного перекладу імені [PERSON] з російської на українську мови. Також факт родинних відносин між [PERSON] та його батьками пгідтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу. З вказаних підстав державним нотаріусом Восьмої [PERSON] державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2017 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Щодо вимог про встановлення належності правовстановлюючого документа, суд зазначає наступне. Квартира [ADDRESS], частина якої є спадковим майном, на праві спільної сумісної власності належала власникам на підставі свідоцтва № 5379 про право власності на житло виданого Хортицькою райадміністрацією 11.08.1998 року. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, її співвласниками є [PERSON]П, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У свою чергу, згідно свідоцтва про укладання шлюбу - ім'я [PERSON] (як зазначено в правовстановлюючих документах та в технічному паспорті) «Анна», а не [PERSON]. Враховуючи, що у зазначеному позові вирішується питання про визначення часток співвласників квартири [ADDRESS] необхідним є встановлення належності правовстановлюючого документа - свідоцтва № 5379 про право власності на житло виданого Хортицькою райадміністрацією 11.08.1998 року та технічного паспорта на частину квартири [PERSON]. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на зазначені обставини, враховуючи, що від встановлення зазначеного факту прямим чином залежить обґрунтованість вимоги пов'язаної із визначенням часток співвласників у праві спільної сумісної власності, то відповідно існує спір про право та він підлягає розгляду в рамках позовного провадження. Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно абз. З п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved