Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №36 по вул. Спортивній в м. Жовті Води в Дніпропетровській області. В позовній заяві посилалась на те, що 21 грудня 2009 року вона на підставі договору дарування стала власницею житлового будинку № 36 по вул. Спортивна і м. Жовті Води Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] в спірному житловому приміщенні не проживає з 2005 року. Посилаючись на те, що відповідач добровільно залишив спірне житлове приміщення, на те, що вона жодним чином не перешкоджала останньому користуватися цим житлом, а також на те, що його відсутність на протязі більше ніж шести місяців у спірному житлі не обумовлена будь-якими поважними причинами, просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове в судові засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти направлені на її адресу повертаються з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається їм врученим належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки її до суду, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши свідків, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21 грудня 2009 року позивач [PERSON] за договором дарування набула право власності на житловий будинок № 36 по вул. Спортивна і м. Жовті Води Дніпропетровської області (а.с.5). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими побудовами № 36 по вул. Спортивна і м. Жовті Води Дніпропетровської області. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності : 30.03.2010 року (а.с. 6). Згідно з довідкою ЦНАП виконавчого комітету ЖМР про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.07.2017 року, крім членів сімї позивача [PERSON], в будинку № 36 по вул. Спортивна і м. Жовті Води Дніпропетровської області значиться зареєстрованим як наймач відповідач [PERSON] (а.с.25). Факт його реєстрації у вказаному будинку також підтверджується інформацією, отриманою судом в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України (а.с.26). Відповідно до акту про не проживання квартального комітету № 9 від 08.06.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований в спірному житловому приміщенні, однак не проживає в ньому з грудня 2005 року. (а.с.14) В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що познайомилась з [PERSON] в 2001 році, який попросив зареєструвати його в спірному будинку. Будинок на той момент був оформлений на батька, однак через вибори відповідача зареєстрували. Згодом він виявився шахраєм та в 2005 році пропав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка позивача з будинку № 34 по вул. Спортивній в м. Жовті Води, пояснила, що відповідач вже близько 10 років не проживає та не зявляється за вказаною адресою. Його особистих речей в будинку не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка позивача з будинку № 28 по вул. Спортивній в м. Жовті Води, пояснила, що відповідач багато років не проживає, не зявляється у вказаному житловому будинку. Років 10-12 тому бачила як він був у дворі, роки 2-3 проживав. По-сусідськи буває в будинку, особистих речей відповідача не бачила. Позивач, ставлячи питання про визнання відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 36 по вул.. Спортивна у місті Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідач в зазначеному будинку не мешкає, а вона позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком в тому числі оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У звязку з вище наведеним позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір»,ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.2). З урахуванням наведеного,

Outcome: approved