Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є власником\~житлового приміщення\~ квартири\~ [ADDRESS] . За даною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] ,\~ [INFO] . З 2003 року [PERSON] не проживає, відсутні її особисті речі, витрат по утриманню квартири вона не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням не вчиняла. Ухвалою від 04 березня 2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується: договором дарування від 23.01.2018 року, завіреного приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В. (а.с. 7-8). В спірній квартирі зареєстрована відповідачка: [PERSON] ,\~ [INFO] . Вказані обставини підтверджується довідкою про склад сім`ї № 9 від 02.02.2021 року, виданої Головою ЖБК № 44 (а.с. 9). З 2003 року відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується актом про непроживання № 01 від 05.01.2021 року (а.с.10). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до правил\~ст. 71 ЖК України,\~наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом\~\~такими, що втратили\~\~право користування жилим\~\~приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у\~\~ньому без поважних причин понад\~\~шість\~\~місяців.\~\~ Згідно зі\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою,\~\~що втратила право користування жилим приміщенням\~внаслідок відсутності\~цієї\~особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей\~71,\~72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК Української РСР\~строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. \~ \~ \~ \~З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved