Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15.04.2016 року з позовом до [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів, посилаючись на те, що [INFO] року померла її сестра [PERSON]. У померлої залишився неповнолітній син [PERSON],[INFO], який на даний час проживає з нею. Батько дитини - [PERSON] сином не цікавиться, не займається його вихованням, не спілкується з ним. Натомість стверджує, що не може виховувати дитину, не бажає з нею спілкуватися, не має намірів забирати його від неї. Крім того, відповідач подав до виконавчого комітету Лозівської міської ради як до органу опіки та піклування заяву, в якій відмовився виконувати батьківські обов»язки стосовного свого сина. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON].,[INFO]; встановити опіку над неповнолітнім [PERSON] та призначити її його опікуном; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частини всіх його доходів(заробітка) до досягнення дитиною віку повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Позивач пояснила,що її сестра [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем по справі. [INFO] року сестра померла. У неї залишився неповнолітній син [PERSON],батьком якого є [PERSON] Після смерті сестри батько дитини поступово почав відсторонюватись від участі у вихованні свого сина, а потім зовсім перестав цікавитися його долею та успіхами у навчанні,участі в матеріальному забезпечені дитини не приймав. На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у судове засідання не з»явився,надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує(а.с.45). Представники третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування -Бережна Н.М. та Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - Романенко В.Ф. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали,вважали доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON]; не заперечували призначити опікуном над дитиною та його майном [PERSON],що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] та даний факт підтверджується матеріалами справи,що її сестра [PERSON] проживала спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у неї народився син - [PERSON],батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 178 (а.с.14). [INFO] року [PERSON] померла,що підтверджується копією свідоцтва про смерть,виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 11 червня 2014 року (а.с.15). З того часу, коли мати дитини померла, його батько - відповідач по справі ухиляється від участі у вихованні сина та його матеріального утримання. Своїх батьківських обов'язків [PERSON] не виконує, дитиною та її станом здоров»я не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти. Таким чином тривалий час відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Із довідки,наданої Лозівським міським кварталом №38 вбачається,що на даний час неповнолітній [PERSON] мешкає зі своєю тіткою [PERSON].з а адресою: [ADDRESS], хоча зареєстрований з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Із характеристик Лозівського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітнього закладу - дошкільного навчального закладу №8»Лозівської міської ради Харківської області вбачається,що батько не приділяє увагу вихованню сина, батьківські збори не відвідує, спілкування з класним керівником та педагогами не підтримує,не виявляє зацікавленості до навчальних досягнень дитини, не слідкує за зовнішнім виглядом дитини. При відвідуванні родини класним керівником у вересні 2015 року,батько був у нетверезому стані. При огляді кімнати дитини встановлено умови,які не відповідають санітарному стану. Харчування дитини батько не забезпечує, [PERSON] продуктами харчування, одягом та шкільним приладдям забезпечує [PERSON].(а.с.16,17). Із довідки КЗОЗ «Лозівське територіальне медичне об»єднання» від 03.03.2016 року вбачається,що в разі хвороби дитина звертається за медичною допомогою до сімейного лікаря в супроводі [PERSON], яка піклується за його стан здоров»я(а.с.19). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 11.03.2016 року позивачем створені всі умови для життя та розвитку дитини (а.с.18). За станом здоров»я [PERSON] може виконувати обов»язки опікуна(піклувальника) неповнолітньої дитини. За місцем проживання відсутні захворювання, які б суперечили перебуванню дитини(а.с.23,24) Із висновків,наданих виконавчим комітетом Лозівської міської ради як орану опіки та піклування вбачається,що діючи в інтересах дитини, виконавчий комітет вважає за доцільним позбавити [PERSON],[INFO], батьківських прав стосовно сина [PERSON],[INFO] та призначити [PERSON] опікуном над дитиною та його майном (а.с.59,60). В своїх письмових поясненнях [PERSON] зазначив,що на даний час дитина проживає з тіткою - [PERSON], яка займається його вихованням. Він вихованням сином не займається та матеріальну допомогу на його утримання не надає. Забирати до себе сина намірів він не має (а.с.64). У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила,що дійсно [PERSON] виховує тітка - [PERSON] Батько сином не цікавиться, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, школу не відвідує, до розвитку,стану здоров»я сина ставиться байдуже. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Показання свідка об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків свідомо. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, ратифікованої Україною, в усіх діях щодо дітей,незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення ,судами,адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме: п.2 ч.1 -ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду,лікування дитини,що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;не спілкуються з дитиною в обсязі,необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007№3). Пунктом 15 цієї постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав,тобто прав на виховання дитини,захист її інтересів,на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,тощо є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку -виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини -це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено не дивлячись на те, що відповідач має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка та піклування встановлюються над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Згідно ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначені дитині піклувальника враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи те, що [PERSON] не заперечує проти того, щоб вона була призначена опікуном над Неповнолітнім [PERSON], що вона характеризується позитивно, добре ставиться до хлопчика, займається його вихованням та утриманням, суд вважає можливим - призначити [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON],[INFO]. У відповідності до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей не має; позивач не працює, перебуває на обліку у Лозівському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію, у розмірі 1074,грн, тому не в змозі забезпечувати належне матеріальне становище дитини. Отже, відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу)відповідача,але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку,щомісячно і до досягнення дитиною віку повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку,що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд роз'яснює відповідачу [PERSON], що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved