Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 28 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що був зроблений відповідний актовий запис № 523. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами не розірвано. З серпня 2018 року подружжя проживає окремо. Діти проживають з позивачем за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Благовіщенка, вул. Леніна, 151. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені. Враховуючи той факт, що шлюбу на сьогодні фактично не існує, його збереження є неможливим, призначення строків на примирення недоцільним. Просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб. Крім того, просить стягнути аліменти на утримання дружини, враховуючи, що з нею проживає дитина до трьох років, мотивуючи тим, що на даний час вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює, має двох малолітніх дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні, молодшій доньці [PERSON] виповнилося лише один рік і десять місяців. Єдиним доходом позивача є соціальна допомога у розмірі 860,00 грн., які вона отримує від Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради Шевченківського району. Враховуючи той факт, що малолітня донька [PERSON] проживає з позивачем просить стягнути з відповідача на її утримання, як дружини з якою проживає дитина до трьох років аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00 грн. і до досягнення дитиною трирічного віку В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов про розірвання шлюбу задовольнити, в частині стягнення аліментів просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 800 грн. В судове засідання відповідач не зявився, надіслав суду відзив в якому просив справу розглядати без участі відповідача та його представника, позов просив задовольнити частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, згодний сплачувати аліменти на утримання дружини з якою проживає малолітня дитина в розмірі 800 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 149877 (а.с.7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на підтвердження свідчать наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження серії І-ЖС № 274839 від 23.01.2015 року та серії І-ЖС № 332719 від 10.03.2017 року (а.с.8,9). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо. Суд, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини виходить із положень ч. 2\~ст. 84 СК України, де дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від розірвання шлюбу та від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання\~аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, про що надала копію довідки про склад сім»ї. Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач разом з дітьми зареєстрована за адресою: [INFO] (Леніна), 151, що підтверджується копією довідки про склад сімї № 1299 від 06.11.2018 року (а.с.10). Відповідно до копії довідки Шевченківського РУСЗН м. Запоріжжя № 4534 від 07.12.2018 року (а.с. 11) позивач перебуває на обліку в Управлінні як одержувач допомоги при народженні дитини з січня 2018 року та отримує допомогу, розмір якої за період з січня 2018 року по грудень 2018 року склав 11180,00 грн. Як вбачається\~з відзиву\~відповідача та\~заяви позивача,\~сторони визначились\~з розміром\~аліментів,\~що будуть\~стягуватись з\~відповідача на утримання дружини в сумі 800 грн. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина до трьох років аліменти у розмірі 800\~грн.\~щомісячноі до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до\~статті 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судовго збору за дану вимогу при подані позову..

Outcome: approved