Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, [INFO]р. помер [PERSON], який до смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та після смерті якого відкрилася спадщина. Померлий за життя залишив на його ім'я заповіт, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та з метою подальшого оформлення спадкового майна, яке заповідане йому. За заповітом, який було посвідчено 03.03.2012р. приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу [PERSON] за №50 [PERSON] заповів позивачу земельну ділянку площею 5,8га для ведення селянського господарства, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 04.11.1992 року Баштанською районною радою народних депутатів Миколаївської області, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №480. Приватним нотаріусом [PERSON] позивачу було надано роз'яснення щодо неможливості видачі свідоцтва на право власності, оскільки державний акт містить виправлення, підчистки дописки та прізвище спадкодавця записано як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть як «[PERSON]». Позивач вважає що при написанні прізвища працівниками Баштанської райради народних депутатів було допущено помилку в написанні прізвища померлого спадкодавця, що на сьогодні є грубою помилкою та вбачається невідповідність правовстановлюючих документів його власникові. В подальшому 17.01.2014р. нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На сьогодні внести виправлення в даний документ не має можливості, дублікат не може бути виданий, оскільки є оригінал. Всі документи, які збереглися після смерті спадкодавця свідчать про те, що він мав прізвище «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просив суд вимоги задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] до суду не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши наявні у справі письмові докази (копію свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER]; витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі №34516586; №29791130; державного акту на землю, заповіту від 03.03.2012р., посвідчення серії [NUMBER]; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17..01.2014р., відповідь нотаріуса від 10.12.2013р. №762/01-16; свідоцтва про державну реєстрацію серії [NUMBER]; копію паспорта позивача), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 березня 2012 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого на випадок своєї смерті він заповідає належну йому земельну ділянку, площею 5,8га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю - [PERSON], [INFO]. Після звернення до приватного нотаріуса по питанню оформлення спадкових прав на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як Державний акт на землю містить виправлення та підчистки, прізвище померлого спадкодавця в свідоцтві про смерть записано як «[PERSON]», а в акті на землю як «[PERSON]». Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У суду немає підстав ставити під сумніви письмові докази надані заявником. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved