Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди, посилаючись на те, що 23.05.2014 року між ПОСП «Петрівське» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,2053 га, кадастровий F6323955700:01:000:0275, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, строком на 10 років. Весною 2016 року на вказаній земельній ділянці було посіяно соняшник. У вересні 2016 року підприємству стало відомо, що невідомі особи скосили соняшник з даної земельної ділянки. 13.09.2016 року ним, про факт покосу соняшника було повідомлено Лозівський ВП ГУНП в Харківській області і в цей же день повідомлення про вказаний факт було внесено до ЄРДР за F12016220380002535, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що соняшник скошений на площі 1862 квадратних метри (0,1862 га) особами, які обробляють земельну ділянку належну [PERSON], яка розташована поруч з земельною ділянкою площею 5,2053 га, кадастровий F6323955700:01:000:0275. В 2016 році земельну ділянку [PERSON] обробляли [PERSON] та [PERSON] Як зазначила [PERSON] у протоколі допиту, у вересні 2016 року вона мала намір скосити соняшник на земельній ділянці [PERSON] і щоб проїхати до неї вона дала вказівку комбайнеру їхати по межі земельної ділянки площею 5,2053 га, кадастровий F6323955700:01:000:0275, при цьому зазначила, що комбайн їхав з піднятою жаткою і намірів скошувати чужий соняшник в неї не було. Дане твердження [PERSON] не спростовуються і заявою [PERSON], яка пояснила, що комбайн проїхав по вказаній земельній ділянці близько кілометру і ним було зламано та стоптано соняшник, а за ним залишилась прогалина близько шести метрів (на ширину жатки), але вони були вимушені це зробити, тому що польова дорога зорана та засаджена соняшником. На думку позивача, саме дії [PERSON] призвели до того, що ПОСП «Петрівське» не зібрало урожай соняшника на площі 0,1862 га, з земельної ділянки кадастровий F6323955700:01:000:0275, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПОСП «Петрівське» суму у розмірі 4587,96 гривень, в рахунок відшкодування шкоди спричиненої неправомірними діями останньої. 11.03.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що вона дійсно дала вказівку комбайнеру їхати по межі земельної ділянки, але при цьому комбайн їхав з піднятою жаткою і намірів скошувати чужий соняшник в неї не було. До того ж, інший шлях дістатися до земельної ділянки, яку вона обробляла не існує, оскільки позивачем зорана та засаджена соняшником польова дорога. що розташована між паями. В звFязку з цим вважає, що ділянка, де проїхав комбайн, не належить позивача, як і соняшник, якій там зростав. Представник позивача F адвокат [PERSON] в судове засідання не зFявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності директора ПОСП «Петрівське» [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача F адвокат [PERSON] в судове засідання не зFявилися, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила винести рішення за наявними матеріалами у справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зFявилася про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання судової повістки, що міститься в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.05.2014 року між ПОСП «Петрівське» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,2053 га, кадастровий номер 6323955700:01:000:0275, розташованої на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, строк дії договору 10 років. Як вбачається з позову, весною 2016 року на вказаній земельній ділянці було посіяно соняшник, однак у вересні 2016 року позивачу стало відомо, що невідомі особи скосили соняшник з даної земельної ділянки. Даний факт зафіксований у протоколі огляду місця події від 13.09.2016 року, де зазначено, що на полі площею 85 га, засадженого соняшником, виявлена прогалина у рослинах шириною 4 м. довжиною 403 м, далі прогалина звертає ліворуч ще на 50 м та шириною вже 5 м. На вказаній прогалині від початку та на відстань 50 м знаходяться пошкоджені рослини соняшника, по всій довжині прогалини виявлена відсутність корзин з носінням, на землі знаходяться стеблі від рослин. 13.09.2016 року про факт покосу соняшника позивач повідомив Лозівський ВП ГУНП в Харківській області і в цей же день повідомлення про вказаний факт було внесено до ЄРДР за F12016220380002535, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що соняшник скошений на площі 1862 квадратних метри (0,1862 га) особами, які обробляють земельну ділянку належну [PERSON], яка розташована поруч з земельною ділянкою площею 5,2053 га, кадастровий F6323955700:01:000:0275. В 2016 році земельну ділянку [PERSON] обробляли [PERSON] та [PERSON] Під час проведення досудового розслідування допитана в якості свідка [PERSON] поясняла, що у вересні 2016 року вона мала намір скосити соняшник на земельній ділянці [PERSON] і щоб проїхати до неї дала вказівку комбайнеру їхати по межі земельної ділянки площею 5,2053 га, кадастровий F6323955700:01:000:0275, при цьому зазначила, що комбайн їхав з піднятою жаткою і намірів скошувати чужий соняшник в неї не було. Твердження [PERSON] також підтверджуються заявою [PERSON], яка пояснила, що комбайн проїхав по вказаній земельній ділянці близько кілометру і ним було зламано та стоптано соняшник, а за ним залишилась прогалина близько шести метрів (на ширину жатки), але це була вимушена міра, оскільки польова дорога між паями зорана ПОСП «Петрівське» та засаджена соняшником. В листах Управління агропромислового розвитку Лозівської РДА Харківської області F 513 від 04.09.2018 року та Лозівської філії «Універсальної біржі Україна» F 3 від 10.09.2018 року зазначено, що середня урожайність соняшнику по сільгосппідприємствах Лозівського району за 2016 рік складала 22,4 ц/га та згідно моніторингу цін щодо середньої вартості 1 (однієї) тони насіння соняшника по Харківській області F середня вартість 1 тонни насіння соняшника станом на вересень 2016 року складала 11000,00 гривень з ПДВ. Із довідки про розрахунок спричиненої шкоди ПОСП «Петрівське» вбачається, що спричинена шкода складає 4587,96 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи дане рішення суд враховує також засади ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку. Посилання відповідача, які викладені у відзиві на позов, суд не бере до уваги, оскільки жодного доказу на підтвердження того, що пошкоджені рослини соняшнику в місці проходу комбайну не належать ПОСП «Петрівське» відповідачем по справі не надано, а тому твердження позивача про втрату частини врожаю з вини відповідача нічим не спростовані. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому стягує з відповідача на користь позивача спричинену шкоду в сумі 4587,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved