Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 серпня 2013 року між ним та [PERSON], був укладений кредитний договір №2195/13. Згідно умов договору позивач надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 6290 гривень строком на 18 місяців, починаючи з 20 серпня 2013 року по 19 лютого 2015 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. [PERSON] повинна була повернути 6290 гривень, а також проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів із розрахунку 1,95 % на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Проте [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов'язання по кредитному договору, тому при несвоєчасному внесені платежів нарахування процентів розраховувалось відповідно до п. 4.4 кредитного договору. Станом на 01 травня 2014 року заборгованість складає 12701 гривня 08 копійок, з яких 6290 гривень 00 копійок залишок кредиту, 6411 гривень 08 копійок проценти за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій був укладений договір поруки №2195/13 від 20 серпня 2013 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] Відповідно до укладеного договору [PERSON] прийняла на себе обов'язок перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобов'язаннями [PERSON] визначених кредитним договором. Оскільки на сьогоднішній день заборгованість [PERSON] за укладеним кредитним договором складає 12 701 гривня 08 копійок, просять стягнути на їх користь солідарно з відповідачів зазначену заборгованість. Представник позивача, у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.33-34), відповідно до якої прохала розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] які про день та час розгляду справи повідомлені відповідно до п.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.29-32 ), в судове засідання не з'явились, надали суду заяву в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі ті не заперечували проти їх задоволення (а.с.35). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10, 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 20 серпня 2013 року між КС "Союз-Дніпро" як позикодавцем, та відповідачем [PERSON] був укладений договір №2195/13 про надання грошових коштів в кредит в сумі 6290 гривень на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,95% щомісяця на залишок заборгованості. Відповідач зобов'язався повністю повернути отриманий кредит в строк 19 лютого 2015 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й строки встановлені договором (а.с.4-5), сплачуючи щомісячний платіж в розмірі 1290 гривень. Крім того, сторони в п.4.4 договору передбачили, що при порушенні відповідачем строків сплату кредиту та процентів більше ніж 15 днів, позивач має право перерахувати відсоток за користування кредитом, який становить 0,5% від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості до повного її погашення. Виконання умов кредитного договору забезпечувалось порукою фізичної особи - відповідача [PERSON], відповідно до укладеного 20 серпня 2013 року договору поруки №2195/13 (а.с.6), відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором №2195/13 від 20 серпня 2013 року. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором: 12701 гривня 08 копійок, з яких 6290 гривень 00 копійок залишок кредиту, 6411 гривень 08 копійок проценти за користування кредитом. Зазначене вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.3). Згідно ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення солідарно заборгованості з [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ст.ст. 554, 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved