Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 06.08.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2016. За час перебування у шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Проте, з 2014 року та дотепер [PERSON] проживає з позивачем однією сім'єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. [INFO] у позивача та [PERSON] народилася донька [PERSON]. Однак, так як на момент реєстрації акту про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], хоча й фактично проживала з позивачем, але офіційно перебувала у шлюбі з [PERSON], батьком дитини зазначено відповідача, прізвище дитини у свідоцтві зазначено «[PERSON]», а по батькові - «[PERSON]», відповідно до положень ст. 133 СК України. Позивач зазначає, що він являється фізіологічним батьком [PERSON] та посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 13.09.2016 про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON], яке набуло чинності, встановлено, що останні разом не проживали з липня 2014 року, тобто вже більше двох років, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Окрім того, 25.07.2016 [PERSON] пройшов тест на батьківство, яким встановлено, що він є біологічним батьком [PERSON]. Також, разом з [PERSON] позивач спільно веде господарство, займається вихованням дитини, виконує всі батьківські обов'язки щодо доньки [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. За згодою з [PERSON] позивач вирішив, що прізвище [PERSON] повинно бути «[PERSON]». Оскільки за національними традиціями Сполучених Штатів Америки, громадянином яких являється батько дитини, при визначенні імені та прізвища дитини по батькові не використовується, [PERSON] просить в актовому записі про народження дитини не вказувати по батькові дитини. На підставі викладеного [PERSON] просив визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису № 375, складеного Ленінським районним у місті Харкові ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Харківській області 25.05.2016, про народження [PERSON], [INFO], звідки виключити відомості про батька [PERSON], [INFO], громадянина України, вказавши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина США, при цьому виключити по-батькові «[PERSON]», а прізвище дитини вказати «[PERSON]». Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він також підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив задовольнити їх. Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву від 09.03.2017 заяву, в якій він визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просить справу розглядати за його відсутності. Третьою особою [PERSON] подано до суду нотаріально завірену заяву від 18.02.2017, зареєстровану в реєстрі за № 1418, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності. Представником третьої особи Ленінського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], про що 25.05.2016 складено відповідний актовий запис за № 375 у Ленінському районному у місті Харкові відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З 08.06.2013 по 13.09.2016, тобто на час народження дитини, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2016, яке набрало законної сили 16.09.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2016, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи. Згідно з ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Виходячи з положень ч. 1 ст. 121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. З висновку експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 431 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків крові [PERSON], дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], народженого громадянкою [PERSON]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99 % (а.с. 43-46). З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved