Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що з вини відповідача 05.04.2017 р. в м. Києві по бул. В. Гавела, 45, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. « [NUMBER] », під його керуванням [PERSON] , та автомобіля «Nissan Kubistar», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] . Оскільки власнику пошкодженого автомобілю «Mitsubishi Lancer» д.н.з. « [NUMBER] », було завдано матеріальних збитків, позивачем відповідно до договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1485247 від 03.07.2017 р., було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 33455,19 грн., а відтак у позивача виникло право на відшкодування завданих збитків в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверт з судовою повісткою про виклик повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 03 квітня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1485247. 05.04.2017 року [PERSON] в м. Києві по бул. В. Гавела, 45, керуючи автомобілем марки «Nissan Kubistar», д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку, що підтверджується довідкою №3017096608251417 про дорожньо-транспортну пригоду від 05.04.19 р. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.05.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. 26.06.2017 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату йому майнової шкоди, завданої в результаті пошкодження при ДТП транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н.з. « [NUMBER] », що мала місце 05.04.2017 року. На підставі страхового акту №ОЦ/029/010/17/0040 від 07.07.2017 р. та страхового акту №ОЦ/029/010/17/0045 від 16.08.2017 р. позивачем [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 33455 грн. 19 коп., що підтверджується платіжним дорученням №228 від 11.07.2017 р. та платіжним дорученням №267 від 18.08.2017 р. Позивачем 21.09.2017 року на адресу відповідача направлялась вимога про відшкодування в порядку регресу витрат у розмірі 3455,19 грн. Відомості того, що відповідачем здійснено відшкодування завданих в результаті ДТП збитків, у матеріалах справи відсутні. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. "г" ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 ст. 32 цього Закону. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] повідомляв ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про ДТП, яка мала місце 05.04.2017 року, а тому позивач має право регресної вимоги. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на означене, а також те, що відповідачем не спростовано доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, щодо відшкодування завданої шкоди в результаті ДТП, що мала місце 05.04.2017 року, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму збитків в порядку регресу у розмірі 33455,19 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи наведене та

Outcome: approved