Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 грудня 2017 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 5328. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів кохання та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] (громадянин Республіки Ірак ) та [PERSON] (громадянка Киргизької Республіки) перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2017 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 5328 від 19 грудня 2017 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 19 грудня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право", правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке немає спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що та позивач - громадянка Киргизької Республіки та відповідач - громадянин Республіки Ірак не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, при цьому виходить з того, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб на території України, після реєстрації шлюбу та на час звернення до суду з позовом про його розірвання продовжують проживати на її території. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved