Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на гараж [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] .В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Проте в отриманні свідоцтва на про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, в зв`язку в відсутністю правовстановлюючого документу. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла до суду заяву в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить віднести за рахунок позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату і час слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви в яких просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. (а.с. 28,34). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи зі змісту ч. 1, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом досліджено: копія паспорта позивачки, з якої вбачається, що вона була одружена із [PERSON] (а.с. 7); копію свідоцтва про смерть, з якого вбачається що [PERSON] , помер [INFO] (а.с.9), копію рішення № 40 виконкому Власівської селищної Ради народних депутатів від 14.05.1987 року, відповідно до якого [PERSON] надано право індивідуальної забудови на земельній ділянці під гараж по [ADDRESS] ( а.с. 10).; копія технічного паспорту на гараж ( а.с. 13-14); звіт про оцінку гаража ( а.с. 16); архівна довідка ( а.с. 15). Відповідно до довідки від 01.02.2021 року гараж [ADDRESS] на чоловіка позивачки [PERSON] ( а.с. 11). 05.01.2021 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за вихідним №21/02-31 мотивуючи тим, що позивач не надав правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, що посвідчують право власності на гараж. (а.с.12). З досліджених вище доказів вбачається, що за життя [PERSON] належним чином не зареєстрував право власності на автомобільний гараж, що в свою чергу позбавляє його спадкоємця можливості оформити спадщину в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Вказане підтверджується позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 523/3522/16-ц. З огляду на викладене та враховуючи, що належні відповідачі визнають, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , до складу спадкового майна якого належить спірний гараж № 11 (ряд № 5) у гаражному кооперативі "Навігатор" у смт. Власівка, Кіровоградської області, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. При цьому, ухвалюючи рішення у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Однак, враховуючи характер спірних правовідносин та те, що представник позивача у поданій заяві просила віднести судові витрати за рахунок позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved