Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 25 жовтня 2003 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 травня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 12 вересня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. В період з 25 жовтня 2003 року по 06 травня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с.5, 6). Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов'язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на положення ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 20 квітня 2018 року строк, а також доказів, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Зі змісту відзиву на позов вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки має на утримані двох малолітніх дітей та не має регулярного доходу. На підтвердження відповідачем надано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] (а.с.27), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.28), відомості Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених на утриманих податків від 17 травня 2018 року (а.с.29), довідку Комунального підприємства «Ладижинська міська неприбуткова лікарня» Ладижинської міської ради № 117 від 16 травня 2018 року про перебування [PERSON] на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога з 16 травня 2018 року з діагнозом «Консолідовані переломи (2005 року) обох п'яткових кісток (а.с.30). Суд приймає до уваги те, що відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей, є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, а саме наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 грудня - 1860 грн., суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити повністю: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], паспорт серії [NUMBER] зареєстрованого за адресою: 24320, [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], паспорт серії [NUMBER] проживаючої за адресою: 02218, [ADDRESS], на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved