Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що на підставі договору свідоцтва на право власності від 09 грудня 2002 року є власником квартири [ADDRESS] ( нова назва вул.Валентинівська ). За даною адресою зареєстровані ще його дочка - [PERSON] ([INFO]), онука - [PERSON] ([INFO]) і онук - [PERSON] ([INFO]). За вказаною адресою не мешкають , постійно проживають у Канаді. На теперішній час відповідачі понад 6-ти місяців за місцем реєстрації не проживають, житлом не цікавяться, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати їх такими , що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Представник позивача та позивач до суду не з»яилися, просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомили. Суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст.\~ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлене наступне. З 13 жовтня 1978 року позивач був прописаний і постійно проживав за адресою: [INFO] (нова назва вул. Валентинівська), 20 «а», кв.129. 20 грудня 2002 року на підставі Рішення Виконавчого комітету Московського районної ради м. Харкова № 357/5 від 19.11.2002 року отримав свідоцтво на право власності від 9 грудня 2002 року (реєстраційний номер 66955) на квартиру, яка розташована за адресою місто Харків, вул. Блюхера (нова назва вул. Валентинівська), 20 «а», кв.129, загальною площею 65,2 м.кв. Згідно довідки ОЖК Брест № 76 від 8 квітня 2016 року про місце проживання та склад сім'ї з позивачем проживають і зареєстровані: дочка - [PERSON] ([INFO]), онука - [PERSON] ([INFO]) і онук - [PERSON] ([INFO]). У відповідності до заяв , складених відповідачами та завірених нотаріусом у Канаді ( а.с. 6-12 ) постійно проживають у Канаді та не заперечують проти зняття їх з реєстраційного обліку в Україні . Відповідачі не проживають за вказаною адресою, а постійно проживають в Канаді місті Калгері (з 8 вересня 2001 року), за адресою: № 4201,315 Саусемптон Драйв, ЮЗ, Калгарі, Альберта, Канада, T2W 2Т6 (№ 4201,315 Southampton Dr.SW Canada), про що свідчать офіційні заяви відповідачів. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~ \~ У п. 11\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~розяснено, що відповідно до\~ст. 107 ЖК України \~наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк, тощо). Згідно п. 53 "Правових позицій, висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році" Ухвали Судової колегії в цивільних справах ВСУ від 01.12.1997 р., норми глави 2 розділу III Житлового кодексу Української РСР, (до якої входить ст. 107 ЖКУ РСР), про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли у главі 6 ЖКУ РСР є посилання на них, або коли схожі житлові відносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Глава 6 розділу III ЖКУ РСР не містить норми, які б регулювали правовідносини між власником квартири і колишніми членами сім'ї при добровільному вибутті їх з квартири на інше місце постійного проживання, тому, у даному випадку, я вважаю правомірним застосування, при таких спірних відносинах, ч.2 ст.107 ЖКУ РСР за аналогією закону, якою врегульовані схожі відносини. Частиною 2 ст.107 ЖКУ РСР передбачено, що у разі вибуття наймача або членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту (в даному випадку відповідачі постійно проживають в Канаді) або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття, то б то з 8 вересня 2001 року (в даному випадку - право користування житловим приміщенням вважається втраченим з 9 вересня 2002 року). У разі прийняття рішення, про визнання відповідача такими, що втратили право користування жилим приміщенням, вони повинні бути зняті з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою, що належить мені на праві власності. Приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Реєстрація відповідача у належній позивачу на праві власності квартирі створює позивачу перешкоду у здійсненні ним права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із Законом України № 888-V111 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг « , який набрав чинності 04.04.2016 року органи виконавчої влади та місцевого самоврядування наділяються додатковими повноваженнями , а саме реєстрація місця проживання , зняття з реєстрації.

Outcome: approved