Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення батьківства. В обґрунтування заяви зазначено, що з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2008 року по 2014 року. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною заявою та просить суд встановити факт батьківства відносно доньки [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини, записавши батьком померлого [PERSON] . Ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 серпня 2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просили їх задовольнити. Відповідач у справі [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги [PERSON] , пояснила, що вона є матір`ю померлого [PERSON] . Вказала, що її син [PERSON] проживав спільно з [PERSON] , вів з нею спільне господарство,мав спільний бюджет. Протягом спільного проживання у них народилася донька [PERSON] . Приблизно у 2014 році [PERSON] та [PERSON] розійшлися та мешкали окремо, але з донькою [PERSON] спілкувався, займався її вихованням. [PERSON] вважає [PERSON] своєю онукою, а тому позовну заяву [PERSON] визнає у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив суд, що він є сусідом та лікарем-гінекологом [PERSON] . Вказав, що на протязі всієї вагітності [PERSON] та її цивільний чоловік [PERSON] мешкали разом, вели спільне господарство, після народження доньки [PERSON] піклувався про неї, приймав участь у її вихованні, надавав кошти для дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, він є двоюрідним братом померлого [PERSON] . Вказав, що брат визнавав дитину [PERSON] своєю донькою, піклувався про неї, підтримував її матеріально. Представник третьої особи - Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень або клопотань надано не було. Представник служби у справах дітей Бойко М.С. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з 2008 по2014 роки [PERSON] мешкала однією сім"єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , вели спільний побут та домашнє господарство. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесені, відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. [PERSON] , [INFO] - помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть. На даний час малолітня [PERSON] мешкає з своєю матір"ю [PERSON] . Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Факт батьківства померлого [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також, на переконання суду, встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , суд вважає, що заява в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про встановлення батьківства, суд вважає, що задоволенню також підлягають і вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved