Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, припинення права власності територіальної громади на земельну ділянку та визнання власності на земельну ділянку в порядку спадкування, просив суд : 1. Встановити факт постійного проживання, на час відкриття спадщини, зі спадкодавцем, [PERSON] , яка померла [INFO] . 2. Припинити право власності територіальної громади Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на відумерлу спадщину - земельну ділянку площею 4,37 га, кадастровий номер 5324083900:00:034:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на збірному кадастровому плані за № 413, яка розташована на [ADDRESS] 3. Передати в натурі [PERSON] , земельну ділянку площею 4,37 га, кадастровий номер 5324083900:00:034:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на збірному кадастровому плані за № 413, яка розташована на [ADDRESS] 4. Визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 4,37 га, кадастровий номер 5324083900:00:034:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на збірному кадастровому плані за № 413, яка розташована на території Терешківської (колишньої Микільської) сільської ради Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішення справи поклались на розсуд суду, проти позовних вимог не заперечили, але в матеріалах справи міститься відзив на позов у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У разі смерті власника майна державна реєстрація проведена бути не може, так як припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві зареєстрованих у встановленому законом порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК ). Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка ( пай ) площею 4,37 га. , кадастровий номер 5324083900:00:034:0026, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Терешківської ( колишньої Микільської ) сільської ради Полтавського району та області. Також встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті. Згідно довідки, виданої Полтавською районною державною нотаріальною конторою від 23.07..2019 р. № 01-16/941, встановлено, що відповідно до даних алфавітних книг та Спадкового реєстру спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] , не відкривалася ( а.с. 85). Відповідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05.03.2019р., справа № 545/195/19, - заяву виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району та області про визнання спадщини померлої [PERSON] відумерлою задоволено, а саме: - визнано відумерлою спадщину, а саме: земельну ділянку ( пай ) , кадастровий номер 5324083900:00:034:0026, площею 4,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [ADDRESS] що належала померлій [INFO] [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] ; - передано земельну ділянку ( пай ), кадастровий номер 5324083900:00:034:0026, площею 4,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,на збірному кадастровому плані за № 413, яка розташована на території [ADDRESS] як відумерлу спадщину, до комунальної власності виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Відповідно до ч.2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. Згідно п. 23 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи викладене позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, [PERSON] , на час відкриття спадщини та визнання порушено права на спадкування. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] приходиться рідним братом - померлій, [INFO]. спадкодавеці, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про смерть та витягом з реєстру (а.с.29, 30, 31, 32). Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] (а.с. 117), судом встановлено, що [PERSON] працюючи в СФГ «Галина» у березні 2019 року дізналась про те, що у померлої [PERSON] є рідний брат [PERSON] , який проживає в с. Ялосовецьке після чого його розшукала та розповіла йому про те, що у його сестри залишилась земельна ділянка на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про яку він нічого раніше нічого не знав. Суд вважає, що позивач, [PERSON] лише у березні 2019 року дізнався про наявність спадкового майна після померлої сестри у виді земельної ділянки, тому суд вважає твердження відповідача про пропуск строків звернення позивача із даним позовом до суду як таке, що не знайшло свого підтвердження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із пояснень свідка, [PERSON] , встановлено факт того, що [PERSON] , у 2013 році забрав проживати до себе свою сестру, [PERSON] до свого будинку в [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що остання часто хворіла та потребувала постійного стороннього догляду. Також вказала, що [PERSON] до дня смерті проживала у будинку свого брат, [PERSON] . Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких підстав можливо зробити висновок про те, що позивач, [PERSON] як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину після померлої, [INFO] , сестри [PERSON] . Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд оцінивши у повному об`ємі усі належні докази по справі, приходить до висновку, що позивач проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини чим фактично прийняв спадщину після померлої сестри, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved