Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 232/МК/65/2007-980 від 26.12.2007 року на загальну суму 171543,77 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного сплати кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафу, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо Публічного акціонерного товариства «Надра» розпочато процедуру ліквідації. На підставі рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 року призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. У відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 232/МК/65/2007-980, за умовами якого, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 55000,00 грн., строком по 25.12.2010 року зі сплатою 20,00% річних. (а.с. 4) Відповідно до п.п. 9.1, 9.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Згідно п. 9.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, позивачем надані розрахунки по заборгованості за договором, станом на 27.05.2015 року, за якими сума заборгованості з боку відповідача становить 171543,77 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 50752,45 грн., - заборгованість за відсотки - 73538,34 грн., - пеня - 41114,56 грн., - штраф - 6138,42 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача суми простроченої заборгованості по кредиту в загальному розмірі - 171543,77 грн. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, суд на підставі ст.88 Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» присуджує з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі розміру задоволених позовних вимог, що становить 1715,43 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved