Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду у справі №2п-4466/06 від 28.08.2006 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.08.2006 року і до повноліття дитини. Призначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що у відповідача на той час перебував на утриманні другий неповнолітній син [PERSON], який вже досяг повноліття і 30.06.2017 року припинено стягнення аліментів на його утримання. Зазначає, що з часу призначення аліментів суттєво змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни і на визначений судом розмір аліментів важко забезпечити дитину, тому просить рішенням суду змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача 1/4 частки всіх видів\~доходів, але не менше 50%\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття. 04.02.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 09.02.2019 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов або будь-яких клопотань повязаних з розглядом справи не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду у справі №2п-4466/06 від 28.08.2006 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.08.2006 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач доказів щодо неможливості сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у зазначеному у позовній заяві розмірі не подав. Враховуючи вищенаведене позов підлягає задоволенню. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Outcome: approved