Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що відповідач по справі [PERSON] являється батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Так, шлюб між сторонами було розірвано, вони проживають окремо, при цьому відповідач ніяким чином не цікавиться життям дочки, не надає жодних коштів на її утримання, не дбає про духовний світ та інтелектуальний розвиток дитини, тобто ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Прокурор Калинівського району Шиманська В.В., яка вступила до розгляду справи згідно письмової заяви, що відповідає вимогам ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», в судове засідання не з'явилась, але, відповідно до письмової заяви, датованої 09.07.2014 року, просить розглянути справу по суті за її відсутності. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але, згідно заяви від 09.07.2014 року, вказує, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, розгляд по справі проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але, згідно письмової заяви від 09.07.2014 р., вказав, що визнає позовні вимоги, заявлені позивачкою та просить заслухати справу за його відсутності. Представник третьої особи на боці позивачки, що не заявляє самостійних вимог - служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Омельчук В.І. в судове засідання не з'явилась, але, згідно письмової заяви, датованої 09.07.2014 року, просить задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачкою та розглянути справу без її участі. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали по справі в їх сукупності, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] (згідно свідоцтва про народження останньої (а.с. 8) записано [PERSON] та [PERSON]. Шлюбні відносини сторін розірвано. Батько дитини [PERSON] зневажливим чином ставиться до своїх батьківських обов'язків по відношенню до дочки, так, не займається її вихованням, не цікавиться інтересами та потребами дитини. В судовому порядку з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] згідно постанови Калинівського районного суду в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, при тому він допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка за період з 01.10.20111 по 01.05.2014 року склала 22353,85 грн. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю. Так, згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 29.01.2014 року, складеного комісією із виконавчого комітету Люлинецької сільської ради Калинівського району, дитина [PERSON] проживає у неповній сім'ї в гідних побутових умовах. За місцем проживання позивачка характеризується з позитивної сторони, працює оператором машинного доїння ПОСП «Нападівське» с. Нападівка Калинівського району. Відповідно до витягу з рішення №3 від 24.04.2014 р. комісії з питань захисту прав дитини Калинівської РДА Вінницької області, визнано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Окрім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. При винесені рішення суд керується п.2 ч.1 ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. При винесені рішення суд керується ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідно до якої один з батьків може бути позбавлений батьківських прав на дитину, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні й адміністративні заходи. На підставі ч.1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] законними та доведеними. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, зокрема, відноситься витрата по сплаті судового збору. Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. (згідно квитанції №139 від 20.06.2014 року), яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved