Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті сестри - [PERSON], померлої [INFO] року. Строк для прийняття спадщини пропустив в зв'язку із тим, що лише нещодавно дізнався, що інші спадкоємці, які вже померли, не прийняли спадщину. Після з'ясування зазначеної обставини звернувся до Світловодської міської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про спадщину. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлої [PERSON], оскільки позивач не подав вчасно заяву про прийняття спадщини та не проживав разом із спадкодавцем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача-Світловодська міська рада, в судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи вбув повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 1272 чинного ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ( ч.1, ст. 1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч.2, ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, тому часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, а саме [INFO] рік, про що в книзі реєстрації актів про смерть 24.11.2010 року зроблено відповідний запис № 623 ( а.с.7). Тобто, позивач повинен був подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у строк до 24.05.2011 року, що ним не було зроблено. Встановлено, що після смерті [PERSON], [INFO] року померла її дочка [PERSON] (а. с. 8), а 24.11.2014 року помер чоловік [PERSON] - [PERSON] (а. с. 9), а 20.01.2015 року померла [PERSON] (а. с. 13), яка приходилась позивачу та спадкодавці [PERSON] матір'ю. Згідно довідки наданої державним нотаріусом (а. с. 49-50) спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] не відкривалась. З копії свідоцтва про народження (а. с. 54) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], а відтак не є спадкоємцем [PERSON]. За життя спадкоємці першої черги за законом не прийняли спадщину після померлої [PERSON] В позовній заяві позивач послався на те, що не звернувся вчасно до нотаріальної контори у зв'язку з тим, що йому не було відомо, що спадкоємці першої черги не прийняли спадщину. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у правах про спадкування", зазначено, що суди вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача є законною, він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини із поважних причин, за об'єктивних обставин, які ним зазначались, він не мав змоги реалізувати своє право на подачу заяви про прийняття спадщини, тому його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд покладає на позивача, які ним сплачені при поданні позовної заяви. На підставі викладеного та ст.ст.1261, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved