Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.03.2018 року, у сумі 42515,81 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог АТ «Універсал Банк" зазначив, що відповідач 28.03.2018 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.03.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі вказаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 28.03.2018 року, [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , з кредитним лімітом 13000 гривень. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, тому зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість в розмірі 42515,81 грн. 09 вересня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 09 лютого 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просила задовольнити позовні вимоги частково в сумі 15988,43 грн. та розстрочити виконання судового рішення, щляхом оплати по 500 грн. щомісячно, до 15.09.2023 року до досягнення [PERSON] трирічного віку. На обґрунтування відзиву зазначила, що 28.03.2018 року у відділенні Банку нею було підписано лише Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. З самим Договором про надання банківських послуг її не ознайомили. В цей же день, нею отримано банківську карту з лімітом в 10000 грн., проте жодних оригіналів та копій документів не було видано. В подальшому ліміт було збільшено до 13000 грн. За період з 28.03.2018 року по 09.09.2019 року нею було використано кошти в сумі 93 794,43 грн., у тому числі кошти в сумі 39 593,94 грн. переведено в розстрочку; за період з 28.03.2019 року по 02.12.2019 року нею на рахунок позичальника було сплачено кошти в сумі 77 806,00 грн. 05.12.2018 року Банком було підключено її до послуги «Страхування на випадок втрати роботи» і за період з 05.12.2018 року по 05.06.2020 року з неї вираховували кошти за страховий платіж в сумі 2678,77 грн., хоча в грудні 2019 року вона повідомила банк про настання страхового випадку, а саме втрату роботи. На сьогодні в неї склалися обставини, що вона не в змозі оплатити суму боргу одним платежем, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] , [INFO] , має статус одинокої матері, проживає з батьками, крім того, її мама - [PERSON] , є онкохворою і вже протягом двох років проходить лікування. 02 березня 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, на обґрунтування якої зазначив, що підписана Відповідачем Анкета-заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Щодо збільшення кредитного ліміту Банк також надає Довідку як підтвердження зміни кредитного ліміту на картці. Згідно п. 1.3. Розділу 2 Умов і правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт. Щодо послуги «Страхування на випадок втрати роботи», згідно п.7.1. електронного полісу № MONOIK-OOOOOQ1114 комплексного страхування власника карткового рахунку від 22.11.2018 року, одним із страхових випадків за цим Договором визнається Ризик Д . Понесення Страхувальником непередбачених фінансових витрат внаслідок звільнення Страхувальника з роботи не з його ініціативи. Згідно п. 7.8. Під «звільненням Страхувальника з роботи не з його ініціативи (Ризик Д даного Договору) розуміється розірвання Трудового договору Страхувальника за ініціативою роботодавця (власника або уповноваженого ним органу) лише у випадках: зміна в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (п.1. ст. 40 Кодексу законів про працю України). Сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутност, просила винести рішення з врахуванням відзиву на позов. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, 28.03.2018 року відповідач звернулась до позивача, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 28.03.2018 року (а.с. 13). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачю відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , з кредитним лімітом 13000 гривень. Відповідач не виконувала свої зобов`язання за вказаним договором, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком (а.с. 93-105), заборгованість відповідачки по кредиту, становить 42515,81 грн, який під час розгляду справи не оспорювався. З наданих позивачем відомостей про рух коштів по картці відповідача вбачається, що вона у 2018 - 2020 роках регулярно користувалась кредитними коштами та періодично вносила кошти в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved