Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що громадянка [PERSON] , 1983 року народження, яка фактично проживає за адресою [ADDRESS] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до даних свідоцтва про народження. На даний час малолітня [PERSON] проживає з нею, позивачем [PERSON] , яка займається її утриманням та вихованням. Батьком малолітньої [PERSON] є співмешканець відповідача [PERSON] , який є її племінником. Їх стосунки не зареєстровані, як шлюбні. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. З 2012 року матір ухилялася від виконання батьківських обов`язків, та жила окремо від дитини, яка в свою чергу проживала з бабусею ( [PERSON] ) та дідусем ( [PERSON] ) батьками біологічного батька за адресою: [ADDRESS] . Так продовжувалося 7 років та через значне погіршення стану здоров`я бабусі [PERSON] (онкологія) Тальнівською районною службою в справах дітей було надано попередження про те, що дитину в такому випадку буде передано до дитячого будинку. Слід зазначити, що матір зовсім не брала участі у вихованні та забезпеченні дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом тощо, та взагалі не спілкувалися з нею на протязі всього життя дитини. В свою чергу всі ці обов`язки виконували бабуся та дідусь, що підтверджено Довідкою від Корсунської сільської ради №327 від 12.11.2019р., а також довідками від сусідів, що нотаріально затверджені. Також слід зазначити, що вона спілкувалась з дитиною з народження, мала з нею гарні відносини, та регулярно допомагала шляхом купівлі одягу для дитини та оплатою інших потреб. На період перебування [PERSON] , [INFO] , у її родини, матір не цікавилась здоров`ям, навчанням, потребами дитини, зловживає алкоголем та веде аморальний спосіб життя. Матір дитини, [PERSON] , 1983 р.н. змінювати свій спосіб життя не хоче, про це свідчить її нотаріально завірена заява, про те що вона не заперечує, щодо позбавлення її батьківських прав, не заперечує проти оформлення опіки над дитиною. Хочу зазначити, що відповідачка від 30 травня 2014 року заочним рішення Ульянівського районного суду Кіровоградської області позбавлена батьківських прав, ще на 2 дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно попередження служби у справах дітей, так як вона є рідною сестрою [PERSON] і, відповідно, двоюрідною бабусею [PERSON] - вона і її родина вирішили взяти на себе батьківські обов`язки по відношенню до цієї дитини. Просить суд позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] батьківських прав, щодо малолітньої [PERSON] . Стягнути з громадянки [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Запоріжжя, непрацюючої, аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок [PERSON] , [INFO] , у відділенні ПриватБанку до повноліття, починаючи з моменту надходженні позовної заяви до суду. Стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Ухвалою від 29 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.08.2020 року по справі підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надавала. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`вився, але до його початку надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] , [INFO] та дитиною: [PERSON] , [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.06.2011 року, в яких зазначено відповідача як матір дитини. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 СК України. В матеріалах справи є заява відповідача, [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прийдак Ю.М. від 23.10.2019 року реєстровий номер 2254, з якої вбачається, що вона усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, повідомляє, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] . Не заперечує проти встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] . (.а.6) З Акту обстеження умов проживання, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] - чоловік позивача, [PERSON] - позивач, [PERSON] , 2007 р.н. - донька позивача, [PERSON] - двоюрідна онука позивача. У дитини з позивачем склалися добрі відносини, у дитини власна кімната, є місце для навчання, іграшки, одяг. (а.с 5). В матеріалах справи є характеристика учениці 3 класу Корсунської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тальнівської районної ради Черкаської області [PERSON] від 11.11.2019 року, з якої вбачається, що [PERSON] , була зарахована до 1 класу Корсунської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тальнівської районної ради Черкаської області 1 вересня 2017 року. За час навчання в Корсунській ЗОШ, [PERSON] проявила себе як здібна учениця. Читати навчилася швидко, легко обчислювала приклади і задачі, активно брала участь у шкільному житті. Мати, [PERSON] , жодного разу на батьківські збори не з`явились, участь у вихованні дитини не брали. (а.с.10). В матеріалах справи є характеристика учениці 3-Б класу КЗ «Сурсько-Литовська ЗШ І-ІІІ ступенів» [PERSON] 2011 року народження, з якої вбачається, що [PERSON] навчається в школі з 21 жовтня 2019 року. За цей час виявила середній рівень знань. Програмний матеріал засвоює повільно. Швидкість сприйняття учбового матеріалу середня. Мовлення чітке, але не досить виразне. Добро розвинена пам`ять, увага, уява. На уроках не порушує норм та правил поведінки. [PERSON] спокійна, урівноважена, вихована. В класі має друзів. Однокласники ставляться до [PERSON] дружелюбно. [PERSON] виховує її двоюрідна бабуся [PERSON] , яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створено всі необхідні житло-побутові умови для нормального розвитку дитини . Вона забезпечує [PERSON] усі необхідним для дитини: шкільним приладдям, одягом, взуття. Оплачує її харчування в шкільній їдальні. Постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. (а.с.12). З довідки виданої від 23.12.2019 року №2288, виданої виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована і проживає в [ADDRESS] та має склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] ; дитина над якою встановлюється опіка - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає постійно з [PERSON] . (а.с.13 а). З довідки Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області від 12.11.2019 року №327 вбачається, що [PERSON] у малолітньому віці (дитині не було трьох років) залишила доньку [PERSON] [INFO] на утримання [PERSON] та [PERSON] , батьків її співмешканця. Жодного разу до дитини не з`являлася, участь у вихованні та утриманні дитини не брала. Дитина [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13 б). З копії заочного рішення Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2014 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.21-22). В матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 04.08.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки матір дитини ухиляються від виконання своїх обов`язків, не цікавляться, не піклується про фізичний та духовний їх розвиток. (а.с.37-39). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. А відповідно до розпоряджень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків (пункт 18 Постанови). Виходячи з конкретних обставин справи втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітньої дитини - дитини [PERSON] , [INFO] , що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач зовсім не займається вихованням, освітою дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, необхідними умовами проживання, що негативно впливає на її фізичний розвиток, здоров`я, вона фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків вже на протязі багатьох років, тим паче нотаріально засвідчила своє бажання позбавити її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання, піклування дитини відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей (ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх її заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 19.05.2020 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 420,40 грн. за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), всього 1261,20 грн. та стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved