Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON].а про стягнення суми заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV зі змінами та доповненнями та Правил падання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 зі змінами та доповненнями між ВАТ „Черкасигаз" та споживачем [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 22710130 від 06.07.2010 року згідно з умов якого, споживачеві квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] товариством безперебійно надавалася послуга з постачання природного газу для використання його в побуті. Нарахування за природний газ відбувається з розрахунку кількості зареєстрованих осіб та встановлених норм споживання, а саме на дві зареєстровані особи. Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» 25.09.2013 року проведена державна реєстрація змін до установчих документів ВАТ «Черкасигаз» про зміну назви: відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (скорочено ВАТ «Черкасигаз») на нову Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (скорочено ПАТ «Черкасигаз). ПАТ «Черкасигаз» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Черкасигаз». Умовами договору, а саме пп.3 п.28, чітко встановлений обов'язок відповідача своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги відповідно до умов договору. Всупереч вищевказаних умов, в порушення правил надання населенню послуг з газопостачання, згідно з даними бухгалтерії товариства [PERSON] має борг у сумі 1062,63 грн., до цього часу не сплатив, крім того письмове повідомлення щодо намірів розірвання договору від останнього не надходило. 30.10.2013 року на адресу відповідача, позивачем були направлені письмове звернення та претензія для досудового врегулювання ситуації, що склалася, з пропозицією сплати даної суми боргу у добровільному порядку, але будь-якого реагування зі сторони відповідача не відбулося. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1062,63 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Поліщук К.С. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві, та подані суду докази. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV зі змінами та доповненнями та Правил падання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 зі змінами та доповненнями між ВАТ „Черкасигаз" та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 22710130 від 06.07.2010 року згідно з умов якого, споживачеві квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] товариством безперебійно надавалася послуга з постачання природного газу для використання його в побуті. Нарахування за природний газ відбувається з розрахунку кількості зареєстрованих осіб та встановлених норм споживання, а саме на дві зареєстровані особи. 25.09.2013 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» проведена державна реєстрація змін до установчих документів ВАТ «Черкасигаз» про зміну назви: відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (скорочено ВАТ «Черкасигаз») на нову Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (скорочено ПАТ «Черкасигаз). ПАТ «Черкасигаз» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Черкасигаз». З пп.3 п.28 типового договору про надання населенню послуг з газопостачання № 22710130 від 06.07.2010 року вбачається обов'язок відповідача своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги відповідно до умов договору. Всупереч вищевказаним умовам, в порушення правил надання населенню послуг з газопостачання, згідно з даними бухгалтерії товариства [PERSON] має борг у сумі 1062,63 грн., який до цього часу не сплатив, письмове повідомлення щодо намірів розірвання договору від останнього не надходило. Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права виконати свої обов'язки відповідно до договору. Таким чином, у разі, якщо договір не припинив дію згідно умов Договору або у встановленому законодавством порядку, а зобов'язання прийняті замовником (учасником) не виконані, виконання зобов'язань сторонами договору мас здійснюватись з дотриманням норм Цивільного кодексу України. 30.10.2013 року на адресу відповідача позивачем були направлені письмове звернення та претензія для досудового врегулювання ситуації, що склалася, з пропозицією сплати даної суми боргу у добровільному порядку, але будь-якого реагування зі сторони відповідача не відбулося. Крім того, з акту № 1989-Б від 05.11.2014 року вбачається, що при виході контролера ПАТ «Черкасигаз» за адресою проживання відповідача [PERSON] ([ADDRESS]), останній допуску до квартири не надав, на попередження не реагував. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач, згідно ст.1 цього Закону - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами. Відповідно до ст.526 цього ж Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки в судовому засіданні об»єктивно встановлено, що відповідачем було порушено зобов»язання взяті по договору та вимогам Правил та не сплачено кошти, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Також, до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально копіями платіжного доручення.

Outcome: approved