Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Як спадкоємець за законом першої черги, який постійно проживав з померлою, він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто вчасно прийняв спадщину. В період з 1954 року по 1990 рік його мати працювала в колгоспі, а потім в КСП ім. Ілліча (с. Козаче Путивльського району Сумської області), була ветераном праці, вийшла на пенсію, як колгоспний пенсіонер, була нагороджена медаллю «Ветеран праці» та почесною грамотою за самовіддану працю та високі виробничі показники. Вважає, що на момент отримання державного акту на колективну власність на землю КСП ім. Ілліча, [PERSON] зберігала членство у вказаному підприємстві, як колгоспний пенсіонер, її безпідставно не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), а у зв'язку з відсутністю документів підтверджуючих майнове право матері на земельну частку (пай) у КСП ім. Ілліча, він не може у позасудовому порядку оформити це право, у зв'язку з цим, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Козаченська сільська рада Путивльського району Сумської області, як відповідач по справі, позов визнала повністю та просила справу слухати без участі їх представника (а.с.27). Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, як відповідач по справі, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій у прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду, а також просила розглядати справу без участі її представника (а.с.45,57). Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Путивльського району Сумської області, актовий запис № 47 (а.с.5). Позивач є сином померлої [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого Козаченською сільською радю Путивльського району Сумської області 21.12.1954 року, актовий запис № 64(а.с. 6). Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 549 ЦК Української РСР передбачено, що Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із Витягів зі Спадкового реєстру № 46868366 від 23.02.2017 та № 46868362 від 23.02.2017, виданих приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіт від імені [PERSON] не складався (а.с.7-8). Приватний нотаріус Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка відкрилася після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно, що підтверджується довідкою вказаного нотаріуса від 23.02.2017 № 181/01-16 (а.с.9). Як вбачається із будинкової книги для прописки громадян, [PERSON], на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з позивачем (а.с.10-12). Згідно акту приймання передачі справ на державне зберігання від 27.10.2006 року від ліквідатора КСП ім. Ілліча Козаченською сільською радою Путивльського району Сумської області було прийнято на зберігання 837 справи (а.с. 13). Відповідно до довідки Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області № 217 від 27.10.2016, дійсно [PERSON] 1927 р.н. працювала в КСП ім. Ілліча Путивльського району Сумської області з 1954 року по 1990 рік (а.с.14). Згідно довідки Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області № 198 від 04.10.2016, [PERSON] була членом КСП ім. Ілліча Путивльського району Сумської області, але сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала, оскільки була пропущена в списках виділення паїв по причині того, що на час розпаювання не була зареєстрована на території сільської ради і з питання щодо включення її в додаткові списки не зверталась (а.с.15). В силу п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Як вбачається із фотокопіії почесної грамоти , [PERSON] керівництвом колгоспу ім. Ілліча була нагороджена грамотою за самовіддану працю та високі виробничі показники у 1985 році (а.с. 17). Як вбачається із фотокопії посвідчення, виданого на ім'я [PERSON], остання була нагороджена медаллю «Ветеран праці» за довголітню добросовісну працю від імені Президії Верховної Ради СРСР рішенням виконкому Сумської обласної Ради народних депутатів від 30.06.1982 року (а.с. 19). Згідно фотокопії пенсійного посвідчення на ім'я [PERSON], останній було видано пенсійне посвідчення, як члену колгоспу (а.с. 18). З листа відділу Держгеокадастру у Путивльському районі Сумської області від 20.09.2016 року № 31-28-99.1-892/2-16 вбачається , що [PERSON] відсутня в списках громадян які мають право на земельну частку ( пай) із земель КСП ім. Ілліча. Державний акт на право колективної власності на землю, який видавався колективному сільськогосподарському підприємству імені Ілліча надати не має можливості тому що вищезазначений Державний акт у Відділі у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не зберігається (а.с.45-50). З повідомлення Путивльської районної державної адміністрації Сумської області № 01-21/701 від 16.03.2017 вбачається, що у зв'язку з тим, що граничний строк зберігання документів реєстраційної справи колективного сільськогосподарського підприємства імені Ілліча минув, документи реєстраційної справи вказаного підприємства було знищено (а.с. 54-55). Згідно абзаців 2-3, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. З довідки Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області № 227 від 10.11.2016 вбачається, що на території сільської ради за межами населених пунктів знаходяться землі запасу і резерву, які передані в оренду ССК «Ярославна» терміном на 20 років з 2008 по 2028 роки (а.с.16). З повідомлення Відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 15.03.2017 року № 9-28-0.2.-120/2-17 вбачається, що середній розмір земельної частки паю по колишньому КСП ім. Ілліча Путивльського району Сумської області визначено розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах та станом на 2017 рік вартість вказаної земельної частки (паю) становить 160 306 грн. (а.с.51). Таким чином, оскільки [PERSON] працювала до виходу на пенсію в КСП ім. Ілліча Путивльського району Сумської області, а право на земельну частку (пай) виникає у члена сільськогосподарського підприємства з моменту отримання цим підприємством Державного акту на право на колективну власність на землю, вона є особою, яка має право на частку в землях вказаного КСП. На підставі викладеного враховуючи, що позивач згідно із законом є спадкоємцем на все майно померлої матері, але через те, що [PERSON] безпідставно не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), що не може позбавити її права на земельну частку, він не може оформити право на спадщину, іншим шляхом, ніж через суд, він не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved