Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі орієнтовано в розмірі 7000 грн.., а також 1000 грн. моральну шкоду. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, однак з серпня по грудень 2014 року по даний час, такий не виплачує йому заробітну плату. Він неодноразово звертався до керівництва заводу з вимогою виплатити заборгованість, однак його прохання були проігноровані. Крім того, вважає, що незаконними діями відповідача у зв'язку з позбавленням права на своєчасну оплату праці, він не мав можливості вільно розпоряджатися своїми коштами. Сторони у судове засідання не з'явилися, однак позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог в частині стягнення заборгованості згідно поданої представником відповідача довідки, та моральної шкоди в розмірі 500 грн., а від представника відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без його часті та визнання позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, в частині стягнення моральної шкоди покладаються на думку суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Довідкою ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 05.02.2015 року №142, встановлено, що заборгованість перед [PERSON] з виплати заробітної плати з серпня 2014 року по грудень 2014 року включно становить 6549 грн. 95 коп.. Положеннями ст.115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок невиплати йому розрахункових коштів, він змушений був звертатись у різні установи та організації за захистом своїх порушених прав, чим порушено його нормальні життєві зв'язки та при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, ступінь вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості та визначає її у розмірі 500 грн.. Поряд з цим, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення на користь позивачки середнього заробітку в сумі 311,90 грн. підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved