Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею, 0,0962 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] , яке набуте ним на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 24.02.1994 року та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею, 0,0962 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що 08 січня 2018 року він отримав у подарунок житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] від [PERSON] , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0962 га, яка також належить [PERSON] [INFO] останній помер. У грудні 2018 року він звернувся до Новобузької державної нотаріальної контори з метою подальшого відчуження вказаного житлового будинку, де йому було роз`яснено, що він не зможе цього зробити у зв`язку з тим, що земельна ділянка, на якій він знаходиться йому не належить. Пізніше він звернувся до Новобузької міської ради про надання йому дозволу як власнику житлового будинку на виготовлення документації із землеустрою, що посвідчують право власності на землю для обслуговування житлового будинку, у чому йому також було відмовлено, що змусило його звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської областіподав до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Савченко А .В. та зареєстрованого в реєстрі за №26, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7, 8с). Однак, предметом вказаного договору був лише будинок, питання про перехід у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 24.02.1994 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради народних депутатів №79 від 10.03.1993 року, площею 0,0952 га, розташованої по [ADDRESS] з цільовим призначення для обслуговування жилого будинку та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №276 власником є [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 25.01.2019 року, [PERSON] помер [INFO] , про що, складено відповідний актовий запис за №101 (а.с. 10). Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Цивільного кодексу України» №977-V від 24.04.2007 року і згідно зі ст. 120 ЗК, до особи яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Як вбачається з договору дарування житлового будинку, зміст ст. 120 ЗК України сторонам, що підписали договір, роз`яснено нотаріусом. З моменту передачі земельної ділянки у власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачем [PERSON] на встановлених законом підставах права власності на житловий будинок, до нього також перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Крім цього, відповідно до інформаційної довідки №55711628 виданої 03.04.2019 року приватним нотаріусом Новобузького нотаріального округу Миколаївської області після смерті [PERSON] інформація у Спадковому реєстрі відсутня. Відтак, з часу набуття позивачем права власності на зазначене нерухоме майно та не прийняття спадкоємцями спадщини після смерті [PERSON] , - суб`єктивне право громадянина [PERSON] , який володів спірною земельною ділянкою на праві власності, згідно вимог п. "б" ч. 1 ст. 140 ЗК України вважається припиненим. Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] як в частині припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, так і в частині визнання за позивачем права власності на дану земельну ділянку. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Outcome: approved