Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору, стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 29 квітня 2008 року №09165 між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобов'язання, за яким позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, який обслуговував для здійснення операцій з платіжною картою, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта, а також надав кредитний ліміт в межах, встановлених договором. Згідно п.1.2. договору банком встановлено клієнту кредитний ліміт в сумі 3000 грн. Відповідно до п.1.3. договору процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язалась повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в межах тарифів банку. Оскільки відповідач свої зобов'язання не виконала, станом на 27 травня 2014 року її заборгованість за кредитом складає 3004,16 грн., заборгованість за відсотками - 791,74 грн. Всього грошові вимоги банку до позичальника складають 3795,90 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд розірвати кредитний договір від 29 квітня 2008 року №09165, стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 3795,90 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Крім того, в заяві зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавала. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем її проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачу судові повістки, направлені судом на її ім'я за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №09165, за яким позивач для здійснення операцій з платіжною картою відкрив відповідачу картковий рахунок, який обслуговував, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта, а також надав кредитний ліміт в межах, встановлених договором. Згідно п.1.2. договору банком встановлено клієнту кредитний ліміт в сумі 3000 грн. Відповідно до п.1.3. договору процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредит згідно умов договору. Відповідач [PERSON] свого зобов'язання належним чином не виконала. Станом на 27 травня 2014 року її заборгованість за кредитом складає 3004,16 грн., заборгованість за відсотками - 791,74 грн. Всього борг складає 3795,90 грн. На час розгляду справи судом сума заборгованості відповідача не зменшилась. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем виконано не було, позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 3795,90 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. Всього до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума 4039,50 грн.

Outcome: approved