overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги, та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 04 листопада 1995 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом №905. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2014 року. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "[PERSON]", яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги, та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 17 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №113. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.6,7/. Сторони спільне господарство не ведуть з квітня 2013 року, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "Стоянова", яке вона просила після розірвання шлюбу залишити без змін . Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги, та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 18 березня 2006 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька за актовим записом №114. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "Сєдих". Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне відповідач до суду не надала, тому суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача без змін . Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги, та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 28 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №140. Сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Сторони спільне господарство не ведуть з січня 2016 року, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "Анасімова", яке вона просила після розірвання шлюбу залишити без змін . Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №717. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "[PERSON]", яке вона просила залишити без змін після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 27 лютого 2004 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №51 /а.с.7/. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.8,9/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "Забудько", яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги, та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 07 березня 2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №6 /а.с.4/. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "Байбулатова", яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають одну неповнолітню дитину. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги, та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №561. Сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Сторони спільне господарство не ведуть з березня 2016 року, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "Асташова", яке вона просила після розірвання шлюбу залишити без змін . Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved