Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 919, 00 грн., судовий збір в сумі 2 102, 00 грн., та судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 5 000, 00 грн.. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 02.09.2018 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено Поліс № АМ/6326232 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб). 12.08.2019 року в місті Києві на вулиці Вишгородській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] 19.08.2019 року до АТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , оскільки в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] , та заподіяно матеріальних збитків. Відповідно до Висновку/калькуляції № 139205 від 20.08.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 2 919,00 грн. За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування та зібраних документів співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було прийнято рішення про визнання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, про що 12.09.2019 року було складено страховий акт № 139205, відповідно до якого, страхове відшкодування становить 1 919,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 16300 від 13.09. 2019 року АТ «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 1 919,00 грн. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 1919,00 грн. Також товариство понесло додаткові судові витрати в розмірі 5000, 00 грн., які пов`язані із наданням правничої допомоги. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 30.04.2020 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2018 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено Поліс № АМ/6326232 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб). 12.08.2019 року о 09 год. 01 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] , на вул. Вишгородський, 19/1, у м. Києві, під час перестроювання не надав переваги у русі транспортному засобу, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] , порушив п. 10.3. ПДР України. При цьому, будучи причетним до зазначеної ДТП залишив місце події. Своїми діями [PERSON] , порушив п. 2.10 ПДР України. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушень відповідачем [PERSON] , Правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 19.08.2019 року до АТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся власник автомобіля «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , який зазнав матеріальних збитків внаслідок дорожньо -транспортної пригоди. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ «Просто-Страхування», що підтверджується копією полісу № АМ/6326232. Відповідно до Висновку/калькуляції № 139205 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 2 919, 00 грн. За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування та зібраних документів співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було прийнято рішення про визнання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, про що 12.09.2019 року було складено страховий акт № 139205, відповідно до якого, страхове відшкодування становить 1 919,00 грн. Таким чином, співробітниками АТ «Просто-Страхування» було складено страховий акт, відповідно до якого власнику автомобіля «КІА CERATO», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , було виплачено страхове відшкодування в розмірі 1 919, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 16300 від 13.09.2019 року. Відповідач під час вчинення дорожньо-транспортної покинув місце події, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, таким чином відповідно до вимог діючого законодавства страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, чим і скористався позивач. З метою досудового врегулювання спору позивачем 12.10.2019 року було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за вих. №04-2826, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. У зв`язку з вищевикладеним позивач, просить суд стягнути з винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь Товариства затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 919, 00 грн., судовий збір в сумі 2 102, 00 грн., та судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 5 000, 00 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закону України № 1961-IV,) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України № 1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 названого закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положеннями ч. 22.1, ст. 22 Закону України № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961 -IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п.п в), п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України № 1961 - IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо- транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Таким чином, позивач набув права регресної вимоги до відповідача, а відтак з винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 1 919, 00 грн., яка була виплачена позивачем на користь постраждалої особи. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації, суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Позивачем ПрАТ «ПРОСТО-страхування» надано суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000, 00 грн., що підтверджується дослідженими судом документами, а саме: Договором про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 року; реєстром справ від 03.02.2020 року; детальним описом виконаних робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 28.02.2020 року, що складає 5000, 00 грн.; платіжними дорученнями № 2322 від 05.02.2020 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000, 00 грн. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved