Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 23 липня 2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції, актовий запис № 50. Вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що під час спільного проживання між ними виникали постійні сварки, оскільки в силу різних характерів вони не можуть порозумітись та знайти спільної мови з різних питань, що стосуються життя сім'ї. Ці обставини негативно вливають на життя та розвиток дитини. Вона має вагомі підозри, що в чоловіка з'явилась інша сім'я. Чоловік працює, однак фінансово її та сина не підтримує, спільного господарства вони не ведуть. Все це призвело до нестерпності спільного проживання. Спроби налагодити відносини в сім'ї виявились безрезультатними. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, та подальше збереження сім'ї буде суперечити її інтересам, інтересам дитини та сім'ї в цілому. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй для подальшого іменування прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу "Іващук", стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, в заяві, що направив в адресу суду зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та визначено відповідно до них правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції, Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 50 та видано свідоцтво про одруження серія 1-АМ № 005330 ( а. с. 4). Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], на що вказує свідоцтво про народження серія 1-АМ № 090485, видане 25 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції, Вінницької області ( а. с. 5) Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим. Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що перебувати у шлюбі вони не мають наміру, між ними втрачено почуття любові, поваги та взаємопідтримки, тобто відсутні ознаки сім'ї, тому суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Також підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй для подальшого іменування прізвища набутого, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це відповідає положенням ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved