Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 05.08.2006 року Відділом РАЦСу Старобільського РУЮ Луганської області, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 05.08.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем в психологічному плані вони не сумісні, на цій підставі в сім'ї виникають сварки та скандали, які привели до того, що сумісне життя стало неможливим. Вона не працює, відповідач при розірванні шлюбу не буде надавати матеріальної допомоги на утримання доньок. Він фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на його утриманні не має, він офіційно не працює, але виїздить на заробітки в Росію, доход має, тому в змозі надавати допомогу на утримання спільних дітей. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що сторони з 05.08.2006 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 135. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ Луганської області 21.12.2006 року та 13.01.2009 року відповідно. Неповнолітні доньки проживають з позивачем, що підтверджується інформацією, виданою виконкомом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області 22.02.2016 року за вих. № 386. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач на розірвання шлюбу згоден, а тому суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Згідно свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] в графі "батько" зазначений відповідач - [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача, позиції відповідача, який визнав позовні вимоги, суд,

Outcome: approved