Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно: на 1/2 частину квартири, як спільного сумісного майна подружжя та 1/2 частину квартири у порядку спадкування за законом. Обгрунтовують позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], за життя заповіт нею не укладався. Позивачу, [PERSON], покійна, [PERSON], приходиться дружиною, перебували у зареєстровану шлюбі з 11.08.1989 р. по день її смерті, а позивач, [PERSON], [INFO], є їхнім рідним сином, отже вони є першої черги спадкоємцями за законом. Спадкодавець, [PERSON], за життя стала членом ЖБК «Кристал-13», на підставі ордера № 099921 серії Ж від 29.04.1985 р. отримала двокімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS], яка входить до складу спадщини. Позивач, [PERSON], разом з дружиною під час перебування в шлюбі 14.03.1992 р. сплатили пайовий внесок за цю квартиру в сумі 9795 крб. повністю, набувши право спільної сумісної власності подружжя в рівних частках. Свідоцтво про право власності на квартиру не отримували, і набуте право спільної сумісної власності не зареєстрували, того й не вимагалось за раніше чинним законодавством. Позивач, [PERSON], після смерті дружини до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк не звертався, проживав і був зареєстрований за іншою адресою, і не претендує на спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Позивач, [PERSON], фактично прийняв спадщину після смерті матері, постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], що входить до складу спадщини. 27.05.2013 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на ім»я спадкодавця. Позивач, [PERSON], просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, як спільного сумісного майна подружжя, а позивач, [PERSON] - право власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за законом. У судове засідання позивачі не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з наведених підстав, просять задовольни. Представник відповідача, Київської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Представники третіх осіб, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооперативу «Кристал-13» і приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, в судове засідання не з'явилися, просять розглянути справу за їхньої відсутності, заперечень не надали. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя проживала по [ADDRESS] ( а. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], що належить ЖБК «Кристал - 13», за життя заповіт нею не укладався. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивач, [PERSON], приходиться покійній, [PERSON], чоловіком, перебували у зареєстровану шлюбі з 11.08.1989 р. по день її смерті, а позивач, [PERSON], [INFO], є їхнім рідним сином, що підтверджене копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження (а.с.7, 8) Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже обидва позивача є першої черги спадкоємцями за законом. Спадкодавець, [PERSON], за життя стала членом ЖБК «Кристал-13», і на підставі ордера № 099921 серії Ж від 29.04.1985 р. отримала двокімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS], яка входить до складу спадщини ( а. с. 9). Позивач, [PERSON], за час перебування в шлюбі з [PERSON], разом з нею 14.03.1992 р. сплатили пайовий внесок за цю квартиру в сумі 9795 крб. повністю, набувши право спільної сумісної власності подружжя в рівних частках, що підтверджується довідкою ЖБК «Кристал-13» від 24.09.2010 р. № 60 ( а. с. 10). Відповідно до положень ст. ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Проте, свідоцтво про право власності на квартиру подружжя, [PERSON] та [PERSON], не отримували, і набуте право спільної сумісної власності не зареєстрували, того й не вимагалось за раніше чинним законодавством. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність» ( чинної на той час) член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває право власності на це майно. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз»яснив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства …, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК ). Позивач, [PERSON], після смерті дружини не прийняв спадщину, до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк не звертався, проживає та зареєстрований за іншою адресою, і не претендує на спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. Син покійної, позивач, [PERSON], прийняв спадщину після смерті матері, постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], що входить до складу спадщини ( а. с. 15). 27.05.2013 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на ім»я спадкодавця ( а. с. 12-14) Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги кожного із позивачів про визнання права власності на 1/2 частину квартири, як спільного сумісного майна подружжя, та права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст. 60, 61, 63 СК України, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved