Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 116290 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинений 29 грудня 2020 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що в березні 2021 року дізнався про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про звернення стягнення на його заробітну плату. Місцем його реєстрації вказано [ADDRESS] , однак до даної адреси відношення ніколи не мав. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Вважає виконавчий напис незаконним, оскільки нотаріусом проігноровано ряд встановлених законом умов. Договором встановлений інший порядок стягнення заборгованості, який не передбачає вчинення виконавчого напису нотаріусом. Для одержання виконавчого напису подається засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. що була надіслана боржнику. Така письмова вимога не могла бути надана нотаріусу. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку на звернення про вчинення виконавчого напису з часу нстання у нього права на позов. Нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис за кредитнм договором, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року в частині, зокрема кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Ухвалою від 29 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позоної заяви усунені. Ухвалою від 20 квітня 2021 року суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). 21 травня 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує тим, що 3 червня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір № 2478692 про надання споживчого кредиту. Невиконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором призводить до порушення прав товариства як кредитора. 28 жовтня 2020 року позивачу направлено письмову вимогу про усунення порушень, в якій зазначена сума заборгованості та проінформовано про можливе звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З метою захисту порушених цивільних прав товариство звернулося до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на борговому документів відповідно до ст.18-20 ЦК України. Для вчинення виконавчого напису товариством направлено нотаріусу документи, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, а також надано документи, що підтверджують безспірність суми заборгованості позивача перед товариством. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису мав пересвідчитись, що боржник отримав повідомлення про погашення боргу. Сума заборгованості є спірною, оскільки ним був отриманий не кредит, а позика і відповідач не має права нараховувати відсотки, оскільки не є банківською установою. Позика отримана на 30 днів кредитування під 1,43 %, а тому подальше нарахування відсотків незаконне. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 29 грудня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 116290 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 2478692 від 3 червня 2020 року, укладеним із ТОВ «Авентус Україна», заборгованості за кредитним договором 2478692 від 3 червня 2020 року. Строк платежу за кредитним договором 2478692 від 3 червня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 липня 2020 року по 30 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складає 19992 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 6400 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13592 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 800 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 20792 грн. Постановою від 14 січня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. відкрив виконавче провадження № 64134937 з примусового виконання виконавчого напису № 116290, виданого 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Отже, станом на 29 грудня 2020 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором, оскільки постанова Кабінету Міністрів України, якою було встановлено таку можливість, визнана в цій частині незаконною та нечинною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимог про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Відповідно до п.2.3 Порядку Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Позивач зазначив, що він не отримував письмової вимоги відповідача про усунення порушень по сплаті заборгованості, та матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував. Наданий відповідачем на підтвердження направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів не може бути взятий судом до уваги, оскільки вказаний список не містить підпису працівника зв`язку, який прийняв поштові відправлення. Крім того, відсутня відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Позивачем оспорюється сума стягнутої заборгованості, оскільки відповідач, який не є банківською установою, не має права нараховувати відсотки поза межами строку позики, що свідчить про наявність спору щодо суми, пред`явленої до стягнення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що суду не надано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд вважає, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Крім того, на момент вчинення спірного виконавчого напису були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором, який не був нотаріально посвідченим. За таких обставин суд дійшов висновку, що виконавчий напис виданий неправомірно, а тому позовні вимоги належить задовольнити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн., які належить стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved