Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 15.03.2013 року між ними відбулась угода купівлі-продажу земельної ділянки прощею 0,0606 га, яка розташована на території «Світлотехніка» садово-городницького товариства громадська організація та дачу [NUMBER], яка знаходиться на даній земельній ділянці. Відповідач власноручно написала розписку про отримання коштів та передала оригінали документів на майно, зобов'язавшись оформити угоду в органах нотаріату, проте в подальшому від посвідчення угоди ухилилась. Враховуючи вказане, позивач був змушений звернутись з позовом про визнання угоди купівлі-продажу дійсною. Просив визнати договір купівлі продажу земельної ділянки та дачі дійсним та визнати за ним право власності на придбане нерухоме майно. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідач продала йому земельну ділянку та дачу, пообіцявши, що оформить угоду нотаріально після того, як оформить на них своє право власності. Написала розписку, однак в подальшому оформляти угоду відмовилась, посилаючись на свою зайнятість. Пройшло вже понад рік, а він не може оформити свої права. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в її відсутність. Вислухавши пояснення позивача та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір про визнання договору дійсним, який регулюється положеннями ст.220 ЦК України. 15.03.2013 року сторони досягли згоди про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,0606 га та дачі, які розташовані на території «Світлотехніка» садово-городницького товариства громадська організація, що підтверджується таким письмовим доказом як розписка, дійсність якої відповідачем не оспорена. Відбулось фактичне передання майна позивачеві. Вказане нерухоме майно відповідачеві належало відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2013 року по справі №2-1749/12. Від нотаріального посвідчення угоди відповідач ухиляється. Згідно статті 657,ч.1 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 368,ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Із доданого позивачем такого письмового доказу як розписка від 15.03.2013 року слідує, що вона містить істотні умови, необхідні для договорів купівлі-продажу. Частина 2 статті 220 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно статей 182,ч.2,3;640,ч.3; 657,ч.1 ЦК України в редакції, що діяла на момент укладення договору, державна реєстрація правочинів щодо нерухомості не вимагається і договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня його посвідчення. Відповідно до Постанови КМУ від 22.06.2011 № 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, документом, якій підтверджує права власності на нерухоме майно, є укладений у встановленому порядку договір, предметом якого є нерухоме майно. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень не передбачає обов'язку надання витягу з Державного реєстру правочинів для реєстрації за покупцем права власності на нерухоме майно (п.п.25-27). Відмовляючись нотаріально посвідчити укладений з позивачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідач порушує закріплене Конституцією і Цивільним кодексом України право власності позивача на придбане за договором майно, а згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved