Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, яким просить визнати недійсним та скасувати договір оренди земельної ділянки від 22 травня 2010 року, розташованої за адресою: [ADDRESS] на території Кіровської селищної ради, загальною площею 0,0625 га, та зобов'язати Кіровську селищну раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області припинити право оренди земельної ділянки за договором від 22 травня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.05.2010 року між відповідачем та третіми особами: [PERSON], [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець Кіровська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення 26 сесії 4 скликання від 19.05.2009 року №524-26/V надала в строкове платне користування земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0625 га - для розташування рекреаційної зони (дитячий майданчик, зона відпочинку), яка знаходиться в межах населеного пункту [ADDRESS] на території Кіровської селищної ради. 06 травня 2014 року позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання недійсним рішення Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №524-26/V від 19 травня 2009 року. 15 квітня 2015 року, в результаті розгляду адміністративної справи Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області постановив: рішення Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №524-26/V від 19 травня 2009 року «Про надання в оренду земельних ділянок» визнати недійсним та скасувати. Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області у 2009 році було винесено два рішення на підставі яких передавалась одна й та ж земельна ділянка в оренду [PERSON], та [PERSON], за адресою: [ADDRESS] для розташування рекреаційної зони: перше рішення - №524-26/V від 19 травня 2009 року, друге рішення: №639-29/V від 28 грудня 2009 року. За результатами розгляду адміністративної справи Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, ухвалено постанову від 7 грудня 2010 року, якою визнано недійсним рішення «Про надання в оренду земельних ділянок» №639-29/V від 28 грудня 2009 року. Як зазначається в позовній заяві позивачем, рішення Кіровської селищної ради №524-26/V від 19 травня 2009 року на підставі якого був дійсно укладений договір оренди спірної земельної ділянки від 22 травня 2010 року було приховано від суду під час розгляду адміністративної справи. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до наданої суду заяви зазначає, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання теж не з'явилася про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 22.05.2010 року між відповідачем та третіми особами: [PERSON], [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець Кіровська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення 26 сесії 4 скликання від 19.05.2009 року №524-26/V надала в строкове платне користування земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0625 га - для розташування рекреаційної зони (дитячий майданчик, зона відпочинку), яка знаходиться в межах населеного пункту [ADDRESS] на території Кіровської селищної ради. Також як вбачається з матеріалів справи Кіровською селищною радою Дніпропетровського району у 2009 році було винесено два рішення на підставі яких передавалась одна й та ж земельна ділянка в оренду громадянкам [PERSON], та [PERSON], за адресою: [ADDRESS], для розташування рекреаційної зони: рішення №524-26/V від 19 травня 2009 року; рішення №639-29/V від 28 грудня 2009 року. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України). Як, вбачається з матеріалів справи та підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року визнано недійсним та скасовано рішення Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області №524-26/V від 19 травня 2009 року (а.с.14), постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року визнано недійсним рішення Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області №639-29/V від 28 грудня 2009 року «Про надання в оренду земельних ділянок» Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються цим законом , Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також безпосередньо договором оренди землі. Згідно положень ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, ЗУ «Про оренду землі» та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; Згідно з вимогами ст. 124 Земельного кодексу України встановлено порядок передачі земельних ділянок в оренду. Так, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Стаття 215 ч.3 Цивільного кодексу України визначає підстави недійсності правочину, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним. Оскільки, судом встановлено недійсність та скасовано рішення Кіровської селищної ради № 524-26/У від 19 травня 2009 року, а саме зазначене рішення слугувало підставою для подальшого оформлення Договору оренди з громадянками [PERSON] та [PERSON], оспорюваний договір оренди має бути визнано недійсним та скасовано. Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази недійсності правочину, а саме: рішення на підставі яких було укладено договір оренди визнані недійсними та скасовано, суд приходить до висновку що позовній вимоги є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved