Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Харківський підшипниковий завод» в якому просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» заборгованість по заробітній платі у розмірі 49899 (сорок дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 26 коп., без вирахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів при її виплаті, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 49034,16 (сорок дев`ять тисяч тридцять чотири) грн.. 16 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працювала на підприємстві з 18.10.1977 року по 01.07.2020 року. На момент звільнення підприємство не виплатило позивачу борг із заробітної плати у вказаному вище розмірі. Станом на час звернення до суду з цим позовом відповідач свої обов`язки з виплати заробітної плати не виконав, у зв`язку з чим позивач просила суд позов задовольнити. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 15.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.04.2021 року позивач в поданій через канцелярію суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, зменшити розмір позовних вимог та вважати їх наступними: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати у сумі 49599,26 грн 26 коп., без вирахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів при її виплаті. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, електронною поштою на адресу суду в черговий раз подав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на перевантаження судовими справами та неможливість забезпечити явку представника на призначену дату слухання, однак будь-яких доказів щодо зайнятості представника відповідача в цей час в інших цивільних справах суду не надано. Відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на ПАТ «Харківський підшипниковий завод» з 18.10.1977 року по 01.07.2020 року, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»). Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплене у ст. 24 Закону України "Про оплату праці". Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З огляду на викладене суд вважає, що сума заборгованості з заробітної плати, невиплаченої вчасно позивачеві, підлягає стягненню з відповідача. Всупереч вимогам ч. 6 ст. 84 ЦПК України відповідач не надав витребуваний ухвалою суду від 15.12.2020 розрахунок заборгованості позивача та інформацію про роботу позивача. Відповідачем неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь в судовому засіданні представника через продовження в Україні карантинних заходів, які суд вважає необґрунтованими, оскільки наразі жодних обмежень транспортного сполучення органами державної та місцевих влад не встановлено, підприємства й установи працюють у звичайному режимі, жодних підстав, які унеможливлюють явку представника юридичної особи в судові засіданні суд не вбачає. Підприємство могло б забезпечити явку свого представника в судове засідання в режимі відеоконференції без прибуття до зали суду або, якщо відповідач має якісь заперечення щодо позовних вимог, надати відзив на позов, на подання якого просив додатковий час у клопотанні. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. На підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами. З листа ГУ Держпраці у Харківській області Управління з питань праці від 29.01.2021 року №К-65/02.02/12-08/987 вбачається, що згідно наданої адміністрацією підприємства ПАТ «Харківський підшипниковий завод» довідки від 01.07.2020 року №79/83-6-22 від 27.01.2021 року стосовно роботи [PERSON] на даному підприємстві із зазначення спеціальності, кваліфікації, посади часу роботи і розміру заробітної плати станом на 01.07.2021 року має місце заборгованість із виплати заробітної плати перед [PERSON] в загальному розмір 49599,26 грн. за період з листопада 2019 року по липень 2020 року. Таким чином, оскільки відповідач порушив право позивача на отримання заробітної плати, має заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved