Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, якою просила стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 127\~257,00 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 03.12.1983 року по 25.01.2010 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу між сторонами ними було здійснено будівництво нового житлового будинку, що за адресою м. Херсон, вул. Піонерська, 51. У листопаді 2011 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила розподілити порівну між сторонами домоволодіння, що по вул. Піонерській, 51 у м. Херсоні, однак у задоволенні позову у вказаній частині позивачу було відмовлено через те, що спірне домоволодіння є самочинним. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області згадане рішення суду першої інстанції залишено в силі. Окрім того вказаною ухвалою було встановлено факт того, що спірний будинок було збудовано дійсно під час перебування сторін у шлюбі. При цьому при розгляді вищезгаданої справи за експертною оцінкою була встановлена вартість спірного домоволодіння в сумі 254\~514,00 грн.. Таким чином вважає, що має право на ? частину будівельних матеріалів, конструктивних елементів , обладнання, що були використані в процесі самочинного будівництва. Через викладене просила задовольнити її позовні вимоги у передбачений в позовній заяві спосіб. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала із викладених у позові підстав та просила їх задовольнити. Представник відповідача за ордером та договором адвокат [PERSON] з приводу задоволення позовних вимог заперечувала, вказуючи про те, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про будівництво спірного домоволодіння за спільні кошти. Окрім того зазначала про те, що після припинення шлюбних відносин сторін її довіритель продовжував здійснювати конструктивні поліпшення у спірному будинку, через що вартість будинку зростала. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши доводи позовної заяви та перевіривши їх поданими сторонами доказами приходжу до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Так, згідно свідоцтва про шлюб від 20.06.2009 року а також свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.10.2011 року, у період з 03.12.1983 року по 15.04.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу відповідач за договором дарування від 17.12.2003 року, зареєстрованим в органах БТІ 16.01.2004 року, набув права власності на 1\\2 частину домоволодіння № 51, що по вул. Піонерській у м. Херсоні, яке складалось з житлового будинку літ. «А» 69.8 кв.м. житлової площі, двох сараїв літ. «Б», «В», туалету літ. «Н», гаражу літ. «Д», огорож № 3, 4, споруд № 1,2, мостіння № І. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі» обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК). Так ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.04.2014 року, яка набрала чинності у встановленому законом порядку та з приводу скасування якої сторонами не надано суду відповідних доказів, при розгляді справи між тими самими сторонами що і у даному випадку, було встановлено, що належна відповідачу частина будинку за вищезгаданим договором дарування у період перебування сторін у шлюбі була знесена, та на земельній ділянці подружжям було здійснено будівництво іншого будинку із прибудовами, а саме споруди під. літ. «Б», «В» були самочинно реконструйовані у будинок під літ. «П», прибудову із підвалом під літ. «п» та прибудову під літ. «п-1». Таким чином вищевказана обставина встановлена судовим рішенням яке набрало законної сили вважається судом встановленою в рамках розглядуваної позовної заяви з огляду на склад сторін, що приймають участь у справі. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Спірний будинок наразі не зданий в експлуатацію через, що його поділ між сторонами наразі є неможливим. Як вбачається з висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2015 року, загальна вартість ресурсів, використаних при будівництві житлового будинку літ. «П, п, п-1», що по вул. Піонерській , 51 у м. Херсоні станом на квітень 2015 року склала 283 575,00 гривень. Разом із тим, як встановлено вищезгаданою ухвалою апеляційного суду Херсонської області ринкова вартість спірного будинку, що був збудований під час перебування сторін у шлюбі станом на 25.03.2014 року може складати 282 102, 00 грн.. При цьому враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд приходить до переконання про необхідність задоволення розглядуваного позову виходячи саме із вартості вказаної у позовній заяві. Беручи до уваги встановлені попередніми судовими рішеннями, що набрали законної сили, обставин доводи представника відповідача з приводу здійснення його довірителем поліпшень у спірному будинку вже після припинення шлюбних стосунків між сторонами, які суттєво вплинули на вартість такого будинку з приводу чого представником позивача надано досліджений судом договір підряду від 11.05.2010 року та акти приймання виконаних робіт за 2011 рік, суд не приймає до уваги як обставину, що свідчить про наявність підстав до відмови у задоволенні позовних вимог чи до часткового їх задоволення із урахуванням вищенаведених висновків. На підставі викладеного, та

Outcome: approved