Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачі звернулися до Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області з позовом, в якому просять визнати за ними по ? частині за кожною право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог пояснили, що [INFO] року помер [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] був його син [PERSON], який спадщину прийняв фактично, оскільки мешкав разом з батьком, однак у відповідності до закону не оформив. [INFO] року помер [PERSON], після його смерті позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги оскільки [PERSON] є його дружиною, а [PERSON] донькою. Позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю оригіналу правового документа на будинок їм було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. [PERSON] в судове за сідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 27 ). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій проти позовних вимог не заперечує та просить суд слухати справу у його відсутність (а.с. 28). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вислухавши позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав йому на праві власності згідно реєстрації в погосподарській книзі № 0995-3, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 11.04.2016 року № 02-41/435 (а.с. 20). Ніхто після його смерті до нотаріальної контори для оформлення спадщини не звернувся. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був його син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, так як вступив в управління і володіння спадковим майном - на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з батьком в спадковому будинку, прийняв до управління та користування його речі, крім того, він не заявляв про відмову від спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 253 від 22.02.2011 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 8). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], та донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 6), та свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 25), які спадщину прийняли фактично, так як мешкали разом з померлим, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 02-41/433 від 11.04.2016 року (а.с. 21). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно п. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Після смерті [PERSON] [PERSON] має право на спадкування у четверту чергу, що передбачено та відповідає вимогам ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а [PERSON] має право на спадкування у п'яту чергу як його онука, що відповідає вимогам ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Оцінивши наявні докази, прийнявши визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Outcome: approved