Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з подальшим уточненням позовних вимог до Київської міської ради, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON] яка є внучатою племінницею позивачки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа у судове засідання не з»явилась, повідомлялась належним чином Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї внучатої племінниці [PERSON], будучи спадкоємицею п»ятої черги спадкування за законом. 12 серпня 2015 року [PERSON] звернулась із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно квартиру [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса від 12.08.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності [PERSON] (спадщину після смерті якої прийняла, але не оформила [PERSON].) на квартиру [ADDRESS] до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №39177065 від 15.12.2014 року заповітів від імені [PERSON] немає. Ніяких родичів окрім [PERSON] яка є позивачем по справі, [PERSON] немає. За поданими позивачем [PERSON] документами, встановлено факт її родинного зв»язку зі спадкодавицею [PERSON] Із наявної у матеріалах справи інформаційної довідки Київського МБТІ від 24.04.2015 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною державною адміністрацією, 16.08.1993 року. Як зазначено в пп. 4.6 п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку Спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з пп.3.25.,3.26. п. 3 Глави 10 Розділу II Порядку якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У цьому випадку право на прийняття спадщини здійснюється спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, становить менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії видається за місцем відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які засвідчують право власності. Так як судом достовірно встановлено, що позивач є двоюрідною бабусею [PERSON] інші спадкоємців не виявлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову з огляду на законність і обґрунтованість його вимог.

Outcome: approved