Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення того факту, що вона проживала однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі своїм дідусем [PERSON] . На обґрунтування вимог заявник в заяві зазначила, що 19.08.1979 року її бабуся, [PERSON] , одружилася з [PERSON] . З віком родичі позивача почали потребувати допомоги, у зв`язку з чим з квітня 2014 року позивач переїхала до них для постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла бабуся позивача, на момент її смерті [PERSON] постійно проживав разом з нею та як спадкоємець першої черги прийняв спадщину, а саме Ѕ частки права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . У січні 2021 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, проте їй було відмовлено через те, що нею не було надано документів, що підтверджують її проживання зі спадкодавцем не менш ніж п`ять років на момент його смерті. У зв`язку з викладеним, позивач просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Від нього до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Від неї до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Визнання усіма відповідачами позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши письмові докази (копію довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1206 від 22.10.2018; копію свідоцтва про народження від 04.09.1973 року; копію свідоцтва про шлюб від 17.10.1992 року; копію свідоцтва про шлюб від 18.08.1979 року; копію свідоцтва про смерть [PERSON]. від 25.07.2015 року; копію довідки про зняття з реєстрації місця проживання № 3571 від 10.08.2020 року; копію свідоцтва про смерть [PERSON] від 01.08.2020 року; копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №63215119 від 19.01.2021 року; копію повідомлення нотаріуса №80/02-14 від 31.03.2021 року; копію заповіту [PERSON] , копію акта про проживання від 16.04.2021 року; копію свідоцтва про право власності на житло № 594 від 06.12.1993 року; копію технічного паспорту на квартиру; копію спадкової справи [PERSON] ), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість задоволення позову. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно з актом про проживання від 16 квітня 2021 року [PERSON] дійсно з квітня 2014 року проживала однією сім`єю з [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення нотаріуса № 80/02-14 від 31.03.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що її зареєстрована адреса місця проживання [ADDRESS] , натомість зареєстроване місце проживання спадкодавця [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями викладеними у п.п.2, 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного та у зв`язку з визнанням позову відповідачами слідує, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на момент його смерті однією сім`єю та здійснювала за ним догляд з квітня 2014 року по [INFO]. У зв`язку з цим позов підлягає задоволенню. При цьому оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, тому відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією № 0.0.2148355119.1 від 02.06.2021 року сплатила 908 грн., отже 454 грн. мають бути повернуті позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved