Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє: [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 жовтня 2011 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтві про народження вказано відповідача. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою. Відповідно до рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2015 року [PERSON] повинен сплачувати на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 липня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття. З моменту винесення Глибоцьким районним судом Чернівецької області рішення та по сьогоднішній день відповідач ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого за ним утворилася заборгованість. Згідно з довідкою-розрахунком старшого державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області В.В. Манасовича, обов`язки якого на момент відпустки виконує К.І. Біреу станом на 01.07.2019 року за період з 01.08.2013 року по 01.07.2019 року загальна заборгованість по аліментам складає 85636 гривень 20 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість по аліментах за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01 серпня 2013 року по 01 липня 2019 року становить 22921 гривень 89 копійок. Тому просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 22921 гривень 89 копійок. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, проте від її представника [PERSON] , надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути без їх участі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Як вбачається з розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів від 01.07.2019 року за №14535580, у [PERSON] , [INFO] , існує заборгованість на загальну суму 85636,20 грн., за період з серпня 2013 року по червень 2019 року. Сума неустойки (пені) вираховується, відповідно до окремої заборгованості кожного місяця, а не шляхом додавання всіх днів заборгованості щомісячно і її розмір прямо зазначений у ч.1 ст. 196 СК України і не може бути збільшений, а тільки може бути зменшений судом у випадках, передбачених ч.2 ст. 196 СК України. Тому суд проводить розрахунок суми неустойки (пені) за кожен день прострочення відповідно до наступної формули: Х*Н*М=Р (де Х - це сума боргу за місяць, Н - це кількість днів прострочення у місяць, М - це 1 відсоток від суми заборгованості, Р - це сума неустойки (пені). Відповідно до вказаного перерахунку сума неустойки (пені) за несплату аліментів складає 22921,89 грн. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Враховуючи всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю. У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у справі пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст. 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved