Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2008 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на наступне майно: - земельну ділянку площею 5.010 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності не землю серії І-ДП № 054967, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11 липня 2002 року; - земельну ділянку 5.860 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності не землю серії Р 1 № 134182, виданого згідно рішення 11 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28 вересня 2000 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24 лютого 2000 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON], яким належний їй житловий будинок та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] та позивачу [PERSON] [PERSON], який доводиться рідним братом позивачу помер 18 травня 2011 року. 10 листопада 2017 року позивач звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але 15 листопада 2017 року державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою № 2546/02-31 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею був пропущений визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. На думку позивача, вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причини, зокрема через необізнаність порядку прийняття спадщини та відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. До того ж вважає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район, с. Лошкарівка, вул. Садова, буд. 23. Враховуючи наведені обставини, [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.37). Відповідач [PERSON] сільська рада з позовом ознайомлені, від них надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечили проти задоволення позову (а.с.36). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, 02 вересня 2008 року померла [PERSON] (а.с.8), яка доводиться матір'ю позивачу [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с.10,11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: - земельну ділянку площею 5.010 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності не землю серії І-ДП № 054967, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11 липня 2002 року ; - земельну ділянку 5.860 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності не землю серії Р 1 № 134182, виданого згідно рішення 11 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28 вересня 2000 року (а.с.11). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 24 лютого 2000 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON], яким належний їй житловий будинок та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] та позивачу [PERSON] (а.с.7,20). [PERSON], який є рідним братом позивачу, помер 18 травня 2011 року(а.с.\~14). 10 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.19). Однак 15 листопада 2017 року державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою № 2546/02-31 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно до дня смерті спадкодавця проживала разом з нею за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район, с. Лошкарівка, вул. Садова, буд. 23. Дані обставини підтверджуються довідкою [PERSON] сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 850 від 12 жовтня 2017 року (а.с.12). Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні питання щодо поважності пропуску позивачем строку, передбаченому ст. 1270 ЦК України, суд приймає до уваги ті обставини, що вона не мала змоги звернутися із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через необізнаність порядку прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже, суд \~вважає, що \~дані \~обставини, \~повязані \~з обєктивними \~та істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] для подання такої заяви, тому суд визнає поважними причини пропуску нею строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та вважає доцільним надати їй додатковий строк один місяць для прийняття спадщини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] немає. \~\~

Outcome: approved