Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 01 липня 2008 року він позичив відповідачу гроші в сумі 150000,00 грн., який відповідач зобов`язувався повернути на вимогу [PERSON] у встановлені законом строки. Проте вимога позивача залишилась без виконання відповідачем, тому 25 травня 2009 року приватним нотаріусом Кулиняк І.Я. було вчинено виконавчий напис на договорі позики. Борг досі відповідачем не повернуто, а тому просить стягнути з відповідача на його користь 62421,44 грен. Інфляційних втрат та 13500,00 грн. 3% річних за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року. Відповідачів належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у\~справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 11 вересня 2019 року, 06 листопада 2019 року. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] гроші в сумі 150000,00 грн., який останній зобов`язувався повернути на вимогу [PERSON] у встановлені законом строки, що стверджується договором позики від 01 липня 2008 року. 25 травня 2009 року приватним нотаріусом Кулиняк І.Я. було вчинено виконавчий напис на договорі позики від 01 липня 2008 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~530\~ЦК України\~якщо у\~зобов`язанні встановлений\~строк (термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін).\~Зобов`язання,\~строк (термін)\~виконання якого\~визначений вказівкою\~на подію,\~яка неминуче\~має настати,\~підлягає виконанню\~знастанням цієї події. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, оскільки відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання та не повернув позивачу [PERSON] суму позики, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 62421,44 грн. інфляційних втрат, 13500,00 грн. 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року, жодних інших розрахунків чи заперечення розрахунків наданих суду позивачем, відповідачем не надано. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved