Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа : Служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.04.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON] . З перших днів життя сина позивач приймав активну участь у його вихованні, проводив з ним свій вільний час, піклувався про його фізичний та духовний розвиток, забезпечував дитину всім необхідним. Однак сімейні стосунки не склалися і рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року шлюб було розірвано. Після припинення між ним та відповідачем стосунків, вони проживають окремо. Дитина проживає з Відповідачем. Відповідач уклала шлюб з [PERSON] , створила нову сім`ю, переїхала жити до іншого міста, забрала їх сина та не бажає, щоб вони з ним спілкувалися. Остання постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не допускає його до її виховання, вказуючи, що у дитини тепер новий батько. У зв`язку із постійною зміною фактичного місця проживання, позивач може тільки по телефону держати з нею зв`язок і тільки в тих випадках, коли вона приймає його вхідний дзвінок. Син занадто маленький, та ще немає власного телефону, тому спілкуватися з ним напряму хоча б по телефону, не має можливості. Звертає увагу суду на той факт, що він має можливість створення належних умов перебування дитини у нього, для його розвитку, навчання, лікування й відпочинку, має самостійний дохід та окреме місце проживання - власний будинок у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де дитина може проводити час на свіжому повітрі, оздоровлюватися, харчуватися домашніми фруктами та овочами, молочною продукцією та м`ясом. Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особами на особисте виховання дитини. У зв`язку з цим, просить усунути [PERSON] перешкоди у спілкуванні з сином - [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку зустрічей для його батька - [PERSON] наступним чином : знаходження кожної суботи з 08.00 до 22.00 за місцем фактичного проживання [PERSON] , за адресою : [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів; кожні шкільні канікули : в зимовий період - одна неділя (7 днів) та в літній період - весь місяць липень, з можливістю відпочинку та оздоровлення дитини на території України. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву без її участі. Позовні вимоги не визнала та зазначила, що з жовтня 2015 року позивач ні разу не зустрічався і не спілкувався з сином, дитина знає про його існування, але взагалі не пам`ятає його. Протягом майже п`яти років дитина називає і вважає батьком її чоловіка - [PERSON] , має з ним прекрасні стосунки і не має бажання ані наново знайомитися, ані спілкуватися з позивачем, про що сам повідомив у Новомосковському міськрайонному суді під час слухання справи про позбавлення позивача батьківських прав. Також зазначила, що вважає [PERSON] особою, яка веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкоголем, ухиляється від обов`язків : взагалі не спілкується з двома старшими дітьми, що характеризує його як батька, що не виконує рішення суду, не сплачує аліменти. На даний час, вона разом з сином [PERSON] проживає в Польщі. За рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2019 року, визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є : « Батько - [PERSON] », « Мати - [PERSON] ». Згідно довідки виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 1017 від 16.08.2018 року [PERSON] має наступний склад сім`ї : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - син. З копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 26.01.2016 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] ». Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 13.03.2019 року Шевченківською районною у місті Дніпрі раді Управління - Служба у справах дітей на адресу [PERSON] була надала відповідь, згідно якої останньому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо встановлення способу участі у вихованні сина - [PERSON] , оскільки між батьками не було узгоджено дане питання . Згідно копії акту обстеження умов проживання, спеціалістами управління служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі раді було обстежено умови проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , згідно з яким було встановлено, що для дитини - [PERSON] , [INFO] , створені умови для проживання, навчання та розвитку. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02.07.2020 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетрвоської області від 03.10.2019 року скасовано. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи - виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетрвоської області про позбавлення батьківських прав відмовлено. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2019 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , за місцем її проживання. Також в рішенні було зазначено, що «…визначення місця проживання дитини з матір`ю не буде перешкодою для батька дитини у спілкуванні з ним». Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі, тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини,з обов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з його малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить звернення останнього до Управління - Служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі раді з проханням встановити спосіб участі у вихованні сина - [PERSON] .. З урахуванням встановлених судом обставин, оцінюючи надані суду докази, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, приймаючи до уваги малолітній вік дитини, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні та розвитку сина, суд вважає необхідним усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином та встановити йому наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку зустрічей наступним чином : знаходження кожної суботи з 08.00 год. до 22.00 год. за місцем фактичного проживання [PERSON] , за адресою : [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів; кожні шкільні канікули : в зимовий період - одна неділя (7 днів) та в літній період - весь місяць липень, з можливістю відпочинку та оздоровлення дитини на території України. Таким чином, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved