Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], але рішенням Лебединського райсуду від 18.07.2007 року його позбавлено батьківських прав відносно сина. 19.11.2008 року рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області [PERSON] надано статус такого, що залишився без батьківського піклування. Відповідно до довідки КП "БТІ виконавчого комітету Лебединської міської ради" № 86 від 04.04.14 року, за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданим відділом комунального майна та приватизації Лебединського міськвиконкому від 16.07.1996 року № 1776, на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до норм чинного законодавства, суд, у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Проте вказане питання у справі за позовом виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON], не ставилося. Тому позивач просить накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири, розташованої [ADDRESS], що належить [PERSON], до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином і від нього не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутності. На підставі ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та за погодженням з позивачем вважає можливим прийняти заочне рішення у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - позов прокурора підтримав повністю. Вислухавши представників позивача та третьої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню на підставі наступного: Дані правовідносини між сторонами виникли з цивільних правовідносин, які регулюються: ст.ст.247, 248 СК України, ст..71 ч.3 п.3 Житлового Кодексу Української РСР, Законами України: «Про охорону дитинства» та « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.1999р., а.с. 5 ) , батьки якого: [PERSON], [INFO], уродженка та жителька [ADDRESS], громадянка України, та [PERSON], [INFO], уродженець м. Джетигара Кустанайської області, громадянин України, білорус, рішенням Лебединського районного суду від 18.07.2007 року позбавлені батьківських прав ( 11-13). Питання щодо накладення заборони на відчуження майна при позбавленні батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього неповнолітнього сина [PERSON] не ставилося . Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області № 289 від 19.11.2008 року «Про надання статусу дітей-сиріт та дітей, які залишились без батьківського піклування» ( а.с. 8) [PERSON], [INFO], надано статус дитини, що залишилася без батьківського піклування та він направлений в інтернатний заклад і на даний час він перебуває в Роменській загальноосвітній школі-інтернат 1-111 ступенів ім. О.А. Деревської і знаходиться на повному державному забезпеченні ( а.с. 9-10). З довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» № 86 від 04.04.2014 року (а.с.14) та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 10707120 від 11.10.2013 року ( а.с.15) вбачається, що 1/3 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 60,7 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого відділом комунального майна та приватизації Лебединського міськвиконкому 16.07.1996 року № 1776, належить на праві спільної часткової власності [PERSON]. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з п.3 ч.1 ст.247, та п.3 ч.1 ст.248 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, дитина-сирота має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки та піклування. Аналогічні норми передбачені ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» . Ст.. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що права неповнолітнього [PERSON] підлягають захисту, а позов прокурора Лебединського району - задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved