Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував наступним чином. [INFO] року помер [PERSON], який приходився позивачеві дідом. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим 10.06.2014 року, відповідно до якого дід заповів усе належне йому майно своєму синові [PERSON], тобто батькові позивача. У визначений законодавцем строк, [PERSON] заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті свого батька не подав, відтак вважається таким, що спадщини не прийняв. [PERSON], будучи дружиною спадкодавця, та проживаючи з чоловіком постійно на час відкриття спадщини, вважається у розумінні правил ст.1268 ЦК України, такою, що спадщину за законом як спадкоємець першої черги - прийняла. [INFO] року [PERSON] померла, яка приходилась позивачеві бабою. Після її смерті також відкрилась спадщина за заповітом вчиненим нею 10.06.2014 року, в силу якого вона заповіла своєму синові [PERSON], тобто батькові позивача, належне їй майно. [INFO] року батько позивача [PERSON] помер так і не прийнявши спадкового майна. Ураховуючи те, що інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, ні тих які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні не має, позивач будучи спадкоємцем п'ятої черги за законом виявив намір прийняти спадщину після смерті баби, однак пропустив визначений законодавцем строк за вище означених причин, які на його думку є поважними. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Представник відповідача Костянтинівської сільської ради Липовецького району в адресованій суду заяві вказав, що не заперечує проти задоволення заяви та розгляду справи за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в селі Петрівка Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який був вчинений спадкодавцем 10.06.2002 року, на що вказує заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради 10.06.2002 року та зареєстрований в реєстрі за №26. Відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] земельну ділянку (пай) згідно Державного акта та ощадну книжку, рахунок №560. Згідно відповіді отриманої із нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини від 17.06.2014 року за №01-09/422, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Відтак [PERSON], будучи спадкоємцем за законом, у визначений 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини за заповітом не подав, а відтак згідно правил ст.1272 ЦК України, вважається таким, що спадщини не прийняв. Наявність інших спадкоємців, а ні за законом, а ні за заповітом, судом не встановлена. Позивач приходиться онуком спадкодавця, що доведено свідоцтвами про його народження та народження його батька. Отже відноситься до спадкоємців п'ятої черги за законом та є єдиним спадкоємцем, який має намір прийняти майно померлої баби. В позові позивач зазначив, що поважною причиною пропуску строку для прийняття ним спадкового майна після смерті баби є те, що існував заповіт, який не був змінений чи скасований спадкодавцем, відповідно до якого спадкоємцем був його батько, хоча останній не використав свого права на прийняття спадщини після смерті своєї матері та помер, а відтак про наявність таких обставин йому стало відомо лише по смерті батька. Крім того, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, на думку позивача, є його проживання в іншому населеному пункті, а ніж у тому куди було необхідно звернутись до нотаріуса, що створювало також певні матеріальні труднощі. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови№7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи те, що позивач на день смерті спадкодавця не проживав разом зі спадкодавцем, а постійно проживав і нині проживає в м. Вінниця, а також помилково вважав, що спадщина прийнята його батьком, тому і не звернувся своєчасно у строк із заявою про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що позивачеві слід визначити додатковий достатній строк терміном у два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подачі нотаріусу заяви, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про визначення позивачам додаткового достатнього строку для подання ними заяв нотаріусу про прийняття спадщини за законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved