Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування вимог в позовній заяві посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина. Постановою Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 15.02.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що державна реєстрація права власності на гараж №[NUMBER], розташований в АГК «Автолюбитель-8» не проводилася. Позивач просить визнати за нею право власності на вказаний гараж у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] В судове засідання позивач не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представником надана суду заява про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 14.08.1954 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 14.08.1954 року. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11.01.2011 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 211. За життя [PERSON] на підставі рішення Бабушкінського райвиконкому м.Дніпропетровська від 24.05.1984 року №560 був членом Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-8», де йому був виділений в користування гараж №[NUMBER], який розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Тополина, 27. За вказаний гараж [PERSON] був сплачений у повному обсязі пайовий внесок, що підтверджується довідкою від 13.11.2013 року, виданою АГК «Автолюбитель-8». Відповідно до технічного паспорту на гараж № [NUMBER] в Автогаражному кооперативі «Автолюбитель-8», розташованому по вул. Тополина, 27 в м. Дніпропетровську, виготовленого КП "ДМБТІ" станом на 23.11.2012 року, вказаний гараж має загальну площу 38,5 кв.м. Рішенням реєстратора КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 18.06.2012 року [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності на вказаний гараж з посиланням на те, що її померлий чоловік не зареєстрував за собою право власності на нього. З метою отримання спадщини після смерті чоловіка позивач звернулася з відповідною заявою до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Відповідно до копії спадкової справи №998/2011, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], з заявою про отримання спадщини після його смерті до нотаріальної контори звернулася його дружина [PERSON], якій були видані 14.10.2011 року свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого. Постановою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 15.02.2013 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж з посиланням на те, що реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно не проводилась. У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 15 Закону України «Про власність», яка була чинною на момент виникнення даних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного та іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пай за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов»язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій прав за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд. З урахуванням викладеного та того, що [PERSON], будучи членом кооперативу, повністю виплатив пай за гараж, а отже правомірно набув право власності на нього, що відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення даних правовідносин. Позивач користується гаражем, заборгованості по оплаті паїв та внесків не має і як спадкоємець чоловіка після його смерті правомірно набула право власності на це нерухоме майно, тому її позовні вимоги про визнання за нею права власності на гараж підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved