Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, третіх осіб, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинкцу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON] , з якою вона спільно проживала та вела спільне гоподарство. Після смерті баби відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . На даний час на підставі свідоцтва про право на спадщину вона є власником 1/2 частини зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Іншим співвласником 1/2 частки житлового будинку є [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Після смерті баби лише вона здійснює володіння цим будинком, несе витрати по його утриманню, проводить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, тощо. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 13.09.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із стадії підготовчого засідання. Відповідач та третя особа у встановлений судом строк відзивів на позов та пояснень не надавали. Ухвалою суду від 24.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити, а справу розглянути без її участі. А тому, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності позивачіа. Відповідач - Верховинська селищна рада Верховинського району, Івано-Франківської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Представник відповідача [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення, просить справу розглянути без його участі. А тому, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Треті особи - державний нотаріус Верховинської районної державної нотаріальної контори та приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких не заперечили щодо задоволення позовних вимог, просять справу роглянути без їхньої участі. А тому, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності третіх осіб. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, з наданих позивачем доказів вбачається, вона проживає та зареєстрована у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , який належав її бабі [PERSON] , що померла [INFO] , що підтверджується наданими Верховинською селищною радою довідками № 2177 від 16.07.2019 (а.с. 9) та №№2556,2557 від 06.09.2019. Після смерті баби позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується даним нерухомим майном. Зокрема, 02.07.2001 Верховинською селищною радою на підставі рішення сесії Верховинської селищної ради від 22.05.2019 на ім`я позивача видано державний акт на право приватної власності на землю серії І- [NUMBER] 013165 (а.с. 11) на якій знаходиться зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 08.07.2019 Коломийським МБТІ виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 18-20). Замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . На даний час 1/2 частина будинку за адресою: [ADDRESS] , належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2019 [PERSON] (а.с. 12,15). Друга частина вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.1963, виданого Виконавчим комітетом Верховинської селищної ради на підставі рішення №23 від 25.11.1963 належить [PERSON] , що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів №2726 від 03.07.2019 (а.с. 17). Власник 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією запису акта про смерть №13 від 29.01.1982 (а.с.13). Згідно відповіді державного нотаріуса Верховинської районної державної нотаріальної контори Павлюка І.І. №333/01/16 від 08.10.2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилася (а.с.32). Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 344 ЦК Украни, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вказується, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Така позиція суду кореспондується із правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) . Таким чином, суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність володіння, проживання і користування будинком за адресою: [ADDRESS] більше десяти років. Разом з тим, суд зважає на те, що після смерті в 1982 році [PERSON] спадкоємців не залишилося, ніхто не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадкові справи не заводились, і відповідачем не надано суду відомостей про визнання спірного будинку безхазяйним нерухомим майном, тобто що 1/2 частина будинку з 1982 року не має власників. Отже, враховуючи те, що [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіє всім будинком в [ADDRESS] , доглядає за ним аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, проживає в ньому, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, незважаючи на те, що є власницею лише його частини не приховуючи цей факт, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка належить [PERSON] .

Outcome: approved