Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором № ML-010/264/2008 від 27.05.2008 року, у загальному розмірі 28 383,28 дол. США, що еквівалентно 704 160,79 грн. по курсу НБУ станом на 05.08.2016 р. та всі судові витрати, понесені позивачем по цій справі віднести на рахунок відповідачів, мотивуючи позов тим, що 27 травня 2008 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № ML-010/264/2008 про надання кредиту в сумі 31 996,80 дол. США строком до 29.05.2028 р. 27 травня 2008 р. в забезпечення виконань за кредитним договором № ML-010/264/2008 був укладений договір поруки № SR-010/264/2008. згідно якого [PERSON] поручився за виконання умов кредитного договору за [PERSON] Також, 27 травня 2008р. в забезпечення виконань за кредитним договором № ML-010/264/2008 був укладений договір поруки № SR-010/264/2008/1 згідно якого [PERSON] поручилася за виконання умов кредитного договору за [PERSON] 03 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступила, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-010/264/2008 від 27.05.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору, позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав повністю, кредитні кошти отриманні відповідачем в сумі 31 996,80 дол. США. В звязку з тим, що відповідачем не було дотримано умов кредитного договору, позивачем здійснено вимогу дострокового виконання зобовязань за договором в повному обсязі. Так, позивач направив відповідачам вимогу про погашення заборгованості. На листи попередження та телефонні дзвінки відповідачі не відреагували, ніяких кроків до сплати кредитних коштів не зробили. Продовжують ухилятись від виконання зобов'язань по кредитному договору. Станом на 05.08.2016 р. заборгованість за кредитним договором складає 28 383,28 дол. США, що еквівалентно 704 160,79 грн. по курсу НБУ станом на 05.08.2016 р. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Частина 1 ст. 224 ЦПК України встановлює, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 травня 2008 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № ML-010/264/2008 про надання кредиту в сумі 31 996,80 дол. США строком до 29.05.2028 р. [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені в Кредитному договорі (п. 1.1. Кредитного договору) (а.с.7-12). З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-010/264/2008 від 27.05.2008 року, згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором (а.с.13-14). Також з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед позивачем за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-010/264/2008/1 від 27.05.2008 року, згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором. ( а.с. 15-16). Свої зобовязання перед [PERSON] банк виконав повністю та надав вказаному відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору. 03 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу. Згідно з цим договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступила, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-010/264/2008 від 27.05.2008 року (а.с. 26-48). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] порушив умови вищезазначеного кредитного договору та допустив заборгованість, яка станом на 05.08.2016 року становить 28383,28 доларів США, що еквівалентно 704160,79 грн. за курсом НБУ, який станом на 05.08.2016 року становив 24,8090 грн. за 1 долар США. Розмір заборгованості підтверджено змістом розрахунку, приєднаного до матеріалів справи (а.с. 23). Також, 17.08.2016 року позивачем на адреси відповідачів направлялися вимоги про виконання зобовязань за кредитним договором, але вказані вимоги задоволені не були (а.с. 17-22). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не\~ встановлено договором або законом. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК. частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання перед банком по борговим зобовязанням [PERSON] у повному об'ємі, як поручителі за кредитним договором, а тому несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідачів в рівних частках понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на його користь. На підставі ст. ст. 525, 526, 553, 554, 610, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved