Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що відповідачка є його донькою. Вказана квартира належить йому на праві приватної власності. З 2011 року відповідачка в квартирі не з'являється, так як переїхала на інше місце проживання, яке йому не відоме, проте залишається зареєстрованою у [ADDRESS]. Зв'язку з відповідачкою не підтримують. Також він самостійно здійснює оплату за користування жилим приміщенням та житлово-комунальні послуги. Через те, що в квартирі зареєстровано дві особи він повинен сплачувати комунальні платежі за двох. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що його донька з ним не проживає ще з 2009 року, залишила житло добровільно, перешкод у проживанні відповідачці він не чинив, свої речі і всі документи з квартири [PERSON] забрала, наміру вселитись не виявляла, куди йде мешкати йому не пояснювала, ніяких домовленостей з приводу житла у нього з донькою не було, місце проживання відповідачки йому не відоме, будь-якого зв»язку з нею не має, він отримує невелику пенсію, тому йому матеріально тяжко сплачувати за житлово-комунальні послуги ще й за відповідачку, у зв»язку з чим звернувся з даним позовом до суду, житлом [PERSON] не цікавиться, витрат по його утриманню не несе. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за зазначеною позивачем адресою місця проживання, яка є місцем її реєстрації, про причини неявки не повідомила, у зв"язку з чим суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві (а.с. 29). Представник третьої особи Дніпровського РВ ГУДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 08.10.2003 року, зареєстрованого в реєстровій книзі Київського міського БТІ за № д 202-256 (а.с. 7-8). Відповідно до довідки по формі № 3, виданої ЖБК «Арсеналець-15» від 11.12.2013 р., у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та його донька [PERSON] - відповідачка по справі (а.с. 9). Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачка постійно не проживає у [ADDRESS] без поважних причин з 2009 року, речі її там відсутні, залишила спірну квартиру добровільно, з того часу житлом не цікавиться, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, адреса проживання відповідачки йому не відома, будь-яких домовленостей з приводу користування квартирою між ними не було. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідачки у спірному житловому приміщенні з 2011 року по даний час без поважних причин підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON], які засвідчили, що вони є сусідами позивача, проживають поряд у квартирі [NUMBER] з 2007 року, у квартирі [NUMBER] мешкає позивач сам, відповідачку ніколи не бачили, вона ніколи не з»являлась і вони жодного разу не були свідками того, до донька відповідача намагалася до нього вселитися. Про не проживання відповідачки з 2011 року у квартирі [ADDRESS], окрім показів свідків, також підтверджується актами від 03.07.2013 р., від 05.04.2013 р., від 17.12.2013 року та від 13.11.2013 р., затвердженими головою ЖБК «Арсеналець-15» (а.с. 10-13). Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, її майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачка не несе, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири [ADDRESS], відповідачка чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved