Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна, між ним та відповідачем, посвідченого Вознесенською Універсальною товарно - сировинною біржею 13.01.2001р. - дійсним та права власності на житловий будинок по [ADDRESS], посилаючись на його невідповідність вимогам цивільного законодавства України, ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення, в зв'язку з чим він, позивач, не може реалізувати право на його відчуження [PERSON]. Крім того, посилається, що з набуттям права власності на будинок, до нього за ЗК України 1990 р., перейшло право власності на земельну ділянку призначену для його обслуговування, а тому просить позов задовольнити, так як в іншому порядку, крім судового не може цього зробити. В ході судового засідання позивач, його представник підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись до суду із письмовою заявою (вх. № 4401 від 03.09.2014р.) про розгляд справи без його участі, визнання позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Реєстраційна служба Врадіївського РУЮ, Врадіївська селищна рада Миколаївської області будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явились, звернувшись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, в яких не заперечують проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] не заперечив проти задоволення позову. Судом встановлені факти: · 13.01.2001. між [PERSON], продавцем та [PERSON], - покупцем, було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку посвідченого Вознесенською Універсальною товарно - сировинною біржею за №17, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (далі - будинок), сплативши кошти, у сумі 1 500 грн.. (договір купівлі - продажу нерухомого майна №17 від 13.01.2001р.); · з 2001 р. (після посвідчення договору та прийняття будинку), позивач [PERSON] безперервно, відкрито та безперешкодно проживає у житловому будинку, сплачує необхідні комунальні платежі, проводе поточні ремонти та користується земельною ділянкою для його обслуговування площею 0,12 га, сплачує земельний податок, цільове призначення земельної ділянки не змінювалося (довідка сільради №317 від 06.06.2012 р., акт обстеження умов проживання від 14.03.2014р.); · житловий будинок, що є предметом спору та земельна ділянка площею 0,12 га. призначена для його обслуговування, станом на 2014р. зареєстровані за відповідачем [PERSON] (довідка МБТІ №75/03 від 05.02.2014р., витяг №1304/01-06 від 18.06.2014р., державний акт ІУ-МК №046481); · 21.06.2013 р. позивачу, державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори Поплужною К.А., відмовлено у нотаріальному посвідченні договору купівлі - продажу нерухомого майна, предметом якого є житловий будинок, оскільки договір не є правовстановлюючим документом так як не відповідає вимогам ст. 227 ЦК України, 1963 р., роз'яснено право на звернення до суду (відмова державного нотаріуса вих.. №264/01-16 від 04.03.2014 р.). · позивач не може захисти своє невизнане право, та реалізувати право власності в зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення первинного договору купівлі - продажу та ухиленням відповідача від такого його оформлення (договір купівлі продажу №17 від 13.01.2001 р., лист - запрошення на ім'я відповідача про нотаріальне укладення договору, розписка про купівлю - продаж будинку з [PERSON]); · 16.05.2005р. державна реєстрація юридичної особи - Вознесенської Універсальної товарно - сировинної біржі припинена, за рішенням засновників (витяг з ЄДРПОУ Ад №105167); Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, та права власності на житловий будинок, земельну ділянку для його обслуговування. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 44, 47, 224, 227 ЦК України (в редакції від 18.07.1963 р.), постільки правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 р. Ст. 30 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1990р.), згідно якої при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах передбачених ст.. 67 цього кодексу і право власності земельною ділянкою, без зміни її цільового призначення, ст. 67 вказаного кодексу, відповідно до якої розмір ділянок для обслуговування жилого будинку повинен бутине більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, п. г ст. 18 Постанови Пленуму ВС України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши інші докази по справі, суд вважає доведеним, що позивач, як покупець повністю виконав істотні умови договору купівлі - продажу житлового будинку, а продавець ухилився від його нотаріального посвідчення, та що до нього разом з переходом, в 2001р., права власності на будинок, перейшло і право власності на земельну ділянку призначену для його обслуговування розміром 0,12 га, а тому з врахуванням згоди відповідача, третіх осіб, на визнання за позивачем права власності на будинок, земельну ділянку, що є предметом спору, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved