Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання за період з 01 грудня 2012 року по 01 листопада 2018 року в сумі 21157 грн. 98 коп., які отримані за адресою: м. Полтава, пров.Великий, 4а, кв.37. Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з [PERSON] нарахований індекс інфляції в розмірі 6187 грн. 09 коп. та 3 % річних в сумі 1375 грн. 66 коп. Всього просив стягнути 28720 грн. 73 коп. Ухвалою судді від 11 січня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не зверталась. Відзиву на позов не подала. Будь-яких клопотань сторони суду не подавали. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] як власник житлового приміщення є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: м. Полтава, пров.Великий, 4а, кв.37. Правовідносини між сторонами врегульовані договором про надання послуг теплопостачання від 29 березня 2006 року, згідно якого теплопостачальна організація зобовязується надавати споживачеві та членам його сімї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги з теплопостачання, а споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах цього договору (а.с.13). Також встановлено, що одна сторона - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" надавав другій стороні - [PERSON], як споживачу послуг, власнику квартири за адресою: м. Полтава, пров.Великий, 4а, кв.37, послуги з теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовлялась та частково їх оплатила Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобовязана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов'язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тарифи на послуги з централізованого опалення на період з 01 грудня 2012 року по 01 листопада 2018 року затверджено наступними нормативними актами: постановою НКРЕКП від 31 березня 2015 року №1171, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2015 року за №433/26878 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення складав 14,86 грн. за 1 кв.м. за місяць протягом періоду надання послуги; постановою НКРЕКП від 09 червня 2016 року №1101 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року N 1171», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 30,26 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); постановою НКРЕКП від 28 грудня 2017 року №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року N 1171», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 29,86 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 23,48 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 6,38 грн. за 1 кв. м). Діючи в правовідносинах належним чином, відповідач мала оплачувати одержані нею послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] в період з 01 грудня 2012 року по 01 листопада 2018 року отримані послуги в повному обсязі не оплачувала. У звязку з цим за період з 01 грудня 2012 року по 01 листопада 2018 року виникла заборгованість в сумі 21157 грн. 98 коп. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як передбачено ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частково сплачуючи за надані їй послуги теплопостачання, позивач фактично вчиняла дії, що свідчать про визнання нею зобовязання, чим переривала позовну давність. Після цього перебіг позовної давності розпочинався заново. Востаннє така оплата відповідачем здійснена у лютому 2018 року. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду в межах строку позовної давності. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобовязання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01 листопада 2018 року борг відповідача за послуги теплопостачання становить 21157 грн. 98 коп., інфляційні втрати підприємства у звязку з порушенням строків оплати послуг 6187 грн. 09 коп., 3% річних - 1375 грн. 66 коп. (а.с.5, 6, 7). На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 21157 грн. 98 коп., компенсації інфляційних втрат підприємства у розмірі 6187 грн. 09 коп. та 3% річних в розмірі 1375 грн. 66 коп. Крім того, у звязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762 грн. 00 коп. на відшкодування понесених судових витрат. Всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 30482 грн. 73 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved