Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови ВДВС від 11.02.2017 року про накладення арешту на все майно [PERSON] з забороною відчуження. Посилаючись на те, що державний виконавець провів ряд виконавчих дій з порушенням прав позивача як сторони провадження, а в подальшому не зберіг виконавче провадження що унеможливлює ознайомлення з матеріалами цього провадження та ускладнило процедуру оскарження дій виконавця, тому просить скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на все майно позивача. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника відділу державної виконавчої служби. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 19.12.2013 року Державний виконавець Печерського РВДАС м.Києва відкрила виконавче провадження ВП №41294568 відносно [PERSON] про стягнення в примусовому порядку на користь КП «Житло - сервіс» 79939,69 грн., згідно судового наказу Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2013 року № 757/8786/13-ц. 11.02.2014 року була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника та заборону його відчуження. 07.12.2015 року державний виконавець повернула судовий наказ стягувачу через відсутність у боржника будь - якого майна, в.т.ч. рухомого і нерухомого та доходів. 17.12.2013 року ухвалою Печерського районного суду м.Києва за заявою [PERSON] вказаний судовий наказ скасовано. Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. Згідно ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Враховуючи те, що виконавчий документ, по якому проводилось стягнення, вже повернутий стягувачеві, який вже не може знову пред'явити цей документ до виконання, на сьогодні не існує та не може існувати вимог, виконання яких забезпечувалось би арештом, накладеним відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Печерського управління юстиції в м.Києві від 11.02.2014 року ВП № 41294568. Відтак, арешт та заборона відчуження всього належного позивачу рухомого та нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця ВДВС Печерського управління юстиції в м.Києві від 11.02.2014 року ВП № 41294568, повинен бути знятий. Виходячи з наведеного, відпала необхідність в накладенні арешту на майно позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved