Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що відповідно до умов укладеного договору №76263/30/к4 від 09 квітня 2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці до 09 квітня 2015 року. П. 4.3 договору передбачено, що процентна ставка за користування простроченою сумою кредиту збільшується на 5%, та становить 33% річних. Відповідач зобов'язався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Банк виконав свої обов'язки за договором у повному обсязі. У зв'язку із неналежним виконання відповідачем покладених на нього обов'язків щодо сплати кредитних коштів, станом на 20 січня 2016 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 8620,85 грн., яка складається з наступного: -5000 грн. - заборгованість за кредитом; -359,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1824,66 грн. - пеня на тіло кредиту; -359,31 грн. - пеня на відсотки; -225,00 грн. - інфляційні нарахування на тіло кредиту; -1200грн. - штраф. Позивач вважає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному, виходячи з наступного. Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 09 квітня 2013 року між сторонами позивачем ПАТ АБ «Експрес-Банк та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір №76263/30/к4. Згідно умов договору відповідачу в кредит надано грошову суму у розмірі 12000 грн., зі строком його погашення не пізніше 09 квітня 2015 року, на умовах сплати відсотків у розмірі 28% річних. П. 1.4 договору передбачено, що з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення договору, на поточний рахунок банку до закінчення строку дії договору процентна ставка встановлена у розмірі 38% річних. П. 4.3 договору встановлено, що процентна ставка за користування простроченою сумою кредиту збільшується на 5%, та становить 33% річних. Відповідач зобов'язався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними належним чином не виконав, у визначені строки кредит не повернув, в зв'язку з чим станом на 20 січня 2016 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 8620,85 грн., яка складається з наступного: -5000 грн. - заборгованість за кредитом; -359,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1824,66 грн. - пеня на тіло кредиту; -359,31 грн. - пеня на відсотки; -225,00 грн. - інфляційні нарахування на тіло кредиту; -1200грн. - штраф. Розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками,пенею,комісією та штрафами позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений. Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобов'язання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати комісії, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості за тілом кредиту та комісією, пенею, відсотками та штрафом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За наведеного нормативного обґрунтування та встановлених судом обставин по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованості за договором в загальному розмірі 8620,85 грн.. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved