Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 04.06.2006 до 15.05.2013 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син - [PERSON], [INFO] Зазначає що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Натомість у матеріалах справи міститься її заява, якою вона позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Натомість надіслав до суду заяву, якою позов визнає та просить розглядати справу у його відсутності. За викладеного суд ухвалює провести розгляд справи по суті у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.169 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічним засобом на разі неявки в судове засідання всіх сторін у відповідності до положень ст.197 ЦПК України не проводиться. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно вимог ст.181 ч.1 Сімейного Кодексу України Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, ч.3 цієї норми визначає, що За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому останній має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення нею повноліття. Позивач звільнена від сплати судового збору. Останній у відповідності до положень ЗУ "Про судовий збір" та ст. 88 ЦПК України стягується на користь держави з відповідача у справі.

Outcome: approved