Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дружину та дитину, посилаючись на те, що 01.02.2014 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Виконкому Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області зроблено запис № 1. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина : дочка [PERSON], [INFO], яка проживає із нею, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Монастирищенської міської ради від 02.03.2016 року № 1076. Вона знаходиться в декретній відпустці, отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років, в розмірі 860 гривень, інших доходів немає. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, немає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів та на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі ? частини. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов'язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст. 121 СК України). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач у справі, є батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.02.2015 року, актовий запис № 20, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 5). У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Довідкою № 1076 від 02.03.2016 року, виданою виконкомом Монастирищенської міської ради, [PERSON], про те, що на повному утриманні сім»ї знаходяться діти: дочка : [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки № 391 від 01.03.2016 року виданої Монастирищенським РУПСЗН Черкаської області, [PERSON], встановлено, що вона знаходиться на обліку в Монастирищенському РУСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860 грн., щомісячно ( період з березня місяця 2015 року по лютий місяць 2016 року ( а.с. 7). Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують неможливість утримання, перебування на утриманні інших осіб, а навпаки визнав позов повністю та не заперечував проти його задоволення, а тому суд з урахуванням всих вищенаведених обставин вважає, що позов в частині стягнення аліментів на дитину підлягає до задоволення повністю. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дружини, є молодою особою працездатного віку, не надав документів, які підтверджують неможливість утримання, перебування на утриманні інших осіб, а навпаки визнав позов повністю та не заперечував проти його задоволення, а тому суд з урахуванням всих вищенаведених обставин вважає, що позов в частині стягнення аліментів на дружину підлягає до задоволення повністю. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини та в утриманні позивачки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та з урахуванням усіх обставин справи, а саме те, що дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, позивачці теж необхідна матеріальна допомога, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, та не взмозі працювати, також і позицію платника аліментів, який повністю визнав позов та його згоду на сплату аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, інших обставин справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини ( позивача) до досягнення дитиною трирічного віку є обгрунтованими та визначає розмір стягуваних аліментів на дружину в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного ст.ст. 84, 121, 125, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved