Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], з участю третьої особи Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2008 року по 03.07.2014 року. Від даного шлюбу [INFO] року у них народилася донька, [PERSON]. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області 03 липня 2014 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. У вересня місяці 2014року [PERSON] покинула сім"ю та виїхала в Росію, фактичне місце проживання її не відоме. Відповідач не бере жодної участі у вихованні доньки, не дбає про її фізичний та духовний розвиток. Не цікавиться успіхами доньки у школі та не відвідує шкільні зібрання. Жодної допомоги по утриманні та забезпеченні дитини не надає. З 13.05.2017 року він проживає у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка допомагає йому у вихованні доньки, дбає про її стан здоров?я, успішність навчання та загальний розвиток дитини. Також у вихованні доньки йому допомагають батьки відповідача. Зважаючи на те, що відповідач протягом тривалого часу не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання доньки. Просить позбавити відповідача, [PERSON] батьківських прав, відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. Представник третьої особи органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в судовому засіданні 24.10.2018 року позовні вимоги підтримала, покликавшись на висновок Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, як органу опіки і піклування, відповідно до якого Яворівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити відповідача, [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Просить позов задоволити, в подальшому розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомила про причини неявки, хоч належно була повідомлена про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у її відсутності суду не надала. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] а саме на цю адресу були скеровані виклики до суду. Зважаючи на те, що місце проживання відповідача невідоме, тому відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України така була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та згідно ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечив позивач. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що являються батьками відповідачки, їм відомо про те, що їхня донька [PERSON] тривалий час за місцем своєї реєстрації не проживає, знаходиться в Росії. Усі обов"язки по вихованню неповнолітньої [PERSON] виконує позивач, він повністю матеріально забезпечує дитину, допомагає їй у навчанні, є хорошим батьком для дитини. Відповідачка із своєю неповнолітньою донькою інколи спілкується через мережу інтернет. [PERSON] не займається вихованням доньки, не бере участі в її матеріальному забезпеченні та належно не виконує своїх батьківських обов?язків. Вони з чоловіком як дідусь та бабуся також беруть участь у вихованні внучки [PERSON] та допомагають інколи їй матеріально. З відповідачкою вони не спілкуються, фактичне місце проживання її невідоме. Вважають, що відповідач є зразковим батьком; свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що вона являється вчителькою молодшиз класів та неповнолітньої [PERSON]. За час навчання дитини у школі, вона бачила лише батька [PERSON], який приводив її до школи, відвідував шкільні збори, цікавився її навчанням, піклувався про неї. Відповідачку вона жодного разу не бачила у школі, їй відомо, що [PERSON] проживає у Росії. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народженя виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області серії [NUMBER] від 10 липня 2009 року, актовий запис №109, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року її батьками значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. З акту встановлення факту проживання від 12.10.2017 року, складеного на підставі розпорядження міського голови міста Яворова №828 від 12.10.2017 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] Львівської області, зареєстрований [PERSON] та [PERSON], [INFO], однак зі слів батька [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою не проживає, проживає в Росії м.Москва. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги п. 16 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. П.15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено доказами, відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України по вихованню доньки, а саме, не спілкується з дитиною, не забезпечує дитину матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. Згідно висновку Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 30.05.2018 року, така вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав, відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач тривалий час проживає закордоном, не спілкується зі своєю донькою, не піклується про її фізичний і духовний розвиток , не цікавляться її здоров'ям, матеріально не допомагає та тривалий час свідомо нехтує обов'язками по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки. У зв'язку з цим, суд приходить до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість матері до дитини та про її небажання цікавитися життям неповнолітньої доньки та виконувати свій батьківський обов'язок, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved