Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що в 2007 році він уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яку вони спільно виховували до 2014 року. В 2014 році вони стали проживати окремо і відповідачка забрала із собою дитину. Причиною припинення сімейних відносин було зараження відповідачки венеричною хворобою. Взимку 2016 року сторони почали проживати спільно знову, на що позивач погодився в інтересах дитини. Однак, поведінка відповідачки не змінилася, вона продовжувала зраджувати йому в подружній вірності, а 01.09.2017 року залишила його та дочку і подалася в невідомому напрямку. З того часу вона не приходить, не телефонує і не цікавиться дитиною. Він виховує та утримує дочку самостійно. 12.06.2018 року заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між ними розірвано, дочку залишено проживати з ним. Відповідачка з 01.09.2017 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що стверджується відповідними документами. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява, в якій він позов підтримав і просить позбавити батьківських прав відповідачку щодо дочки [PERSON], та стягувати щомісячно на його користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. до досягнення нею повноліття, справу просить слухати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась без поважної причини, про день,час та місце слухання справи була належним чином повідомлена шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада». Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Служби у справах дітей Коломийської міської ради подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], а також письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові заяви позивача, третьої особи , суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка - [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як встановлено в судовому засіданні відповідачка з 01.09.2017 року не проживає з позивачем, залишила його та дочку і покинула домівку в невідомому напрямку, і відповідного з того часу ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та розвитку своєї дитини, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України. Згідно заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 12.06.2018 року в справі № 346/576/18,яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] залишено проживати з батьком [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих в житловому приміщенні в [ADDRESS], виданої 07.09.2018 року ОСББ «Едельвейс 24» до складу сім'ї позивача ( уповноваженого власника) входить дочка - [PERSON] (а.с. 7). Довідкою №71/02-12 від 03.09.2018 року Коломийської загальноосвітньої школи І-ІІІ № 6 підтверджено, що [PERSON] навчається в 2-му класі вказаного навчального закладу (а.с.8). Відповідно до довідки ТзОВ «ЕсіЕн Вуд» № 1 від 06.09.2018 року позивач працює верстатником деревообробних верстатів на вказаному товаристві з 04.07.2018 року (а.с. 9). На даний час дочка [PERSON] проживає з батьком - позивачем в справі, має всі належні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який затверджений рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 18 грудня 2018 року №309, відповідачка [PERSON] жодного разу на засідання комісії не з'являлась, дитину не провідувала, не цікавилась її розвитком, станом її здоров'я, рівнем навчання, не надає коштів на одяг та харчування,самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків,хоча жодних перешкод для зустрічі та виховання дитини їй не чиниться. Вихованням та забезпеченням дитини займається тільки батько-позивач по справі [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, відповідачка по справі нехтує своїми батьківськими обов'язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров'ям, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Матеріальним забезпеченням дитини займається виключно батько - позивач в справі, дитина проживає з батьком в нормальних умовах, їй забезпечено хороші умови, матеріально забезпечено. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Встановлене судом, підтверджується копіями заочного рішення суду про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження дитини, довідкою ОСББ « Едельвейс 24» від 07.09.2018 року, довідкою Коломийської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 від 03.09.2018 року та іншими, перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164 п.2,165,166, 180-184 Сімейного кодексу України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ,

Outcome: approved