Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 963,54 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.05.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у формі Полісу № АІ8233502. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач зазначає, що 28.07.2015 року о 23:10 год. в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 27 сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «МАN - 18.224», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п. 2.9а, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля марки «МАN - 18.224», д.н.з. [NUMBER]. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування, як вказує позивач, на підставі заяви [PERSON], відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO22479 від 26.10.2015 року та на підставі вимог Закону, ПрАТ «СК «АХА Страхування» платіжним дорученням № 203 033 від 28.10.2015 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 963,54 грн. Таким чином, позивач вважає, що до ПрАТ «СК «АХА Страхування» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «МАN - 18.224», д.н.з. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.07.2015 року о 23:10 год. в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 27, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання, у якому представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки, заперечень на позов від відповідача до суду не надходило. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 14 травня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/8233502, з визначеним строком дії договору - з 14 травня 2015 року по 13 травня 2016 року включно (а.с. 23), предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем [NUMBER]. У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілих осіб страхове відшкодування. Відповідно ч. 1 до ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. З матеріалів справи встановлено, що 28 липня 2015 року о 23 год. 10 хв., в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 27 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля марки «МАN - 18.224», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO22479 від 26.10.2015 року, розмір страхового відшкодування склав: 24 963,54 грн. (а.с. 9). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Виходячи з положень частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З матеріалів справи судом встановлено, що виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування, на підставі заяви [PERSON], відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO22479 від 26.10.2015 року та на підставі вимог Закону, ПрАТ «СК «АХА Страхування» платіжним дорученням № 203 033 від 28.10.2015 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 963,54 грн. (а.с. 7). Враховуючи, що судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини відповідача, ПрАТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування за укладеним з ним договором добровільного страхування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика компенсації сплаченого страхового відшкодування, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved