Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.09.2011 року, станом на 31.03.2018 року, у сумі 18526 грн. 73 коп., судового збору розмірі 1762 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.09.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а відповідачем умови договору виконані не були, не надано кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Внаслідок порушень відповідачем зобов'язань, станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість в розмірі 18526,73 грн., що складається з наступного: 300 грн. - заборгованість за кредитом; 13368,31 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 3500 грн. нараховано пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 858,42 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2018 року (а.с. 53) дану цивільну справу передано на прзгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області за підсудністю. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2018 року (а.с.59-60) дану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі; проводити судові засідання в загальному позовному провадженні, дослідивши всі докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог; рекомендувати позивачу надати до суду кредитну справу заведену на основі анкети-заяви №0602051400243329538. Відповідно до анкети-заяви №0602051400243329538, вона приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, такі її дії були зумовлені тим, що після вступу до вищого навчального закладу, необхідно було оформити банківську картку на яку вона повинна була отримувати стипендію, ніяких інших карток від позивача вона не отримувала, доказів отримання кредиту в матеріалах справи не має. В позовній заяві позивач стверджує, що вона уклала договір №б/н від 08.09.2011 року, при цьому в порушення ст.175 ч.3 п.5 ЦПК України не надає копії такого договору, якщо припустити, що позивач за договір видає Заяву, якою вона приєдналася до «Правил надання банківських послуг в Приватбанку», то слід зауважити, що відповідно до ст.1055 ЦК України - кредитний договір укладається в письмовій формі, а договір приєднання (ст.634 ЦК України) може бути укладений, в разі приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Правила не є договором, оскільки по суті і формі не відповідають вимогам ст.638 ч.2 ЦК України, в них жодному пункті не вказано, що вони є договором. Відповідно до п.1.1.1.29 Правил - Боргові зобов'язання - виконання клієнтом перед банком обов'язків по Договору, але поняття самого Договору в Правилах не висвітлено, тому неможливо встановити, що саме є Договором кредиту і які обов'язки в неї перед банком. Позивачем не надано документів про тримання нею банківської кредитної картки, оскільки в самій заяві не зазначено які саме банківські послуги вона бажає отримати від позивача, тому позивачу слід було б надати до суду кредитну справу, яка була заведена на основі анкети-заяви №0602051400243329538, яка б надала відповідь на питання щодо виду кредиту, отримання нею банківських карт тощо. В порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.95 ЦПК України сума боргу і штрафні санкції та процентні ставки по такій сумі не підтверджені належними доказами. В порушення вимог ч.3 ст.13 ЦК України, позивач маючи її персональні дані, які вона залишила при оформленні банківської карти використав їх в своїх корисних цілях, оскільки з наданих документів нема підтвердження того, що вона проживає в [ADDRESS], тому позивач напевне знаючи, що більше 5 років у ВУЗі не навчаються, відповідно в студентському гуртожитку не проживають, подає позов до суду не за місцем проживання відповідача розраховуючи на розгляд справи в відсутність відповідача та винесення рішення на його користь. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2018 року уточнено назву позивача - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.71). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2018 року (а.с.73-74) відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо зміни спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження по даній цивільній справі та витребувано у позивача слідуючі документи та інформацію: про те, яку саме картку отримала відповідач (в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №0602051400243329538 дана інформація відсутня) за даним кредитним договором та який тариф був передбачений даною карткою, строк її дії та чи вона перевидавалася; а також, які ще картки отримувала відповідач у період з 08.09.2011 року по даний час у ПриватБанку; виписку про рух коштів по особовому рахунку відповідача із зазначенням останньої проплати (погашення) кредиту та останнього зняття кредитних коштів з картки; належним чином завірену копію кредитної справи заведеної на основі анкети-заяви №0602051400243329538. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2018 року (а.с.112-113) рекомендовано позивачу надати слідуючі документи та інформацію: повідомити номер картки, яку отримала відповідач в 2011 році на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №0602051400243329538, який тариф був передбачений даною карткою, строк її дії та чи вона перевидавалася; повідомити чи були отримані відповідачем картки [NUMBER] від 18.03.2013 року строком дії 08/16, [NUMBER] від 09.10.2014 року строком дії 09/18, [NUMBER] від 14.03.2015 року строком дії 09/18 саме на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №0602051400243329538; повідомити підстави видачі двох карток з одним номером різної дати - [NUMBER] від 09.10.2014 року та 14.03.2015 року; повідомити чому за договором б/н від 08.09.2011 року, картка отримана відповідачем лише в 2013 році; документи, що підтверджуєть що [PERSON] була виконуючою обов'язків голови правління ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на час звернення до суду з позовом; надати фотографію відповідача, сфотографованою з карткою ПРИВАТ БАНКУ, з зазначенням ресурсу (серверу), з якого було здійснено друк вказаного фотознімку, де і якої дати було зроблено даний фотознімок; належним чином завірені копії документів, що були подані позивачем разом з позовною заявою, відповіддю на відзив та за ухвалою суду (розрахунок, анкета-заява, витяг з Тарифів, витяг з Умов та правил, виписка по рахунку, фотознімок, довідка про видачу карток); належним чином завірену копію кредитної справи заведеної на основі анкети-заяви №0602051400243329538. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги, оскільки банком надані докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань. Між банком та відповідачем було укладений кредитний договір у відповідності до ст.634 ЦК України у письмовій формі, яка не суперечить чинному законодавству. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з підстав, зазначених у ньому. Пояснила, що видача картки відбувається на основі відкритого рахунку та підписаної заяви. Договору про передачу картки в них не передбачено. Отримання картки підтверджується випискою по рахунку. Також наявне фото з карткою. В довідці про видачу карток відповідачу допущено помилку. Картку під номером [NUMBER] отримано 14.03.2015 року. Відповідачем отримано 2 картки - в 2013 році та в 2015 році. На момент отримання картки в 2011 році відповідач була неповнолітня, тому не було встановлено кредитний ліміт, що не порушує вимог законодавства. Вказане також підтверджується випискою, де вбачається, що 12.09.2011 року кредитний ліміт складає 10 грн., а в подальшому - 07.11.2011 року - знижено до нуля, тобто на картку можливо було класти та знімати власні кошти. В подальшому, в 2013 році було отримано кредитну картку. Кредитна картка «Універсальна» вважається також платіжною карткою, на неї кладуться та знімаються власні кошти. Повідомлення про зміну процентної ставки може бути здійснено через банкомат при знятті коштів, через виписку по рахунку, яку клієнт зобов'язаний отримувати самостійно в банку та СМС-інформування. У даному випадку, відповідач була повідомлена за допомогою СМС-інформування. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивачем не надано доказів того, що відповідач укладала договір з позивачем. Самого договору у матеріалах справи не має. Більш того, представник позивача зазначив, що договором є заява відповідача. Однак, в Умовах і Правилах надання банківських послуг зазначено про те, що при видачі кредиту укладається відповідний договір. Позивачем не надано належних доказів, що відповідач отримувала картку з встановленим на ній платіжним лімітом. Навіть якщо вона теоретично і отримала картку, то починаючи з 01.09.2014 року Приватбанком було змінено процентну ставку по кредиту, про що позивач був зобов'язаний письмово повідомити відповідача. Надані позивачем документи не завірені відповідно до вимог ЦПК України. З наданих позивачем фотографій не вбачається яка саме картка була видана, від якої вона дати і не видно умов користування нею. Не є належним доказом. Відповідач дійсно підписувала анкету-заяву 08.09.2011 року. В 2011 році відповідач отримала картку, про яку не зазначається позивачем. 18.03.2013 року кредитну картку номер [NUMBER] відповідач не отримувала і належних доказів її отримання суду не надано. На момент отримання картки в 2011 році відповідач мала 17 років та вступила на навчання в м.Кременчук . З метою отримання стипендії, допомоги та переводів від батьків отримала картку. З анкети-заяви не вбачається яка саме картка була надана відповідачу. Кредитні картки в ПриватБанку відповідач не отримувала. Інших угод чи кредитних договорів в ПриватБанку відповідач не підписувала. Наданий позивачем фотознімок наданий за 2011 рік. У даної картки закінчився строк дії, а тому відповідач її викинула. Вказав, що відносно вимог про стягнення неустойки, штрафу та пені застосовуються позовна давність строком 1 рік. Просив застосувати строки позовної давності відносно пені та штрафів. Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 08.09.2011 року (а.с.7, 86, 89, 181-182, 198), [PERSON] звернулася до позивача щодо отримання кредиту. Відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування; також відповідач погодився, що його заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.8): - карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» передбачений пільговий період - 30 днів; базова процентна ставка - 3,0 % на місяць на залишок заборгованості; обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); пенею за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів = базова процентна ставка за договором /30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту ) + 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. у місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.; встановлений штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій; (з 01.01.2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»); - карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачений пільговий період - 55 днів; базова процентна ставка - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6%; обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пенею за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пенею за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; встановлений штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій; (з 01.09.2014 року змінено процентну ставку по кредитній карті «Універсальна» (зміну здійснено тільки для витрат здійснених після 01.09.2014 року; з 01.04.2015 року змінено тарифи обслуговування кредитної карти «Універсальна»: розмір процентної ставки, пені, тощо). Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №237227-ВБ від 05.09.2018 року (а.с.84) відповідач отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періода» по договору SAMDN50000049921800, ІПН [NUMBER], [PERSON] (а.с.180, 199), з якою ознайомлена відповідач 12.09.2011 року, передбачений пільговий період - 55 днів; базова процентна ставка - 2,5 % на місяць на залишок непростроченої заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пенею за несвоєчасне погашення заборгованості = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць (нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше); встановлений штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.166) відповідач 18.03.2013 року отримала кредитну картку номер [NUMBER] з терміном дії до 08/16; 09.10.2014 року - номер [NUMBER] з терміном дії до 09/18; 14.03.2015 року - номер [NUMBER] з терміном дії до 09/18. Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №347690-ВБ від 08.10.2018 року (а.с.159, 167) 08.09.2011 року клієнтом було підписано анкету заяву та проведено ідентифікацію клієнта. Кредитну картку клієнтом було отримано та використано саме в 2013 році. З приводу видачі двох карток з одним номером різної дати повідомили, що передбачено випуск самої пластикової картки та її безпосередня видача на руки клієнту, дати вищенаведених подій можуть різнитися. Крім того, згідно інформації з внутрішніх банківських комплексів, кредитну картку за номером [NUMBER] видано та сфотографовано клієнта разом з нею 14.03.2015 року о 14:05:21 заступником керівника відділення по обслуговуванню клієнтів - [PERSON], у відділенні №108 Кіровоградський філіал, що розташований за адресою: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Первомайська,27. Згідно витягу з Умов і правил надання банківських послуг, затвердженого наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 ( а.с. 9-32) : 1.1.2.4 - клієнт зобов'язаний у разі незгоди із змінами Правил та/або Тарифів Банку звернутися в банк для розірвання даного Договору і погасити виниклу перед банком заборгованість, в тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих Держателю та його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по картрахунку інформувати (при необхідності письмово в разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) банк про це протягом 35 днів з моменту списання; 1.1.2.5 - клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним договором; 1.1.2.6 - клієнт зобов'язаний в разі невиконання зобов'язань по договору на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), сплаті винагороди банку; 1.1.2.9 - в разі виникнення заборгованості держателя по картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок в роботі обладнання і в інших випадках клієнт зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення; 1.1.2.16 - клієнт зобов'язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону і інші контактні дані, наявні в розпорядженні банка. В разі їх змін інформувати про це банк в строк не пізніше 15 днів з моменту їх зміни; 1.1.2.24 - в разі звернення банка до суду зі стягнення простроченої заборгованості клієнта, іншим позовним вимогам в зв'язку з невиконанням взятих перед банком зобов'язань, - відшкодувати банку суму судових витрат, в тому числі витрати на правову допомогу, надану третьою особою; 1.1.3.1.6 - клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку в випадку настання строків платежів по іншим договорам клієнта в розмірі, встановленому цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Банк здійснює списання коштів в грошовій одиниці України / іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в розмірі, що еквівалентний сумі заборгованості в іноземній валюті / національній валюті України за договором, і купівлю/продаж іноземної валюти на Міжбанківському Валютному Ринку України. Списання коштів з любого рахунку клієнта, відкритого банком, оформляється меморіальним ордером; 1.1.3.2.3 - банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта щодо незгоди зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банка і без попереднього повідомлення клієнта; 1.1.3.2.12 - здійснювати фотозйомку і відеоспостереження, а також фіксацію будь-яких контактів з клієнтом (в тому числі аудіо запис телефонних розмов і ін.) в своїх приміщеннях і на своїх пристроях в цілях забезпечення безпеки і належного обслуговування клієнта без його додаткового сповіщення. Банк має право зберігати фотографії в подальшому, а також розповсюджувати фотографії, що зберігаються у випадках, передбачених даним договором. Відеозапис, фотографії і записи телефонних розмов можуть бути використані в якості доказів в процесуальних діях; 1.1.7.12. - договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк; 2.1.1.2.1 - для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид встановлений в Пам'ятці клієнта/ Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, вказана в заяві; 2.1.1.2.11 - карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно; 2.1.1.2.12 - по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карт з новим строком дії), за зверненням клієнта в банк, згідно діючим тарифам; 2.1.1.5.5. - позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, сплачувати комісію на умовах, передбачених договором; 2.1.1.7.6. - при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій; 2.1.1.12.6 - за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13; 2.1.1.12.9 - держатель доручає банку списання з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, в тому числі з картрахунку грошових коштів для здійснення платежу з ціллю повного чи часткового погашення боргових зобов'язань, в тому числі мінімального обов'язкового платежу, якщо мінімальний обов'язковий платіж вказаний в заяві клієнта і в Пам'ятці клієнта / Довідці про умови кредитування, а також списання помилково перерахованих коштів, по яким держатель не являється належним отримувачем. Списання грошових коштів здійснюється у відповідності до встановленого законодавством порядку. Згідно розрахунку (а.с. 5-6) заборгованість за договором, станом на 31.03.2018 року, становить 18526,73 грн., що складається з наступного: 300,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13368,31 грн. - заборгованість за процентами, 3500,00 грн. - нарахована комісія, 1358,42 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Розрахунком заборгованості та виписками по рахунку відповідача (а.с.5-6, 164-165, 175-176) підтверджується, що останнє погашення простроченої заборгованості проведено 31.03.2014 року шляхом поповнення карткового рахунку. Повідомленнями від 15.08.2014 року та 15.03.2015 року (а.с.186, 202, 203) підтверджується, що відповідач повідомлялася про те, що для витрат, здійснених за карткою «Універсальна» з 01.09.2014 року ставка за використання кредитних коштів становитиме 2,9% на місяць, а з 01.04.2015 року - 3,6%. Згідно статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», Банківської ліцензії, довідки ЄДРПОУ (а.с.35-38) ПАТ є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», створений з метою здійснення банківської діяльності, має право по наданню банківських послуг. Згідно листа від 07.07.2018 року (а.с.70) позивач змінив найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору і вважає за необхідне керуватися главами 48, 49, 71 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.549 ч.1 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що, на підставі договору №б/н від 08.09.2011 року, [PERSON] отримала платіжну картку кредитки «Універсальна» з кредитним лімітом у розмірі 300 грн. з базовою відсотковою ставкою в місяць - 3,0%, пенею та штрафом при порушенні строків платежів. З 01.01.2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з базовою відсотковою ставкою в місяць - 2,5% ( за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6%), пенею та штрафом при порушенні строків платежів. Відповідач користувалася карткою, але повністю грошові зобов'язання за договором не виконувала, тому утворилася заборгованість за кредитом. Суд частково погоджується з обрахунками заборгованості, що виконав позивач. Так, погоджується з обрахунками тіла кредитної заборгованості у розмірі 300 грн. 00 коп. Щодо нарахування заборгованості за відсотками, враховує наступне. Аналізуючи наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що на момент отримання кредиту відповідачем відсотки за користування кредитом нараховувались виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту. З вересня 2014 року позивачем змінено порядок нарахування відсотків за користування кредитом, зокрема до бази розрахунку включено вже нараховані відсотки та санкції за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також процентну ставку визначено на рівні 34,8 %, з 01 квітня 2015 року - 43,20% (а. с. 5-6). Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України, нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту фактично отриману позичальником. Зокрема, ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Крім того, відповідно до Довідки про умови кредитування відповідач отримала кредит за відсотковою ставкою 2,5% в місяць, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості (а.с.199), право банку збільшувати процентну ставку та умови такого збільшення в цій довідці не передбачено. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За таких обставин, виходячи з відсутності письмової згоди відповідача на збільшення процентної ставки, суд дійшов до висновку, що наведений в розрахунку розмір заборгованості за процентами в сумі 13 368 грн. 31 коп. є неправильним, проценти необхідно нараховувати виключно на тіло кредиту за процентною ставкою 30% на рік. Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком щодо порядку та умов збільшення процентної ставки, викладеним Верховним Судом України в постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374 цс 17. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач повинна сплатити проценти з моменту виникнення заборгованості, тобто з 31.04.2015 року на день складання розрахунку заборгованості, тобто по 31.03.2018 року, враховуючи заборгованість за тілом кредиту 300 грн. 00 коп. за процентною ставкою 30% на рік. Таким чином, проценти за період з 30 квітня 2015 року по 31 травня 2015 року становлять: 50:100 х 30 = 15 грн. 00 коп. - відсотки в рік, 15:365 х 31 день = 1,27. За період з 31 травня 2015 року по 30 червня 2015 року становлять: 136,56:100 х 30 = 40 грн. 96 коп. - відсотки в рік, 40,96:365 х 29 днів = 3,25. За період з 30 червня 2015 року по 31 липня 2015 року становлять: 217,13:100 х 30 = 65 грн. 14 коп. - відсотки в рік, 65,14:365 х 31 день = 5,53. За період з 31 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року становлять: 288,65:100 х 30 = 86 грн. 59 коп. - відсотки в рік, 86,59:365 х 30 днів = 7,12. Загалом за період з 30.04.2015 року по 31.08.2015 року проценти становлять 17 грн. 17 коп. За період з 31 серпня 2015 року по 31 березня 2018 року проценти становлять: 300 :100х30 = 90 грн. 00 коп. - відсотки в рік, 90:365х943 дні = 235,75. Отже, за період з 30 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року проценти за користування кредитними коштами становлять 252 грн. 92 коп. (17,17 + 235,75). Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по комісії у розмірі 3500 грн. є безпідставними з огляду на наступне. Суд вважає за необхідне уточнити, що заборгованість за позовною вимогою про стягнення пені та комісії у розмірі 3500 грн. є заборгованістю за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6) та матеріалами справи. Згідно, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8), сплата відповідачем комісії не передбачена. Стягнення комісії передбачено умовами договору, а саме, пунктом 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, згідно із якими клієнт зобов'язаний сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Тобто, у поданих до суду документах відсутня інформація про розмір встановленої за договором комісії. Крім того, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові 6-1746цс16 від 16.11.2016 року. Щодо нарахування штрафу суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Разом з тим, спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Судом установлено, що відповідач припинила оплату чергових платежів з 31.03.2014 року, а кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у квітні 2018 року. При цьому представник відповідач заявив про застосування позовної давності у спорі в частині стягнення з відповідача штрафу, тому суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача штрафу необхідно відмовити через пропуск позивачем позовної давності. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у справі № 6-1138цс15. Також слід зазначити, що згідно ч.1 ст.259 ЦК України - позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п.1.1.7.31. витягу з Умов і правил надання банківських послуг, затвердженого наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 ( а.с.22) - строк позовної давності відносно вимог Банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за використання кредиту, нагороди, неустойки-пені, штрафів Банку складає 50 років. Суд не може погодитися з зазначеним строком позовної давності, враховуючи правову позицію Верховного Суду по справі 751/5977/17 , викладену у постанові від 07.02.2018 року , а саме - збільшення позовної давності до 50 років потребувало дотримання сторонами встановленої законом письмової форми шляхом укладення відповідного договору, який боржник мав би підписати. За відсутності зазначеного, вважати, що відбулася домовленість між сторонами про зміну тривалості позовної давності, не має. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року. Тому, має застосовуватися, встановлений ст. 258 ЦК України, спеціальний строк позовної давності тривалістю у один рік. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність , захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). За таких обставин заборгованість відповідача становить 552 грн. 92 коп. , що складається з : - кредитної заборгованості у розмірі 300 грн. 00 коп., - відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 252 грн. 92 коп. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , шляхом стягнення з відповідача на користь позивача наведеної суми. Згідно ст.141 ЦПК України - судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Так як задоволенню підлягають 2,98% від позовних вимог (552,92х100/18526,73), то відповідно вказаний відсоток від сплаченого позивачем судового збору (1762 грн.) підлягає стягненню на його користь з відповідача у розмірі 52 грн. 51 коп.

Outcome: approved