Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка 01.02.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], за яким просила визнати право на спадщину та визнати право власності у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на: 1/8 частину квартири [ADDRESS], що в цілому складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею - 43,2 кв.м., загальною площею 71, 1 кв.м.; 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0, 1109 га. (кадастровий номер [NUMBER]). В обґрунтування позову відзначила, що вона народилась [INFO] у м. Одесі та у свідоцтві про народження батьками записані: у графі «мати» - [PERSON], у графі «батько» - [PERSON]. Тривалий час з 1981 року вона мешкає за адресою [ADDRESS], де проживала разом зі своєю матір'ю, яка [INFO] року померла, та її чоловіком - [PERSON]. У неї з чоловіком матері склались гарні родинні відносини та проживали вони однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] року [PERSON] помер. Позивачка самостійно сплатила всі необхідні кошти по похованню та поминальним обрядам. До теперішнього часу проживає у вищезгаданій квартирі, сплачує комунальні платежі та підтримує квартиру у належному санітарно-технічному стані. Відзначила, що її матері належала 1/4 частина квартири [ADDRESS], право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.07.2000р.. Смерть матері та [PERSON] дуже вплинули на душевний стан позивачки, оскільки вони були дуже близькими їй людьми. 15.01.2016 року позивачка звернулась до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявлю про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Проте, листом від 15.01.2016 року нотаріальна контора повідомила позивачці про реєстрацію заяви позивачки, відкриття зведеної спадкової справи до майна померлого та запропонувало звернутись до суду за захистом свої прав та інтересів. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду була сповіщена належним чином. До суду надійшла заява, за якою позивачка просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. У минулих судових засіданнях позивачка та її представник - [PERSON] (діє на підставі ордеру серії ОД №121822 від 01.02.2016 року (а.с.85-86) обставини, якими обґрунтований позов, підтримали та пояснили, що [PERSON] був чоловіком її матері [PERSON]. Після їх одруження він переїхав з Узбекистану до України, вона з чоловіком та сином, та мати з [PERSON] мешкали спільно у згаданій квартирі, однією сім'єю. Після смерті її матері у 2010році, [PERSON] залишився проживати з ними. Пізніше [PERSON] захворів та помер у 2015 році, позивачка спочатку здійснювала догляд за ним та пізніше забезпечила його поховання. Ніхто з родичів не похорони не приїжджав та коди він хворів також ніхто не приїжджав. [PERSON] взагалі вважав їх сім'ю своєю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. У минулих судових засіданнях позов [PERSON] визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] (зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.11.1959 року (а.с.14)). Згідно свідоцтва серії [NUMBER], виданого 03.07.1992 року відділом РАЦС Жовтневого РВК м. Одеси (а.с.15), [PERSON] та [PERSON] з 03.07.1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина на: - земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS], площею 0, 1109 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставці розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Комінтернівського району Одеської області від 22.10.2004р. №980, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552400518 від 04.08.2005р., кадастровий номер [NUMBER] (а.с.61). - на 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управління житлово-комунального господарства виконкому ОМР від 24.07.2000 року, р. №11-13011 та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі №330пр, на стор. №110, за р. 264, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №34176945 (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2011 року (реєстраційний номер №1-2392 (а.с.8 на звороті), виданого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Масловою М.В., спадкоємцями після померлої [PERSON] був її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON]. Згідно даного свідоцтва позивачка успадкувала 1/2 частку 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, житловою площею 43,2 кв.м., загальною площею - 71,1 кв.м.. Зазначене підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №27943908 від 31.08.2011р. (а.с.9). Позивачка зареєструвала свої право приватної спільної часткової власності на вказану 1/8 частину квартири, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданого КП «ОМБТІ та РОН» №31360395 від 20.09.2011 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2011 року (реєстраційний номер №1-2398 (а.с.10), виданого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Масловою М.В., спадкоємцями земельної ділянки за адресою [ADDRESS], площею 0, 1109 га, яка належала померлій [PERSON], були її чоловік - [PERSON] та донька - [PERSON]. Дане свідоцтво було видано [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки (витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №27944197 від 31.08.2011 р. (а.с.11). [INFO] року помер [PERSON], про що відділом ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ зроблено відповідний актовий запис №11099 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.99). З витребуваної судом спадкової справи №09/2016 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.97-109), заведеної 15.01.2016 року Другою Одеською державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] 15.01.2016 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Інших спадкоємців не виявлено. Проте, листом №15/02-14 від 15.01.2016 року (а.с.98 на звороті) нотаріальна контора повідомила позивачці, що на підставі її заяви до книги обліку спадкових справ внесений запис про відкриття спадкової справи до [PERSON], померлого [INFO] року, за №9/2016. Також роз'яснено позивачці, що їй як спадкоємцю 4-ї черги (відповідно до ст.. 1264 ЦК України) для захисту своїх прав необхідно звернутись до суду для визначення права на спадкування. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови № 5 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, при з'ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що позивачка та [PERSON] проживали однією сім'єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] був чоловіком матері позивачки - [PERSON], він з 31.07.1992 року по день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] (довідка КП «ЖКС «Порто-франківський» №9 (а.с.100). За вказаною адресою також з 06.01.1982 року зареєстрована та мешкає позивачка [PERSON] (довідка (виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №9, видана КП «ЖКС «Порто-франківський» (а.с.100 на звороті). Спільне проживання позивачки з померлим, ведення спільного побуту підтверджено також пояснення відповідача [PERSON]. Позивачка також надала докази щодо хвороби померлого [PERSON] та підтвердження здійснення нею витрат на поховання останнього. З частини 1 статті 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, оскільки позивачка є спадкоємцем четвертої черги після померлого [PERSON], вона має право на спадщину у вигляді 1/8 частини квартири [ADDRESS], що в цілому складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею - 43,2 кв.м., загальною площею 71, 1 кв.м.; 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0, 1109 га. З огляду на вищевикладене, суд вбачає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження як у матеріалах справи, так і в поясненнях сторін. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При цьому, судом визнається доведеною належність спірних частин квартири та земельної ділянки померлій особі на момент смерті. Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (тут невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності З огляду на вищевикладене, суд вбачає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає за можливе задовольнити їх, визнавши за позивачкою право власності у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на: 1/8 частину квартири [ADDRESS], що в цілому складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею - 43,2 кв.м., загальною площею 71, 1 кв.м.; 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0, 1109 га. (кадастровий номер [NUMBER]). При поданні даного позову [PERSON] було сплачено до суду судовий збір на суму 2 199, 00 грн. (квитанція №80086862 від 01.02.2016 року (а.с.1) та на суму 551, 20 грн. (квитанція №80088250 від 17.02.2016 року (а.с.27).

Outcome: approved