Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням в навчальному закладі, в розмірі 14891,28 гривень. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 11.10.2012р. між ДП НАЕК «Енергоатом», Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості та [PERSON] був укладений Договір №1-12-03-з про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст». Предметом договору були освітні послуги, які надаються Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості [PERSON] за спеціальністю «Атомна енергетика» з строком навчання до 30.06.2013р. за рахунок коштів ДП НАЕК «Енергоатом». Відповідно до положень п. 4.4 Договору відповідач зобов'язаний був відповідно до направлення на роботу своєчасно прибути в підрозділ Замовника для працевлаштування та відпрацювання не менше 4 років. У випадку звільнення з роботи у підрозділі ДП НАЕК «Енергоатом» до закінчення строку встановленого в п.4.4 Договору відповідач зобов»язався повністю відшкодувати ДП НАЕК «Енергоатом» витрати, понесені на підготовку за весь час навчання. Позивач посилається на те, що на підставі наказу ВП ЗАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» №254-пр від 19.08.2013р. [PERSON] був працевлаштований на посаду машиніста насосних установок і 03.06.2015р. на підставі наказу №189-з звільнений з ВП ЗАЕС за власним бажання на підставі ст. 38 КЗпП України. Оскільки відповідачем було порушено вимоги п. 4.4 Договору та не відпрацьовано у ВП ЗАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» чотирирічний термін позивач просить стягнути з відповідача 70% вартості навчання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач навчався за рахунок коштів підприємства і був зобов»язаний після закінчення навчання відпрацювати 4 роки, що визначено умовами Договору, укладеного між сторонами. Однак, зазначені зобов»язання він не виконав, був звільнений за власним бажанням відпрацювавши 1 рік 10 місяців, в зв»язку з чим у нього виник обов»язок відшкодувати 70 % вартості навчання. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду. В силу положень ст.ст.74,76 ЦПК України відповідачі вважається належним чином повідомленими про місце і час судового розгляду, в зв»язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що 11.10.2012р. між ДП НАЕК «Енергоатом», Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості та [PERSON] був укладений Договір №1-12-03-з про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст». Предметом договору були освітні послуги, які надаються Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості [PERSON] за спеціальністю «Атомна енергетика» зі строком навчання до 30.06.2013р. за рахунок коштів ДП НАЕК «Енергоатом». Відповідно до п.2.1 Договору Університет зобов»язався забезпечити якісну теоретичну і практичну підготовку фізичної особи згідно з навчальним планом, програмою і вимогами державного стандарту освіти України. Натомість, ДП НАЕК «Енергоатом» відповідно до п.3 Договору зобов»язалось забезпечити оплату наданих послуг за підготовку фахівця, здійснювати контроль виконання фізичною особою всіх видів навчального навантаження, передбаченого навчальним планом спеціальності, а також працевлаштувати відповідача після закінчення навчання та отримання диплому державного зразка. [PERSON]А, зобов»язався сумлінно ставитись до навчання, здійснювати самопідготовку, оволодівати теоретичними знаннями, практичними навичками, сучасними методами роботи і досліджень з обраної спеціальності, не пропускати занять без поважних причин, виконувати належним чином та у визначені строки всі види завдань, виконувати навчально-методичні вимоги викладачів. Крім того, згідно з пунктом 4.4 Договору відповідач зобов'язаний був відповідно до направлення на роботу своєчасно прибути в підрозділ ДП НАЕК «Енергоатом» для працевлаштування та відпрацювання не менше 4 років. Пунктом п. 5.2 Договору встановлений обов'язок фізичної особи повністю відшкодувати ДП НАЕК «Енергоатом» ВП ЗАЕС витрати, понесені на її підготовку за весь час навчання у випадку звільненням особи з роботи у підрозділі Замовника до закінчення строку встановленого п. 4.4. цього Договору. Судом встановлено, що на підставі наказу ВП ЗАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» №254-пр від 19.08.2013р. [PERSON] призначений на посаду машиніста насосних установок. Запорізької атомної електростанції. 03.06.2015р. на підставі наказу ВП ЗАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» №189-з [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажання на підставі ст. 38 КЗпП України. На момент звільнення відповідач відпрацював 1 (один) рік 10 (десять) місяців. Відповідно до положень п.5.2 Договору про підготовку спеціаліста розмір відшкодування у разі звільнення особи до закінчення строку, встановленого в п.4.4 Договору більш ніж через рік після працевлаштування становить 70% понесених витрат. Згідно з наданим суду Розрахунком затрат, які понесло ДП НАЕК «Енергоатом» на підготовку [PERSON], вартість витрат на підготовку в період з 01.10.2011р. по 30.06.2013р. складає 21 273,26грн. Відповідно 70% вартості навчання становить 14891,28 гривень. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку за Договором про підготовку спеціаліста частині відшкодування витрат на навчання, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, доведені належними у справі доказами, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати в справі.

Outcome: approved