Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про зняття з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що у 2000 році позивач разом зі своїм чоловіком - [PERSON], та їх сином - [PERSON] набула право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач та її чоловік були зареєстровані за місцем проживання в зазначеній квартирі до 25 грудня 2002 року, після чого змінили своє місце проживання, де зареєстровані і по теперішній час. Їхній син - [PERSON], який був зареєстрований у зазначеній вище квартирі за місцем проживання з 28 січня 1998 року, його дружина - [PERSON], яка зареєстрована в квартирі з 14 березня 2001 року, а після народження син [PERSON]., та донька [PERSON] продовжують бути зареєстровані в квартирі [ADDRESS] в Україні, хоча фактично проживали в ній до серпня 2014 року. З серпня 2014 року усі четверо виїхали за межі території України до Російської Федерації, де проживають і по теперішній час, не повертаючись до свого зареєстрованого місця проживання в Україні, працюють та навчаються. 16 червня 2016 року подружжя [PERSON], [PERSON] та їхній неповнолітній син [PERSON] отримали паспорта громадян РФ, що свідчить про набуття ними громадянства закордонної держави. Таким чином, з серпня 2014 року відповідачі не проживають на території України за вищевказаною адресою, продовжуючи бути зареєстрованими в зазначеній квартирі за місцем проживання в Україні. У зв'язку з неможливістю відповідачів особисто звернутись до компетентного органу державної влади з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання, враховуючи їх згоду на зняття з реєстрації місця проживання в Україні, з метою захисту своїх прав та свобод, які пов'язані з додатковою оплатою відшкодування за житлово-комунальні послуги у зв'язку з реєстрацією проживання у квартирі відповідачів, та неможливості отримання в належному обсязі субсидії з оплати за житлово-комунальні послуги, позивач маючи як і її чоловік статус непрацездатних осіб - пенсіонерів, змушена звернутись до суду для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів в зазначеній вище квартирі. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача [PERSON], який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити. Треті особи до суду не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, на адресу суду надали письмову заяви, яка завірена нотаріально, про розгляд справи у їх відсутність, де також зазначили, що вони позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять розглянути справу без їх участі, також визнали позов як представник своїх неповнолітніх дітей, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд перевірив матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.7) від 16 березня 2000 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився (а.с.8) [INFO], його батьками є: батько - [PERSON], матір - [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] 21 липня 2000 року одружився з [PERSON], та після одруження у неї прізвище «[PERSON]», що також підтверджується копією паспорту (а.с.11, 14-16). З копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.18) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], також [PERSON] має паспорт громадянина Російської Федерації як і його батьки (а.с.20-21). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії довідки від 08 серпня 2016 року (а.с.16) [PERSON] працює у АТ «Алексинская электолсетевая компания» з 05 серпня 2015 року по теперішній час на посаді електромонтера. Відповідно до копій довідок від 09 серпня 2016 року (а.с.19) [PERSON] та [PERSON] (а.с.24) навчаються у школі, яка знаходиться на території РФ. Згідно копії акту від 19 липня 2016 року (а.с.26) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з серпня 2014 року. Згідно зі ст. 64 ЖК України член сім'ї наймача має такі ж права у тому числі - право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно до ст.ст. 71 Житлового кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад 6 місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Згідно з частино 2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1ст. 319 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 Житлового кодексу(далі -ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, для оформлення позивачем субсидії з оплати за житлово-комунальні послуги, з урахуванням того, що зняття особи з реєстраційного обліку не позбавляє право приватної спільної (сумісної) власності відповідачів вищевказаної квартири з позивачем, окрім того відповідачі самі не заперечують проти зняття їх з реєстрації. Крім того позивач вимушена нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг, вона не може оформити державну компенсацію (субсидію) із-за того, що відповідачі прописані у квартирі, також вони не сплачують комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON], про зняття з реєстрації з місця проживання, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved