Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких 05.08.2011 року у сторін народився син - [PERSON], який проживає разом з позивачем. Оскільки обов'язки щодо виховання та утримання дитини лежать на позивачу, а відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини та не надає матеріальної допомоги, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову й до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 21.06.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 04.07.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Суд,\~дослідивши\~та\~проаналізувавши матеріали справи вважає, що\~позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період сумісного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 150777. Малолітня дитина проживає разом з матір'ю. Виходячи з пояснень позивача, викладених в позовній заяві, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані обставини відповідачем не спростовані. \~У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту\~статті 181 СК\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). В свою чергу, за змістом\~статті 184 СК\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до\~статті 182 СК, враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, тощо; - інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 182 СК\~закріплює положення про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2ст.\~184\~СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи обставини справи, з урахуванням обов'язку матері щодо утримання дитини, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на щомісячно, починаючи з 23.05.2018 року і до досягнення дитиною повнолітня. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved