Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором по кредиту та процентам у розмірі 70 338 дол. США 44 цнт. та пені у розмірі 3 779,81 грн., а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 19.02.2004 між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 26 120,00 дол. США, який вона зобов'язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Відповідно графіку погашення кредиту кредит повинен бути повернутий у повному обсязі частками щомісячно, але не пізніше 19.02.2014. Позивач посилався на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного - договору, станом на 27.03.2017 заборгованість відповідача становить: по кредиту та процентам у розмірі 70 338 дол. США 44 цент. та пені у розмірі 3 779,81 грн, з яких: 25 683. 83 дол. США - заборгованість за кредитом; 44 654,61 дол. США - заборгованість за процентами; 1 416,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 27.03.2016 року по 27.03.2017 року; 2 363,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.03.2016 року по 27.03.2017 року . Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судова повістка, що направлялася на її адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Встановлено, що 19.02.2004 між сторонами був укладений кредитний договір № 23-1НО/02-2004И, за умовами якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 26 120,00 дол. США. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 26 120,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Відповідно графіку погашення кредиту кредит повинен бути повернутий у повному обсязі частками щомісячно, але не пізніше 19.02.2014. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачці кредитних коштів в сумі 26 120,00 дол. США. У свою чергу, відповідачка скористалася кредитними коштами та свої зобов'язання за договором № 23-1НО/02-2004И належним чином не виконала. Як вбачається з п. 1.3 кредитного договору, за користування кредитними коштами позивальник зобов'язується сплачувати проценти у межах установленого терміну кредитування у розмірі 14% річних, проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) позичальник сплачує банку додатково пеню у розмірі 0,2 процента від суми заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а сааме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, не здійснюється щомісячне погашення кредиту та не сплачуються відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 27.03.2017 заборгованість відповідача становить: по кредиту та процентам у розмірі 70 338 дол. США 44 цент. та пені у розмірі 3 779,81 грн, з яких: 25 683, 83 дол. США - заборгованість за кредитом; 44 654,61 дол. США - заборгованість за процентами; 1 416,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 27.03.2016 року по 27.03.2017; 2 363,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.03.2016 по 27.03.2017. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Звертаючись до суду позивач просить стягнути суму боргу по кредиту та процентам в доларах США. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" гідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим, при задоволенні позову про стягнення грошових сумм, суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день ухвалення рішення курс долара США до української гривні становить: 100 доларів США = 2812.0205. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу по кредиту та процентам в розмірі: 70 338,44 дол. США * 28,12 = 1 977 916,93 грн. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved