Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Жидачівська нотаріальна контора, в якій просить продовжити строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю у три місяці. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої, вона та її мати [PERSON] продовжували проживати в будинку [ADDRESS] . [INFO] померла її мама [PERSON] . За життя ні мати, ні бабуся заповіту не складали, у зв`язку із тим, що не мали правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння, а позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала у вказаному будинковолодінні. 30.01.2020 позивачці стало відомо, що її бабусі [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівською РДА від 14.04.1997 № 230 видано сертифікат про право на земельну частку (пай) площею 0,69 га, а матері позивачки [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівською РДА від 14.04.1997 № 230 видано сертифікат про право на земельну частку (пай) площею 1,39 га. Про вказані обставини позивачці раніше не було відомо, а тому у встановлений законом термін вона не звернулась у передбаченому законом порядку для прийняття спадщини. У зв`язку із чим змушена звернулась до суду із даним позовом в якому просить продовжити строк на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 10.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 02.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 20.11.2020о 14год 00хв в приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 20. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задоволити. Представник відповідача, Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву в якій позовні вимоги визнає. Представник Жидачівської державної нотаріальної контори, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, а розгляд справи просить здійснювати за його відсутності.. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 93 років померла [PERSON] про що 23.12.2002 складено відповідний актовий запис №33 та 29.01.2020 Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . /а.с.9/. [INFO] у віці 81 років померла [PERSON] про що 07.03.2010 зроблено відповідний актовий запис №9 та 07.03.2010 Зарічненською сільською радою Жидачівського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ./а.с.10/. Родинні відносини між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.07.1963 матір`ю [PERSON] є [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.04.1969 [PERSON] 26.04.1969 уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації одруження присвоєно прізвище « [PERSON] ». /а.с.6/. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №628704 виданого 30.01.2020 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП «Свіча» розміром 0,69 га./а.с.12/. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №628705 виданого 30.01.2020 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП «Свіча» розміром 1,39 га./а.с.11/. Постановою Жидачіської державної нотаріальної контори Львівської області від 07.02.2020 № 23/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви. Згідно довідки Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30.01.2020 за № 78 [PERSON] до дня смерті, яка наступила [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із померлою проживала її дочка [PERSON] , яка після смерті залишилась проживати у вказаному будинковолодінні. Згідно довідки Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30.01.2020 за № 79 [PERSON] до дня смерті, яка наступила [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із померлою проживала її дочка [PERSON] , яка після смерті залишилась проживати у вказаному будинковолодінні і втсупила в управління майном в шестимісячний термін. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №23/02-31 від 07.02.2020 /а.с.5/. За змістом ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Причиною пропуску встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини є те, що про право бабусі [PERSON] та матері [PERSON] на земельні частки (пай), позивачка [PERSON] дізналась тільки 30.01.2020, що на думку суду є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки остання була необізнана про спадкову масу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки, що позивачка дізналася про існування сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №628704 виданого 30.01.2020 [PERSON] та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №628705 виданого 30.01.2020 [PERSON] , після спливу строку для прийняття спадщини, слід прийти до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також враховуючи те, що представник відповідача не заперечує проти надання позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, тому позивачці слід визначити додатковий строк тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини .

Outcome: approved