Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , як такий що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та визнати за позивачами по 1/2 частині право власності на даний житловий будинок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свій позов обґрунтовують тим, що звернувшись до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину після смерті [PERSON] , їм було відмовлено, оскільки вони не надали доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Позивачі позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали, просять їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав позивачами. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого 1.08.1986 року, технічного паспорта на житловий будинок виготовленого 25.10.2002 року власником домоволодіння по [ADDRESS] був [PERSON] . 14.06.1988 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповів будинок з господарськими будівлями [PERSON] [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Сарненської міської ради №4504 від 27.10.2020 року, згідно якої він був зареєстрований та постійно проживав в будинку по [ADDRESS] з 17.06.1988 року до дня смерті [INFO] , а також підтверджує те, що [PERSON] після смерті [PERSON] вступив в управління спадковим майном. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] підтверджується, що позивачка [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Записами з будинкової книги та довідки виданою виконавчим комітетом Сарненської міської ради №4504 від 27.10.2020 року підтверджується, що [PERSON] з 20.06.1988 року, а [PERSON] з 01.02.2007 року проживали та були зареєстровані в будинку [ADDRESS] , що свідчить про те, що вони прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори від 30.10.2020 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Відповідно до ст.553 ЦК України 1963 року вважається, що спадкоємець відмовився від спадщини якщо він не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідачі не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] позивачами. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності " передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Беручи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.524, 548, 553 ЦК України 1963 р., ст.ст.328 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved