Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 15 листопада 2004року вона працювала у ДП «УКРЕКОРЕСУРСИ» на посаді головного бухгалтера Східного територіального управління Регіонального розвитку та контролю, що підтверджується наказом № 462-к від 12.11.2004р. та відповідним записом у трудовій книжці. 30 березня 2015року наказом № 3/1-к від 27.03.2015р її було звільнено на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України, у звязку з істотними умовами праці. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату за період з серпня 2014року по березень 2015року включно в сумі 53426,60грн. Вважає, що відповідно до ст.ст. 116,117 КЗпП має право на виплату всіх сум в день звільнення, на середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньомісячна заробітна плата складає 3217,60грн. Відповідач також зобовязаний сплатити їй компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати, яка дорівнює інфляційному збільшенню невиплаченої заробітної плати. Інфляційне збільшення несвоєчасно виплаченої заробітної плати складає 13\~784,28грн. Затримка виплати заробітної плати та не розрахування з нею на момент звільнення , призвело до того, що довелось докладати зусиль для організації свого життя, а саме , було потрібно шукати додаткові джерела існування, неможливість забезпечення себе та своєї родини в повній мірі . Витрачати час на пошук спеціаліста в галузі права. Вважає, що їй завдано діями відповідача моральну шкоду, яку оцінює у 2000грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 53426,60грн; середній заробіток за весь час затримки з моменту звільнення до 24 вересня 2015року в сумі 19888,2грн; моральну шкоду в сумі 2000грн; компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 13784,28грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.43 Конституції України\~право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 117 КЗпП передбачає відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, згідно якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 15 листопада 2004року по 30 березня 2015року на посаді головного бухгалтера Східного територіального управління Регіонального розвитку та контролю. Звільнений на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом № 462-к від 12 листопада 2004року, та записом в трудовій книжці на імя позивача. (а.с.2-5). Суд встановив, що на момент звільненння [PERSON] відповідач не виплатив останній заробітну плату за період з серпня 2014року по 30 березня 2015р в сумі 53426,60грн. чим порушив право позивача на своєчасне отримання заробітної плати в терміни, передбачені\~ст.115 КЗпП України,\~ст.24 Закону України «Про оплату праці», а також право на отримання\~\~відповідно до\~ст.116 КЗпП України\~всіх належних\~\~йому\~\~від підприємства сум у день звільнення. Доказів, що заборгованість була в іншій сумі відповідачем не надано. Відповідно\~\~до п.20\~Постанови\~\~Пленуму\~\~Верховного\~\~Суду\~\~України від\~\~24.12.1999р.\~\~№13 "Про\~\~практику\~\~застосування\~\~судами законодавства\~\~про\~\~оплату\~\~праці"\~\~суд на\~\~підставі\~\~ст.117 КЗпП\~\~України\~\~стягує\~\~на\~\~користь\~\~працівника середній заробіток\~\~за\~\~весь\~\~період\~\~затримки\~\~розрахунку,\~\~якщо\~\~роботодавець\~\~не\~\~доведе\~\~відсутність\~\~в\~\~цьому\~\~своєї\~\~вини.Сама\~\~по собі відсутність\~\~коштів\~\~у\~\~роботодавця\~\~не\~\~виключає\~\~його\~\~відповідальності. Середній\~\~заробіток\~\~нараховується\~\~відповідно\~\~Порядку\~\~обчислення\~\~середньої\~\~заробітної\~\~плати,\~\~затвердженого\~\~Постановою Кабінету\~\~Міністрів\~\~України\~\~від 08\~\~лютого 1995р. №100. Середній\~\~заробіток\~\~обчислюється\~\~за\~\~лютий \~та\~ березень\~2015р. До\~\~середнього\~\~заробітку\~\~не\~\~враховується\~\~сума дотації\~\~на\~\~обіди,\~\~премія\~\~за\~\~раціоналізаторські\~\~пропозиції,\~\~час\~\~відпустки. Згідно\~пояснень представника позивача \~графіком\~\~роботи\~\~ на підприємстві був встановлений\~\~8-годинний\~\~робочий\~\~день. Ці обставини відповідачем не спростовані. Сума\~\~середнього\~\~заробітку\~\~за\~\~день\~\~складається 156,9грн. із розрахунку (3217,60+3217,60 )/41, де 3217,60заробітна плата в місяць, 41 -робочі дні за лютий - березень 2015р. Термін\~\~затримки виплати заробітної\~\~плати\~\~складає\~\~ 127 робочих днів. Сума\~\~середнього\~\~заробітку\~\~за\~\~час\~\~затримки\~\~виплати\~\~заробітної\~\~плати\~складає 19 888,2грн, з розрахунку 156,9грн * 127. Відповідач не надав суду доказів відсутності своєї вини\~\~у затримці виплати\~ [PERSON] \~ заробітної\~\~плати\~\~в день її звільнення.\~\~Тому\~\~суд\~\~вважає,\~\~що середній заробіток\~\~повинен\~\~бути\~\~стягнутий\~\~з\~відповідача в сумі 19888,2грн. Згідно\~ст.237-1\~\~КЗпП\~\~України\~\~відшкодування моральної шкоди\~\~власником або уповноваженим їм органом\~\~проводиться\~\~у випадку,\~\~якщо\~\~порушення його законних\~\~прав завдали моральні\~\~страждання, привели до втрати\~\~ нормальних\~\~життєвих звязків і потребують\~\~від\~\~нього\~\~додаткових\~\~зусиль\~\~для\~\~організації\~\~свого\~\~життя. Суд\~\~вважає,\~\~що\~\~несвоєчасна виплата відповідачем\~\~ всіх належних позивачу\~\~від підприємства сум\~\~завдала останньому моральні\~\~страждання\~\~у\~\~виді\~\~відсутності коштів до\~\~ існування. Із-за невиплати заробітної плати, позивач\~\~мав обмежену можливість у придбанні\~\~предметів першої необхідності, продуктів харчування тощо. З урахуванням тривалості невиплати\~\~заробітної\~\~плати позивачу, вимог розумності та справедливості, суд вважає\~\~необхідним\~\~стягнути з відповідача\~\~на його користь\~\~моральну шкоду\~\~ в\~\~сумі\~\~2000грн. Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням їх виплати № 159 від 21.02.2001року компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001року. Судом встановлено, що позивач не отримав заробітну плату за період серпень 2014 березень 2015року у сумі 53426,60грн до теперішнього часу, чим порушив термін виплати заробітної плати передбачений КЗпП України. Таким чином, у позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати. Відповідно до п. 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. В судовому засіданні перевірений розрахунок компенсації, який зазначений позивачем в позові, суд вважає його правильним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини грошових доходів, у звязку з порушенням термінів їх виплати в сумі 13784,28грн. Згідно ч.2\~ст. 88 ЦПК України\~якщо сторону,\~\~на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат,\~\~з\~\~другої\~\~сторони\~\~стягуються\~\~судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 870,99грн. за вимоги щодо стягнення заробітної плати, середнього заробітку, компенсації та в розмірі 243,60грн за вимоги щодо стягнення моральної шкоди, що в загальній сумі складає 1114,59грн.

Outcome: approved