Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду 13.11.2013 року та уточнюючи позовні вимоги 27.11.2013 року просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO]: - право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], яке належало останньому за життя на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.03.1989 року, яке видане на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів від 27.11.1987 року № 309 про видачу свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з надвірними спорудами, записане в реєстрову книгу № 12 стор. 450, запис № 3716 та складається з Житлового будинку А-1 та господарчих споруд: Б- літня кухня, В- погріб, Г - сарай, І - водоколонка, 1 - огорожа, ІІ - водоколонка; - право на земельну частку (пай), КСП ім. К. Лібкнехта, розміром 5,03 в умовних кадастрових га, яка належала за життя [PERSON] на підставі Сертифікату серії ДП № 0279833 виданого на підставі рішення Криворізької районної державної адміністрації від 16.04.1999 року № 148 та факт належності зазначеного сертифікату [PERSON] встановлено рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2010 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на зазначені земельну частку (пай) та домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS]. Вказувала на те, що її батько - [PERSON] за життя був членом колективного сільскогосподарського підприємства ім. К. Лібкнехта, яке було розташоване в с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області. На підставі рішення Криворізької райдержадміністрації від 16.04.1999 року № 148 за ним було визнано право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та йому був виданий сертифікат серії ДП № 0279833. Належність вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) саме [PERSON] встановлено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2010 року. Також, [PERSON], померлому [INFO] за життя на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.03.1989 року, яке видане на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів від 27.11.1987 року № 309 про видачу свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з надвірними спорудами належало право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS]. За життя [PERSON], який помер [INFO] склав заповіт, який посвідчений 22.09.1998 року секретарем Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яким все своє майно заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] - помер [INFO], за життя до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ні за заповітом, ні за законом не звертався, разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], на момент смерті останнього не проживав, а [PERSON] також до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті батька не зверталась, разом з ним на момент його смерті не проживала, на спадщину не претендує. При зверненні позивача до Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], їй як спадкоємиці за заповітом та за законом, було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки в заяві про прийняття спадщини № 307 від 30.06.1999 року, яка надійшла до Криворізької державної нотаріальної контори відсутній підпис [PERSON], хоча в тексті заяви і в посвідчувальному написі зазначені її дані, тому неможливо встановити особу, волевиявлення та дійсність намірів особи, яка звернулась до нотаріальної контори, що перешкоджає позивачу реалізувати її спадкові права, у зв'язку з чим, позивач просить визнати за нею право на спірну земельну частку (пай) та домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після померлого батька. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити у повному обсязі (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, посвідчену секретарем виконкому Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не зверталась, на спадщину не претендує, проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечувала (а.с.54). Представники третіх осіб - Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 56,57) В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком позивача - [PERSON], [INFO] та відповідача [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], серії [NUMBER] та свідоцтвами про народження позивача та відповідача, та свідоцтвом про шлюб позивача (а.с. 8,15,16, 59). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме: - на домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], яке належало останньому за життя на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.03.1989 року, яке видане на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів від 27.11.1987 року № 309, зареєстровано за № 12 - 450, запис № 3716 та складається з житлового будинку А-1 та господарчих споруд: Б- літня кухня, В- погріб, Г - сарай, І - водо колонка, 1 - огорожа, ІІ - водо колонка (а.с.11, 20-25, 44,46); - та на право на земельну частку (пай), КСП ім. К. Лібкнехта, розміром 5,03 в умовних кадастрових га, яке належало померлому на підставі Сертифікату серії ДП № 0279833 виданого 17.06.1999 року на підставі рішення Криворізької районної державної адміністрації від 16.04.1999 року № 148 та факт належності якого встановлено рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2010 року (а.с.12,14). Зазначене домоволодіння знаходиться на земельній ділянці, яка знаходилась в користуванні спадкодавця (неприватизована), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,40 га, що підтверджується довідкою Новопільської сільської ради від 10.01.2014 року (а.с.58). Хоча сертифікат Сертифікат серії ДП № 0279833 виданий вже після смерті [PERSON], але спадкодавець мав за життя право на земельну частку ( пай) як член КСП ім.. К. Лібкнехта, та цей факт ніким не ос порений (а.с.12). [PERSON] який помер [INFO], за життя склав заповіт, який посвідчений 22.09.1998 року секретарем Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, який не відмінявся і не змінювався та є чинний, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.9, 49), яким все своє майно заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.9). В силу статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання, яка саме правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Оскільки в даному випадку спірні правовідносини мали місце в 1999 році, то в силу п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року та положень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Частиною 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року чітко визначено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він вчинив одну з двох дій, а саме: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як видно із листа завідувача Криворізької районної державної нотаріальної контори№ 3040/02-14 від 02.12.2013 року, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] з заявою про прийняття спадщини 30.06.1999 року звернулась [PERSON] та [PERSON], в заяві [PERSON] відсутній її підпис, окрім них до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини більше ніхто зі спадкоємців не звертався (а.с. 48). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.12.2013 року вбачається, що після смерті [PERSON] який помер [INFO] заведено спадкову справу № 762298, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 50). Саме тому, що в заяві про прийняття спадщини № 307 від 30.06.1999 року, яка надійшла до Криворізької районної державної нотаріальної контори відсутній підпис [PERSON], хоча в тексті заяви і в посвідчувальному написі зазначені її дані, в зв'язку з чим неможливо встановити особу, волевиявлення та дійсність намірів особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, тому 22.10.2013 року постановою державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я.В. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] було відмовлено (а.с.10, 48). Але, як видно з заяви [PERSON] до суду, посвідчену секретарем виконкому Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] який помер [INFO] вона не зверталась, на спадщину не претендує (а.с.54). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] (а.с.30), та як видно із того ж листа завідувача Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я.В. № 3040/02-14 від 02.12.2013 року, що крім [PERSON] та [PERSON], де в заяві останньої відсутній її підпис, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини більше ніхто зі спадкоємців не звертався (а.с.48). Отже, в ході розгляду справи судом встановлено, що до нотаріальної контори в межах шестимісячного строку, встановленого законом, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO], звернулась лише одна [PERSON], отже в силу ч. 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року лише вона прийняла спадщину після смерті батька за заповітом складеним за життя останнім 22.09.1998 року, але не встановлення волевиявлення [PERSON] в позасудовому порядку перешкоджає позивачу [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаного домоволодіння та права на земельну частку (пай) має здійснюватися в судовому порядку. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, відповідно до якої прийняття спадщини вважається належним спадкоємцю з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне, визнати за позивачем, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], в порядку спадкування за заповітом: - право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1 та господарчих споруд: Б- літня кухня, В- погріб, Г - сарай, І - водоколонка, 1 - огорожа, ІІ - водо колонка, розташованому на земельній ділянці загальною площею 0, 40 га, яка знаходилась в користуванні спадкодавця (неприватизована) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належало померлому [PERSON] за життя на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.03.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів від 27.11.1987 року № 309, зареєстроване в книзі № 12 - 450, номер запису 3716 (а.с.17-19, 58); - право на земельну частку (пай), КСП ім. К. Лібкнехта, розміром 5,03 в умовних кадастрових га, яка належала за життя [PERSON] на підставі Сертифікату серії ДП № 0279833 виданого 17.06.1999 року на підставі рішення Криворізької районної державної адміністрації від 16.04.1999 року № 148 та факт належності зазначеного сертифікату встановлено рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2010 року, грошова оцінка якої станом на 29.12.2013 року становить 114 564,25 грн. (а.с.56). На підставі викладеного,

Outcome: approved