Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 23.11.2003 по 27.03.2017 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач спочатку допомогу на дитину надавав, оплачував кошти на його лікування, надавав кошти на його утримання. Також, так як син хвроріє, вона попросила, щоб відповідач оплатив дитині інтернет та надав кошти на маршрутку, так як оплата за проїзд підвищилась, однак, він відмовився надавати допомогу. Відповідач на даний час офіційно не працює, проте має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки займається ремонтами квартир. Їх син хворіє ще з дитинства і часто перебуває на лікуванні і потребує коштів. Вона також хворіє і не може в повній мірі утримувати сина. Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати сина до його повноліття. В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією аліментів відповідно до закону. В судове засідання позивач не зявилась. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги змінює та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, змінені позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з 23.11.2003 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16.02.2017 рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області було розірвано, що підтверджується копією даного рішення суду від 16.02.2017 (а.с.4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-АМ №007043 (а.с.5). Згідно копії протоколу обстеження головного мозку від 17.09.2016 (а.с.9) вбачається, що у [PERSON] виявлено солітарна лікворна кіста в правій тім'яній долі-розширений периваскулярний простір Робіна-Вірхова. Згідно копії виписки 14673 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 08.11.2017 (а.с.10) вбачається, що у [PERSON] - гіпертензійний синдром. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч. 3 ст. 51 Конституції України ). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сум за вибором того з батьків або інших законнних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 08.12.2017 (а.с.11). Оскільки дитина проживає з матір'ю - позивачем по даній справі, то аліменти необхідно стягувати на її користь. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17\~постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом врахованопозицію позивача щодо зміни позовних вимог, яка не суперечать чинному законодавству, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших утриманців не має, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в зміненому позивачем розмірі, а тому вважає можливим стягнути з нього аліменти в зміненому позивачем розмірі. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання змінених позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд\~\~дійшов висновку про обґрунтованість змінених позовних\~\~вимог\~[PERSON] в заявлених нею межах та\~\~про існування правових підстав для\~\~їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву предявлено до суду 14.12.2017. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦП України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею судові витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. ( п'ятсот гривенеь) та в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved