Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки №19924, а 28.05.2013 року укладено додатковий договір № 3 до договору № 19924, згідно якого останньому було відкрито кредитну лінію у сумі 10000 грн. Вказує на те, що відповідно до договору добровільного страхування кредитів №\~055/19 від 01.08.2014 року, укладеного між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та АТ «Ощадбанк», майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що повязані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою процентів по кредитах застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 18.01.2016 року заборгованість відповідача перед АТ «Ощадбанк» становить 10372 гривень, 42 копійки. АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з неповним погашенням відповідачем грошового зобовязання за кредитним договором № 19924 від 27.09.2012 року. Зазначає, що згідно умов договору № 055/19 від 01.08.2014 року позивач визнав вищенаведений випадок страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування на користь АТ «Ощадбанк» в розмірі 10372\~гривень.\~42 \~копійки. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 10372 гривень 42 копійки та судові витрати по справі. Ухвалою від 11 грудня 2018 року залучено до участі в справі за позовом Приватного акціонерного\~товариства "Українська\~пожежно-страхова\~компанія" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Ухвалою від 30 січня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення по справі судової бухгалтерської експертизи відмовлено. Від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. В заяві вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Позовні вимоги не визнають у повному обсязі та просять відмовити у задоволенні позову. Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки №19924, а 28.05.2013 року укладено додатковий договір № 3 до договору № 19924, згідно якого останньому було відкрито кредитну лінію у сумі 10000 гривень (а.с.8-12,15-17). Між АТ «Ощадбанк» та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 01.08.2014\~року укладений договір добровільного страхування кредитів №\~055/19, відповідно до якого АТ «Ощадбанк» застрахувало майнові інтереси, що повязані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою процентів по кредитах (а. с. 20-27). У звязку з неналежним виконання умов кредитного договору № 19924 від 27.09.2012\~року та додаткового договору № 3 від 28.05.2013 року до договору № 19924 станом на 18.01.2016 року утворилась заборгованість відповідача перед АТ «Ощадбанк» в розмірі 10372\~гривень\~42 копійки (а. с. 29-35). На підставі вищезазначеного, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з неповним погашенням [PERSON] грошового зобовязання за кредитним договором № 19924 від 27.09.2012 року та додатковим договором № 3 від 28.05.2013 року до договору № 19924. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем 01.02.2016 року складено страховий акт № 055/19/006/16 про завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобовязань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та умовах, що передбачені в кредитному договорі № 19924 внаслідок неплатоспроможності позичальника (а. с. 39). Згідно платіжного доручення № 4657 від 16 лютого 20016 року проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 10372 гривень 42 копійки (а. с. 40). З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено [PERSON]І вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, відповідачем не було проведено ніяких дій щодо мирного врегулювання спору (а.с.41). Згідно ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст.1191ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів ст.993ЦК України\~та ст.27ЗУ «Прострахування»\~до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.512ЦК України\~підстави заміни кредитора у зобов'язанні кредитору зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що розмір суми страхового відшкодування є завищеним та не відповідає сумі заборгованості відповідача перед АТ «Ощадбанк» виходячи з наступного. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, заперечуючи суму заборгованості, представник відповідача вказував в судовому засіданні, що відповідачем було сплачено суми в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Ощадбанк», які не були враховані при визначенні суми матеріальних збитків. Однак, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень суду надано не було. Натомість, представником АТ «Ощадбанк» було надано суду виписку по картковому рахунку та детальний розрахунок заборгованості [PERSON] перед банком, сума якої становить 10\~372 грн. 42 коп., що повністю збігається з розміром страхового відшкодування. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10372\~гривень\~42 копійки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.\~15,\~16,\~22,\~993,\~1191 ЦК України,,

Outcome: approved