Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення боргу за кредитним договором укладеним між позивачем та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором і враховуючи те, що останній кредитні зобов'язання не виконує, утворилась заборгованість у зв'язку із чим у позивача виникло право задовольнити свої вимоги забезпечені майном відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву де просив розгляди справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив ухвалити по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповід6но до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Договору кредитної лінії №150508/1 від 15 травня 2008 року, укладеного між Акціонерним банком «Синтез» та [PERSON], АБ «Синтез» надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією 250 000,00 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів США та процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 18 % (вісімнадцять) річних /а.с. 6-13/. 12 січня 2009 року між АБ «Синтез» та ВАТ «АКБ «КАПІТАЛ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», було укладеного Договір відступлення права вимоги №120109/1, згідно умов якого АБ «Синтез» передав, а позивач прийняв всі права вимоги за Договором кредитної лінії №150508/1 від 15 травня 2008 року /а.с. 14-16/. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним Договором, 15 травня 2008 року між АБ «Синтез» та [PERSON] (надалі - Відповідач), було укладено Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованому в реєстрі за № 13370, згідно умов якого [PERSON] в іпотеку АБ «Синтез» передав нерухоме майно, а саме: будівлю кафе - магазину (літ. Б), загальною площею 191,50 кв.м., по [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] виступив майновим поручителем по зобов'язанням Позичальника за Кредитним договором /а.с. 17-21/. 12 січня 2009 року між АБ «Синтез» та ВАТ «АКБ «КАПІТАЛ» (правонаступником якого є ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ»), було укладено Договір відступлення права вимоги №120109/2 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованому в реєстрі за №61, згідно умов якого до позивача перейшли всі права вимоги за Договором іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 13370 /23-25/. Відповідно до вимог п.п. 3.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язується погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам відповідно до умов Кредитного договору. Позичальник не виконує зобов'язання, передбачені договором, внаслідок чого згідно довідки-розрахунку заборгованість Позичальника станом на 11.11.2013р. складає 2 186 144 (два мільйони сто вісімдесят шість тисяч сто сорок чотири) грн. 01 коп., з яких непогашена основна кредитна заборгованість - 200 000 (двісті тисяч) доларів США 00 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 598 600 (один мільйон п'ятсот дев'яносто вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп., непогашені відсотки - 26 200 (двадцять шість тисяч двісті ) доларів США 00 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить -209 416 (двісті дев'ять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 60 коп., пеня - 42 307 (сорок дві тисячі триста сім) доларів США 32 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 338 162 (триста тридцять вісім тисяч сто шістдесят дві) грн. 41 коп., штраф - 5 000 (п'ять тисяч) доларів США 00 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 39 965 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 00 коп. /а.с. 32-33// Позивачем було направлено [PERSON] лист з вимогою погасити заборгованість, проте вказані вимоги були залишені поза увагою /а.с. 36-37/. Позивачем було направлено відповідачу лист з вимогою погасити заборгованість, проте вказані вимоги були також залишені поза увагою /а.с.34-35/. Відповідно до п.4.1. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 591 ЦК України, початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Частиною 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. З договору іпотеки вбачається, що останній не містить початкову ціну продажу предмета іпотеки, а тому така ціна підлягає встановленню на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved