Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа Головного управління Держземагентства в Харківській області, Харківська Державна нотаріальна контора № 6, в якому після уточнення позовних вимог просять припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0463 га, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Іванівська; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 173/200 частин земельної ділянки по вул. Іванівській, 10 в м. Харкові; визнати право власності в порядку спадкування за законом на 27/200 частин земельної ділянки по вул. Іванівська, 10 в м. Харків, згідно свідоцтв на право власності на відповідні частини будинку з надвірними будівлями. В обґрунтування своїх вимог, позивачі зазначили, що на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належала земельна ділянка за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10. Після їх смерті позивачі у встановленому законом порядку оформили спадщину, яка складалась з житлового будинку № 10, за адресою: м. Харків, вул. Іванівська. Після звернення до нотаріуса для оформлення спадщини у вигляді вказаної земельної ділянки, їм було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON], як співвласниками земельної ділянки за життя не укладався договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного, позивачі були змушені звернутись до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що\~[PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10, загальною площею 0,0463 га, з цільовим призначенням обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 054654 та Серії ЯД № 054655. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 216806 [PERSON] помер 12.05.2009 року. З свідоцтва про шлюб Серії 1-ВЛ № 177206 вбачається, що [PERSON]М, після одруження змінила на прізвище на «Тітарева». 16.09.2010 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Відповідно до вказаного свідоцтва [PERSON] отримала 1/2 частку спадщини, що складає 27/200 частин житлового будинку, [PERSON] 1/2 частку спадщини 27/200 частин житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 413629 [PERSON] померла 30.09.2013 року. 26.03.2015 року державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 73/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями № 10, що знаходиться в м. Харкові, вул. Іванівська. Відповідно до ч.1, ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], яка складалась з житлового будинку № 10 за адресою: м. Харків, вул. Іванівська. Вказана обставина підтверджується Витягами про державну реєстрацію прав, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] є власниками 27/200 часток будинку № 10, за адресою: м. Харків, вул. Іванівська кожна. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого власником 73/100 частки житлового будинку № 10 за адресою: м. Харків, вул. Іванівська. В 2017 році [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право власності на частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10, після смерті її матері [PERSON] Однак нотаріусом Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2017 року було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва [PERSON] з тих підстав, що співвласниками за життя не укладався договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2017 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право власності на частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10, у звязку з тим, що співвласниками за життя не укладався договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку та також рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно п. в ч. 2\~ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку. Частинами 3,4,5 зазначеної статті передбачено, що, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею ч. 1 ст.\~369, ч. 1,\~2\~ст.\~372 ЦК України\~передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.\~\~Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до роз'яснень, які містяться в\~\~п.21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,\~\~якщо до вирішення спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Оскільки судом встановлено, що частки [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10, визначені 173/200 та 27/200 відповідно, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 10 складає 173/200, частка [PERSON] 27/200. Таким чином, враховуючи, що позивачі спадщину\~\~після смерті [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли,\~частки\~[PERSON] та [PERSON] складають 173/200 та 23/200 відповідно, суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності в порядку спадкування законом на вказані частки вищезазначеної земельної ділянки, припинивши право спільної сумісної власності.

Outcome: approved