Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позиваче та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився [PERSON], батьком якого є відповідач. 21.05.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. У жовтні 2014 року позивач разом з дитиною змушена була виїхати з м. Донецька до м. Харкова, де вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не бажає спілкуватись з поивачем, він проживає починаючи з 2007 року окремо в іншому місті, та свої батьківські обов'язки не виконує, та ніякої допомоги не надає, та не бере участі у вихованні сина та взагалі з ним не спілкується. У зв'язку з чим, позивач позбавлена змоги перевозити власну дитину додому у випадках хвороби рідних та нестачі грошових коштів для подальшого проживання у м. Харків, навіть для переведення дитини з однієї школи до іншої необхідна згода обох батьків. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач самостійно сплачує всі рахунки, витрати за лікування дитини. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач жодним чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її усвідомлення. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити та прийняти заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причину не явки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Від представника третьої особи Управління служби по справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та надав висновок щодо розв'язання спору. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст.223 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який 21.05.2009 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Судом встановлено, що позивач разом з сином [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 11). [PERSON] навчається в Харківській ЗОШ №123 ХМР Харківської області, його вихованням переважно займається мати [PERSON], яка відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та педагогічними працівниками з питань навчання та виховання сина. Малолітній [PERSON] періодично проходить лікування у відділенні психіатрії інституту охорони дітей та підлітків НАМНУ, вихованням дитини та забезпеченням йому належного догляду, в тому числі і під час хвороби, займається мати. Батько дитини разом з сином поліклініку не відвідував, його здоров'ям не цікавиться. Позивачем були створені для дитини належні умови для розвитку та проживання. Так, відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку від 12.12.2017 року № 732, Управління служб у справах дітей ДПСП ХМР, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Таким чином, встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову частину виховання; не спілкується з сином у обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; тобто не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON], що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 4, 5, 12, 81, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 ч.1 п.2, 165 Сімейного Кодексу України, суд, -

Outcome: approved