Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що при проведенні державної реєстрації договору про виділ частки із майна що є у спільній частковій власності Позивачу стало відомо, що на 1/6 частини квартири [ADDRESS] накладено арешт. Відповідно до відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що 1/6 частина зазначеної вище квартири належить [PERSON], а арешт накладено відповідно до постанови АА № 176287 від 25.04.2007 року Комсомольським ВДВС Херсонського РУЮ. В дійсності ж зазначена квартира [PERSON] не належить, що підтверджується договором про виділ частки із майна що є у спільній частковій власності від 17.03.2016 року та рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.08.2011 року по справі 2-3316/11, витягом про державу реєстрацію прав від 15.09.2011 року. Просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою АА №176287 від 25.04.2007 року відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні та внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 11.05.2007 року №4940198. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, а також справу розглянути за його відсутності. У судове засідання представник відповідача [PERSON] не з'явилась, до суду надала заяву згідно якої просила розглянути справу за їх відсутності. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 29.07.1994 року квартири [ADDRESS] належать на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Відповідно до постанови АА № 176287 від 25.04.2007 року Комсомольським ВДВС Херсонського РУЮ, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, №55666532 сформованої 22.03.2016 року - накладено арешт на 1/6 частини квартири [ADDRESS] Згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.08.2011 року по справі 2-3316/11 визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/6 частини квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили 09.09.2011 року. У витягу про державну реєстрацію прав від 15.09.2011 року №31319085 зазначено, що згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона справа №2-3316/11 від 29.08.2011 року на праві приватної спільної часткової власності 1/6 частини квартири [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до договору виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності від 17.03.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійшли згоди щодо розподілу часток квартир [ADDRESS]. 22.03.2016 року державним реєстратором Маковецькою О.А. було прийнято рішення про залишення заяви без розгляду у зв'язку з її відкликанням. 19.09.2016 року [PERSON] надано відповідь Корабельним районним відділом ДВС м. Херсона про те, що згідно даних електронного реєстру виконавчих проваджень за даним виконавчим провадженням 03.08.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану. Згідно відповіді приватного нотаріуса Маковецькою О.А. від 19.09.2016 року Вих.№595/01-16 після посвідчення договору виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності від 17.03.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійшли згоди щодо розподілу часток квартир [ADDRESS], власникам потрібно було здійснити державну реєстрацію, але виявлено, що на [ADDRESS] накладено арешт №4939818, що не дає можливість здійснити державну реєстрацію права власності на дві квартири в результаті виділу цього майна. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved