Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 22.04.2005 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, інвалідом не є, інших утриманців не має. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Крім цього в свої заяві уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 800 гривень щомісячно на обох дітей, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач по справі офіційно не працює. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Також в своїй заяві зазначив, що йому відомо відносно уточненого позову позивача, проти задоволення якого він не заперечує. Крім цього в заяві вказав про те, що він офіційного місця роботи не має, має тимчасові періодичні заробітки, інвалідом не є, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає, інших дітей не має, по виконавчим листам стягнень з нього не проводиться. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони з 22 квітня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано 24 грудня 2015 року, що підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.12.2015 року. Від даного шлюбу в них є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Згідно даних свідоцтв вбачається, що відповідач по справі є батьком дітей, оскільки в свідоцтві про їх народження він записаний батьком. В теперішній час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторонами не надано доказів того що батьками досягнута угода про утримання дітей. Також сторонами не надано доказів щодо добровільного виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатним, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, не працює. Відповідач зі своєї сторони належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на свого неповнолітніх дітей в розмірі 800 гривень щомісячно, суду не надав. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дітям. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" діти мають право на рівень життя, необхідні для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатним та зобов'язаний утримувати своїх дітей. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 184 Сімейного кодексу України в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дітей. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача по справі.

Outcome: approved