Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому з уточненням позовних вимог (а.с. 110) просить усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом звільнення захопленої частини земельної ділянки по ширині 0,3 м. вздовж його господарської будівлі від металевого брухту. Крім того просить, зобовязати відповідачку перенести дерев'яну огорожу від його господарської будівлі на відстань 2 м по спільній межі земельної ділянки, що на [ADDRESS] та відновити межі між земельними ділянками, відповідно до плану встановлення меж земельних ділянок. В обґрунтування позову посилається на те, що являється власником земельної ділянки площею 0,1503 га по [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2013 року, виданого Реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], належного йому на праві приватної власності, на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 29.06.1990 року, виданого виконавчим комітетом Дрогобицької районної ради народних депутатів. 06 червня 2012 року на виконання рішення Ролівської сільської ради від 15.05.2012 року у присутності [PERSON], за участю суміжних землекористувачів, складено акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] та протокол про підписання акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] Згідно даного протоколу суміжними землевласниками (землекористувачами) ніяких претензій при встановленні меж не заявлено. Однак, від підписання зазначеного акту відповідач [PERSON] відмовилась.? Однак, незважаючи на це, [PERSON]., власником сусідньої земельної ділянки [ADDRESS], протягом тривалого часу вчиняються перешкоди позивачу у доступі до земельної ділянки та будинку, які належать йому на праві власності. Відповідач навскоси встановила паркан на межі земельних ділянок, зайнявши таким чином частину належної йому на праві приватної власності земельної ділянки. Внаслідок таких дій відповідачки, він не має доступу до задньої стіни свого сараю. Оскільки мирним шляхом конфлікт з відповідачкою залагодити не вдалося, [PERSON] звернувся із заявою на дії відповідача до Ролівської сільської ради, якою у складі комісії з виїздом на місце був складений висновок від 08 липня 2013 року, згідно якого встановлено, що [PERSON] та [PERSON] захоплено 40 см земельної ділянки в частині господарської будівлі [PERSON] і поставлено дерев'яний стовп від якого проведено дерев'яний паркан, внаслідок чого, відстань від господарської будівлі [PERSON] до межі не становить 1 м у відповідності до норм закону. Крім того, вказаним висновком комісії запропоновано у добровільному порядку [PERSON] та [PERSON] звільнити захоплену частину приватизованої [PERSON] земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] та адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Вказали, що встановлений відповідачкою без його згоди та дозволу паркан, зайняв частину належної [PERSON] земельної ділянки, внаслідок чого, останній немає доступу до задньої стіни свого сараю. Ствердили, що встановленням даного паркану порушуються права позивача [PERSON] Просять позов задоволити. Відповідач та його представник - [PERSON] та адвокат [PERSON] позову не визнали і суду пояснили, що ними не захоплювалася земельна ділянка, про яку вказує у позові [PERSON], оскільки, користуємося земельною ділянкою в розмірі і встановленими межами ще попереднього власника [PERSON], згідно плану забудови садиби від 12.12.1968 року , а тому просять в позові відмовити. Представник третьої особи - Ролівської сільської ради Дрогобицького району Бугера М.С. позов підтримав і суду пояснив, що дійсно [PERSON] звертався з заявою на дії відповідача до Ролівської сільської ради, якою у складі комісії з виїздом на місце був складений висновок від 08 липня 2013 року, згідно якого встановлено, що [PERSON] та [PERSON] захоплено 40 см земельної ділянки в частині господарської будівлі [PERSON] і поставлено дерев'яний стовп від якого проведено дерев'яний паркан, внаслідок чого, відстань від господарської будівлі [PERSON] до межі не становить 1 м у відповідності до норм закону. Крім того, вказаним висновком комісії було запропоновано в добровільному порядку [PERSON] та [PERSON] звільнити захоплену частину приватизованої [PERSON] земельної ділянки, однак цього відповідачем не зроблено. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами та органами місцевого самоврядування з питань земельних ресурсів. В частині 2 статті 152 ЗК України закріплено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, позивач [PERSON] є власником будинку та земельної ділянки, що на [ADDRESS]. Відповідач проживає у будинку [ADDRESS] на цій же вулиці. Відповідно до копії акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 06.06.2012 року, складеного на виконання рішення Ролівської сільської ради від 15.05.2012 року у присутності [PERSON] за участю суміжних землекористувачів, складено акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] та протокол про підписання акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] Згідно даного протоколу суміжними землевласниками (землекористувачами) ніяких претензій при встановленні меж не заявлено. Однак, від підписання зазначеного акту відповідач [PERSON] відмовилась.? Як вбачається з копії висновку від 08 липня 2013 року, згідно якого встановлено, що [PERSON] та [PERSON] захоплено 40 см земельної ділянки в частині господарської будівлі [PERSON] і поставлено дерев'яний стовп від якого проведено дерев'яний паркан, внаслідок чого, відстань від господарської будівлі [PERSON] до межі не становить 1 м у відповідності до норм закону. Крім того, вказаним висновком комісії запропоновано у добровільному порядку [PERSON] та [PERSON] звільнити захоплену частину приватизованої [PERSON] земельної ділянки. Таким чином судом встановлено, що відповідачем самовільно, без будь-якої згоди з власниками сусідніх землекористувачів та за відсутності їхнього дозволу захоплено 40 см земельної ділянки в частині господарської будівлі [PERSON] і поставлено дерев'яний стовп від якого проведено дерев'яний паркан, зокрема, на [ADDRESS], чим утруднюється право позивача вільно та безперешкодно добиратись до належної земельної ділянки та господарської будівлі - сараю, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З огляду на вказане суд доходить висновку про необхідність задоволення позову шляхом зобов'язання відповідача звільнити захоплену частину земельної ділянки по ширині 0,3 м. вздовж його господарської будівлі від металевого брухту та перенесення дерев'яної огорожі від господарської будівлі [PERSON] на відстань 2 м по спільній межі земельної ділянки, що на [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що ними не захоплювалася земельна ділянка [PERSON], оскільки, останній у встановленому законом порядку є власником земельної ділянки та будинку на [ADDRESS], і має також гарантоване Конституцією України право на непорушність права власності. Що стосується, вимоги позивача щодо відновлення меж між земельними ділянками, що знаходяться на [ADDRESS], суд приходить до переконання що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки, позивачем не зазначено на кого слід покласти обов'язок по виконанню рішення суду щодо відновлення меж між земельними ділянками. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved