Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з останньої заборгованість у розмірі 18528,08 гривень та судові витрати. Позивач посилається на той факт, що згідно укладеного договору №б/н від 30.08.2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, Відповідач станом на 31.08.2015 року має заборгованість 18528, 08 грн., яка складається з наступного: 6036,03 грн. заборгованість за кредитом; 9564,03 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1569,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина). 858,48 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з Відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову. Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач отримала кредит на умовах банку, з якими погодилася. По картці був рух коштів, також є фото отримання кредитної картки, але не виконавши вимоги банку щодо повернення коштів у відповідача виникла заборгованість. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала, що вона взагалі підписувала договір, більш того наголошувала, що оригінала договору не існує, підпис стоїть не її. Рух коштів по картці пояснити не може, фото де вона отримує кредитну картку не визнає, не знає звідки воно взялось. Сказала, що не буде нічого доводити, оскільки договору немає та вона нічого не брала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору №б/н від 30.08.2010 року [PERSON] отримала кредит від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банка виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з мето. Запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.1.2.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року №11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. За змістом\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За вимогами\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. За приписами ч.1\~ст.146 ЦПК України\~у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачу були розяснені його права та запропоновано проведення почеркознавчої експерти щодо підпису, які, як посилається відповідач ставила не вона, проте протиріч ч. 1 та 4\~ст. 60 ЦПК України, згідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач відмовилась від проведення експертизи, що суд розцінює відповідно до\~ст.146 ЦПК України, згідно до якої суд визнає факт відмови від проведення почеркознавчої експертизи відповідачем [PERSON] підставою для визнання того, що вона не довела свою позицію, про те що договір з «Приватбанком» нею не укладався та підпис на документах не її. Позивачем наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору та надана виписка по особовому рахунку на ім'я [PERSON], з якого вбачається рух коштів по спірній картці та те що з неї була знята готівка у банкоматах, розташованих у м. Генічеськ, вул. Леніна, буд. 10 (08.09.2010 р., 22.11.2010 р., 10.07.2011 р., 11.06.2012 р.), пр. Миру, буд. 52 (27.07.2011 р.), вул. Махарадзе, буд. 66 (30.07.2011 р., 27.05.2012 р.), пр. Миру, буд. 51 (29.08.2011 р., 05.09.2011 р., 27.03.2013 р.), здійсненні безготівкові платежі у магазинах та аптеках (22.02.2011 р., 03.03.2012 р., 19.02.2013 р.), поповнювався мобільний телефон, який зазначений у анкеті позичальника, як [PERSON] (30.11.2010 р., 20.01.2011 р., 11.02.2011 р., 10.01.2012 р., 23.01.2012 р., 08.03.2012 р.) а також інші мобільні рахунки (31.12.2011 р., 29.04.2012 р.), поповнювались інші дебетні картки з присутністю картки, через касу, через Приват 24. В судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання відповідача [PERSON] на те, що вона не отримувала картку. Пояснення відповідача про те, що вона не отримувала кредит та картку, не памятає як її фотографували при отриманні картки суд вважає способом захисту, який не підтверджений ніякими доказами. Також суд вважає, що відповідачем не доведено суду та не надано жодного доказу, на підтвердження того, що вона підписувала заяву та оформляла кредит, але картку не отримувала та те, що не має жодного відношення щодо руху по картці. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору, у звязку з чим у нього станом на 31.08.2015 року є заборгованість 18528, 08 грн., яка складається з наступного:6036,03 грн. заборгованість за кредитом; 9564,03 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1569,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина),858,48 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом, а саме у розмірі 1218,00 гривень.

Outcome: approved