Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Вказала, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 березня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень до досягнення ним повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує не регулярно, не бере участі у додаткових витратах. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, їздить на заробітки. Враховуючи вищевикладені обставини вона змушена звернутися до суду та просити суд винести рішенням, яким змінити розмір аліментів та щомісячно із відповідача стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? від усіх видів доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву вхід. № 5776 від 15 вересня 2017 року в якій просить розгляд справи провести у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву за вхід.№5477 від 01 вересня 2017 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про народження серія І-АМ №004988 виданого 15 лютого 2005 року судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №030987 виданого 07 вересня 2007 року судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. Із довідки про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі від 19.06.2017 року (а.с.6) судом встановлено, що позивачка дійсно отримувала аліменти від відповідача у період з 01.12.2016 року по 01.06.2017 року. Із виконавчого листа №2-110/2011 від 01 березня 2011 року судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 02.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Із довідки начальника Ямпільського РВ ДВС №9797 від 19.08.2017 року судом встановлено, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 02.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 15.08.2017 року заборгованості по сплаті аліментів відсутня, боржник аліменти сплачує щомісячно. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надавав коштів позивачеві на утримання їх спільної дитини, тому рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 березня 2011 року із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 названого Кодексуу разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач являється працездатною особою та визнав позовні вимоги. Наведені обставини, а саме визнання позовних вимог, свідчить про те, що у позивача змінився матеріальний стан. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту ухвалення рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 березня 2011 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік". А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача та змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів та щомісячно із відповідача стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved