Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 23 липня 2010 року зареєструвала щлюб з [PERSON], який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.11.2015 року - розірвано. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. 15.07.2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке знаходиться на виконанні у виконавчій службі. Згідно довідки-перерахунку заборгованості за аліментами [PERSON] повинен сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 553,10 грн. щомісяця, заборгованість по сплаті аліментів становить 5469,80 грн. Однак вказаний розмір аліментів є не достатнім для утримання дитини, оскільки змінились обставини, за якими призначались аліменти. Дитина підросла та витрати на утримання збільшились, на момент визначення розміру аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становив 1286,00 грн., тобто 30% прожиткового мінімуму становили 385,80 грн., на даний час згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1777,00 грн. На даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 5% прожиткового мінімуму для їхньої дитини становить 888,50 грн., а тому [PERSON] повинен сплачувати щонайменше 888,50 грн. аліментів щомісяця на дитину. Аліменти в сумі 533,10 грн., які стягуються на даний час не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому має бути збільшеним. При тому в Україні на даний час значно подорожчав рівень життя, що також ускладнює утримання дитини. Зазначила, що на даний час [PERSON] працює у Російській Федерації, має постійний дохід, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Уточнивши позовні вимоги, просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача [PERSON] на її користь, а саме, стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 (П'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному об'ємі, посилався на обставини викладені в позові, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав заперечення, де зазначив, що вимоги [PERSON] щодо зміни розміру аліментів є безпідставними, такими, що задоволенню не підлягають, оскільки при ухваленні судом рішення про стягнення аліментів у нього було зовсім інше матеріальне становище, яке на даний час погіршилось в гіршу сторону. Якщо в той час він їздив на заробітки і мав змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, то останнім часом залишився без роботи, у нього повністю згорів житловий будинок, в якому він проживав. На даний час він не має можливості виплачувати аліменти навіть по раніше встановленому судовим рішенням в розмірі 553,10 грн. Заборгованості по аліментах на яку вказує [PERSON] у нього немає, оскільки гроші на утримання дитини він пересилав поштовими переказами. Постійно надавав добровільно допомогу на дитину, купляв дитині взуття, одяг та інші необхідні речі, придбав велосипед, забезпечує продуктами харчування, оплатив курс лікування в Чернівецькій лікарні тощо. Вважає, що [PERSON] потрібно збільшення грошової допомоги для власних потреб, так як дитина всім забезпечена, оскільки він приймає активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав подане [PERSON] заперечення, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], відповідача та його представника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.11.2015 року - розірвано, що підтверджується копією рішення. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 07.11.2011 року виконкомом Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.07.2014 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] року в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З довідки Банилівської сільської ради №936 від 18.10.2017 року вбачається, що [PERSON] на даний час проживає у своїх батьків по [ADDRESS] разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. [PERSON] власного майна (рухомого і нерухомого - житлового будинку, земельної ділянки) не має, здійснює догляд за сином [PERSON], який відвідує Банилівський ДНЗ, який оплачує [PERSON], батьківська плата становить 10,00 грн. в день (за харчування). Матеріальний стан [PERSON] задовільний, згідно погосподарської книги за ним числиться господарство по [ADDRESS] З довідки про отримання аліментів Вижницького районного відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області №143-74/1528 від 26.10.2017 року вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист 713/1202/14-ц від 20.08.2014 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття [INFO] року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.05.2017 року боржнику направлялось попередження про несплату аліментів, боржник з'явився до відділу, обіцяв, що сплатить. Згідно відповіді Банилівської сільської ради на запит державного виконавця боржник проживає в [ADDRESS]. 20.10.2017 року виконавцем зроблено довіку перерахунок, згідно якої борг складає 5469,80 грн. З довідку перерахунку Вижницького районного відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області від 09.11.2017 року вбачається, що державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості [PERSON] по аліментах, яка станом на 01.07.2017 року становить 20459,00 грн. Судом також встановлено, що [PERSON] ніде не працював і не працює по даний час, трудової книжки немає, ІТД займається, не навчається, що підтверджується довідко Банилівської сільської ради №2879 від 16.11.2017 року. З довідки Укрпошти №264 від 16.11.2017 року вбачається [PERSON] відправляв аліменти поштовими переказами, а саме: 26.07.2016 року за серпень та вересень 2016 року 620,00 грн; в сумі 930,00 грн. 16.11.2016 року за грудень 2016 року, січень, лютий 2017 року; 310,00 грн. 03.03.2017 року за березень 2017 року; в сумі по 620.0 грн. 06.04.2017 року та 30.05.2017 року за березень, квітень, травень 2017 року; в сумі по 550,00 грн. 23.08.2017 року, 15.09.2017 року, 24.10.2017 року за жовтень 2017 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 04.08.2017 року вбачається, що недобудований житловий будинок по [ADDRESS], не придатний для проживання, і не зданий в експлуатацію. [PERSON] власник будинку, [PERSON] - колишня дружина та син [PERSON] в даному житлвоому будинку зареєстровані, але не проживають з 2010 року ( з періоду пожежі бувшого старого будинку) по даний час. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.3 статті 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2017 році», у 2017 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2014 року із у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитино повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Посилання відповідача на те, що він не працює, а тому неспроможний сплачувати аліменти у встановленому законом мінімальному розмірі, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач є працездатною особою і повинен забезпечувати свою дитину в мінімальному розмірі, визначеному законом. Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору як позивач - у справі про стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави. На підставі ст.ст. 182, 183, 192 СК України, п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

Outcome: approved