Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, [PERSON], КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Державна реєстраційна служба України,- про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Обгрунтовують позовні вимоги тим, що [INFO] р. помер їхній син, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] у м. Києві, що належала покійному на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.1996 р., укладеного на Українській біржі «Десятинна». 18.10.2011 р. та 17.11.2011 р. вони звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON], з заявами про прийняття спадщини, на підставі яких було відкрито спадкову справу № 5/2011, що підтверджується витягом № 28395876 про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі від 18.10.2013 р.. При цьому, приватним нотаріусом встановлено, що 21.04.2010 р. за життя син склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], реєстр № 398, за яким все своє майно заповів дружині, [PERSON]. Не зважаючи на наявність заповіту, вони в порядку ст. 1241 ЦК України, як непрацездатні батьки спадкодавця, мають право на обов'язкову частку у спадщині на половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом. У разі спадкування за законом, за наявності ще двох спадкоємців першої черги за законом: дружини і доньки померлого, спадщина підлягала б поділу на чотири частки, з яких їм належало б по 1/4 частині, а за наявності заповіту, кожному з них має належати обов'язкова частка у спадщині по 1/8 частині спадщини. Приватний нотаріус постановами від 14.01.2014 р. відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру та роз»яснив право звернення до суду за правилами позовного провадження. Позивачі просили визнати право власності за кожним з них у порядку спадкування за законом на 1/8 частину квартири [ADDRESS], після смерті спадкодавця - їхнього сина, [PERSON]. Відповідачка, [PERSON], позовні вимоги не визнала у повному обсязі, її представник - адвокат, [PERSON], у письмових запереченнях від 01.10.2014 р. зазначив, що вважає позов безпідставним, оскільки його довірителька не порушувала права, свободи чи інтереси позивачів, і їх не оспорювала, не є належним відповідачем у справі та суб'єктом спірних матеріально-правових відносин. Третя особа: Державна реєстраційна служба України, надала письмові пояснення, що відповідно до наданих законом повноважень, у разі набрання законної сили судовим рішенням про визнання за позивачами права власності на нерухоме майно, лише здійснюватиме державну реєстрацію в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просить розглянути справу за відсутності їх представника. У судовому засіданні представник позивачів на підставі довіреності, [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі з наведених у заяві підстав, просить задовольнити. Представник відповідачки - адвокат, [PERSON], позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у письмових запереченнях, у задоволенні просить відмовити. Представники третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Державної реєстраційної служби України, - у судове засідання не з»явилися, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом, або за законом. Відповідно до ч. ч. 1, ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Суд установив, що [INFO] р. помер син позивачів, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] у м. Києві, що належала покійному на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.1996 р., укладеного на Українській біржі «Десятинна», реєстраційний №2717-А/1322, зареєстрованого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 22.04.1996 р. за № 8486 (а. с. 6, 9-10, 70). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, у розумінні цієї правової норми до першої черги спадкоємців за законом відносяться батьки (позивачі), дружина та дочка померлого ([INFO]). Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 18.10.2011 р. та 17.11.2011 р. позивачі подали заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON], про прийняття спадщини, зазначали, що крім кожного з них, спадкоємцями померлого є дочка, [PERSON] ( за законом) та дружина, [PERSON] (за заповітом), на підставі яких відкрито спадкову справу № 5/2011, що підтверджується витягом № 28395876 про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі від 18.10.2013 р. ( а. с. 54, 57, 58, 104, 107). Приватним нотаріусом встановлено, що 21.04.2010 р. за життя син позивачів склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], реєстр № 398, за яким все своє майно заповів дружині - відповідачці, [PERSON] ( а. с. 68, 69). 27.10.2011 р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON], звернулась відповідачка, зазначила у заяві, що спадщину приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка, складеним лише на її ім»я, а також, що їй роз»янено, що спадкоємцями першої черги за законом є батьки і дочка померлого ( а. с. 72) 05.04.2012 р. до приватного нотаріуса надійшла заява про прийняття спадщини дочки померлого - [PERSON], [INFO], яка на той час тимчасово проживала у м. Празі, Чеська Республіка (а. с. 85). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). На день смерті спадкодавця позивачі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], досягли пенсійного віку, і уже були непрацездатними, тому відповідно до закону мають право на обов»язкову частку, розмір якої виходячи з числа спадкоємців, складає 1/8 частину спадкового майна на кожного ( а. с. 7, 8, 55, 56, 77, 78). 14.01.2014 р. приватний нотаріус на підставі заяв позивачів посвідчив і видав їм свідоцтва про право на спадщину за законом ( для дії за кордоном) на 1/8 частку спадкового майна кожному після смерті [PERSON], померлого [INFO] р., де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в них зазначено, що дружина померлого, [PERSON], має право на 3/4 частки спадкового майна ( а. с. 103, 105). У той же день, 14.01.2014 р. приватний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири [ADDRESS] кожному, які не надали правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві, посилаючись на те, що вони знаходяться в інших спадкоємців, які відмовляються їх надати ( а. с. 11-16, 107- 112). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.3. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 роз»яснив, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Відповідно до повідомлення КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 27.10.2011 р. №48408 станом на 25.10.2011 р. згідно з даними ціла [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській біржі «Десятинна» 18.04.1996 р. № 2717-А/1322 ( а. с. 70). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зволікання з виконанням зобов'язань, передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання також не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Наведене спростовує твердження представника відповідачки у частині того, що його довірителька не порушувала права, свободи чи інтереси позивачів, і їх не оспорювала, тому не є належним відповідачем у справі та суб'єктом спірних матеріально-правових відносин. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/8 частину трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею - 73,60 кв. м., жилою - 39,90 кв. м., за кожним, після смерті спадкодавця, [PERSON], померлого [INFO] р., - доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивачки [PERSON], понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2523 грн. 75 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 53, 1216, 1217, 1223, 1235, 1241, 1261, 1296, 1297, 1299 ЦК України,

Outcome: approved