Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з просить визнати за позивачем право власності на 1/3 частину житлового будинку літ. А-2, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилалась на наступне. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2013 року, за позивачем та відповідачем визнано право власності по 1/3 частині на вказаний житловий будинок. Рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 22.12.1992 року «Про надання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», на підставі рішення облвиконкому від 24.05.1991 року №150 «Про відвід земельних ділянок для індивідуального будівництва», земельна ділянка площею 1000 кв.м. за адресою: [ADDRESS] виділена [PERSON] 22.03.1993 року між виконкомом Київської районної ради народних депутатів та [PERSON] укладено договір про надання в безстрокове користування вказаної земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. Відповідно до договору від 17.02.1998 року, встановлено, що позивач, відповідач та [PERSON] склали договір, що в недобудоване домоволодіння (80% готовності), що знаходиться у [ADDRESS], були вкладені гроші сторонами в рівних частинах. Готовність недобудованого вказаного житлового будинку складає 80%. [INFO] [PERSON] помер. Із заявами про прийняття спадщини до 8 ХДНК звернулись дружина померлого [PERSON] та позивач, який є батьком померлого. Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27.02.2014 року було затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON] відмовляється від вимог щодо визнання за нею та за її неповнолітнім сином - [PERSON] права власності по 1/9 частці будівельних матеріалів та обладнання кожному, яке було використано при будівництві спірного будинку на користь позивача, а позивач сплачує на користь [PERSON] та її сина [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], матеріальну компенсацію в розмірі еквівалентному 10 000 доларів США за спадкове майно -2/9 частки будівельних матеріалів та обладнання, яке було використано при будівництві вказаного житлового будинку. Згідно заяви [PERSON], позивач виконав повністю умови ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27.02.2014 року. З метою поліпшення житлових умов для своєї родини, позивач добудував за власні кошти 1/3 частину вище вказаного житлового будинку. Згідно технічного висновку зробленого в липні 2014 року, при натурному обстеженні основних несущих та огороджувальних конструкцій в межах обстежуваного житлового будинку, не виявлено дефектів, що знижували б його експлуатаційну надійність. З урахуванням того факту, що рішення суду є правовою підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому просив розглядати справу у відсутність представника відповідача та просив прийняти рішення, яке б не порушувало інтереси третіх осіб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнав повністю та просив задовольнити. Представник третьої особи - ІДАБК в Х/о в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав відзив по справі. (а.с. 36-28). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Актом відповідно до рішення Виконкому Харківської обласної ради народних депутатів №150 від 24.05.1991, [PERSON] проведений виділ земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. (а.с. 7). Рішенням Виконкому Київської районної ради народних депутатів №472 від 22.12.1992 року, [PERSON] виділена земельна ділянка для будівництва індивідуальних житлових будинків. (а.с. 15-16). Відповідно до договору від 22.03.1993 року «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності», укладеного між Виконкомом Київської ради народних депутатів та [PERSON], [PERSON] виділена земельна ділянка у безстрокове користування для будівництва будинку по [ADDRESS] загальною площею 1000 кв.м. (а.с. 13-14). Договором від 17.02.1998 року укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого ПН ХМНО [PERSON], встановлено, що в недобудоване домоволодіння (80% готовності), що знаходиться у [ADDRESS] були вкладені гроші сторонами в рівних частинах. (а.с. 8-зворотній бік). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] виданого 16.12.2009 року. (а.с 6). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та позивач, який є його батьком. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2013 року, яке набуло чинності, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 1/3 житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується також витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 9-10, 17-20, 39.) Ухвалою Харківського районного суду Харківської області, яке набуло чинності 06.03.2014 року, визнано мирову угоду укладеною між [PERSON], представником відповідача [PERSON]- [PERSON], відповідно до якої [PERSON], діючи від свого імені та від імені малолітнього [PERSON] відмовилась від вимог щодо визнання за нею та за [PERSON] права власності по 1/9 частці будівельних матеріалів та обладнання кожному, яке використано при будівництві будинку в [ADDRESS] на користь [PERSON], а [PERSON] сплачує на користь [PERSON] матеріальну компенсацію в розмірі еквівалентному 10 000 доларів США за спадкове майно -2/9 частка будівельних матеріалів та обладнання, яке було використано при будівництві будинку в [ADDRESS]. (а.с. 11-12). Відповідно до заяви від 18.03.2014 року, посвідченої ПН ХМНО [PERSON] та за реєстр. в реєстрі за №254, [PERSON] стверджує, що позивач виконав умови згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27.02.2014 року про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Майнових та інших претензій до позивача [PERSON] не має. (а.с. 8). Згідно технічного паспорту КП «ХМБТІ» станом на 19.06.2014 року, позивачем та відповідачем збудовано садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]. (а.с. 21-25). В липні 2014 року позивачем було отримано технічний висновок ВАТ "Харківреконструкція", що має ліцензію АВ № 490969, в якому зазначено, що на момент обстеження будівельна готовність житлового будинку в цілому складає 100%, всі основні несущі та огороджувальні конструкції житлового будинку літ. «А-2» знаходяться в задовільному технічному стані, відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації.(а.с. 26-29). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання цього права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, являється власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Ст. 182 ЦК України, передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України- кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved