Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 29.03.2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №154. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на життя і моральні цінності, відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені з початку 2015 року, після чого вони почали мешкати окремо. Тому вважає, що сім'я розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Відповідач з нею та їх дитиною не проживає, добровільно надавати допомогу на утримання сина не бажає, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. У зв'язку із вище викладеним позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття. У судове засідання Позивач не з'явилася, надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.,також просить суд розглядати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає задовольнити позов, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 29 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №154 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Сторони припинили подружні відносини і спільне проживання, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, моральні цінності, відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені з початку 2015 року, після чого вони почали мешкати окремо. Спроб до примирення ніхто не робив. На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю та перебуває у неї на утриманні, що підтверджується актом "СІТІ-СЕРВІС-КР" від 30.06.20154 року довідкою (а.с.12). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має змогу надавати допомогу, оскільки є здоровою, працездатною особою. У відповідності до ч.1 ст. 110. позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку, матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини позивачці не надає. Відповідно до вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв`язку з такими обставинами, суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15.06.2015 року. А також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, такий слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved