Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спираються на те, що [INFO] року в с. Кислин Маньківського району Черкаської області помер батько позивачів [PERSON]. Нещодавно позивачам стало відомо, що за життя їхньому батькові [PERSON] виготовлявся Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЧР № 122535 від 07.09.2004 року. Так, листом відділу Держземагентства у Маньківському районі Черкаської області від 04.12.2012 року №536 їх повідомлено, що 07.09.2004 року на ім'я [PERSON] видано Державний акт Серії ЧР № 122535 на підставі рішення Кислинської сільської ради від 24.09.2002 року № 6-6, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 2,0988 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Кислинської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 130. Кадастровий номер земельної ділянки 7123182800:02:003:0068. Також позивачам надано архівну копію державного акта серії ЧР № 122535, виданого на ім'я їх покійного батька [PERSON]. Однак, оригінала даного Державного акта у них немає, і де він невідомо. Тобто, відсутній правовстановлюючий документ на землю, який вони могли би надати нотаріусу для оформлення спадщини. У зв'язку з цим ними подано оголошення в газету про втрату правовстановлюючого документа. У спадкоємців немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, що і змусило позивачів звернутись з позовною заявою до суду. Позивачі до суду не з'явились, але в своїй позовній заяві просять справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Кислинської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392,1216,1218, 1220, 1223, 1268, 1278 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] року в с. Кислин Маньківського району Черкаської області у віці 74 років помер батько позивачів [PERSON], про що 13.10.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 13.10.2006 року. За життя їхньому батькові [PERSON] виготовлявся Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЧР № 122535 від 07.09.2004 року. Згідно листа відділу Держземагентства у Маньківському районі Черкаської області від 04.12.2012 року №536 встановлено, що 07.09.2004 року на ім'я [PERSON] видано Державний акт Серії ЧР № 122535 на підставі рішення Кислинської сільської ради від 24.09.2002 року № 6-6, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 2,0988 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Кислинської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 130. Кадастровий номер земельної ділянки 7123182800:02:003:0068. Існує архівна копія державного акта серії ЧР № 122535, виданого на ім'я їх покійного батька [PERSON], а його відсутній. Тобто, відсутній правовстановлюючий документ на землю, який позивачі могли би надати нотаріусу для оформлення спадщини. Довідка Кислинської сільської ради від 09.01.2014 року № 6 підтверджує, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Кислин Маньківського району Черкаської області, а позивачі, як дочки покійного, є єдиними спадкоємцями за законом після смерті їх батька. Згідно цієї ж довідки заповіти від імені спадкодавця, посвідчені Кислинською сільською радою 25.12.1998 року за №31 та 19.11.2003 року за №21 Кислинською сільською радою змінені та відмінені не були. 11.04.2014 року [PERSON], було надано сільською радою дублікати вищевказаних заповітів у зв'язку з відсутністю у спадкоємців їх оригіналів, які підтверджують, що 25.12.1998 року посадовою особою Кислинської сільської ради в нотаріальному порядку було посвідчено заповіт від імені [PERSON], яким він на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок разом із земельною ділянкою дочці [PERSON], а 19.11.2003 року посадовою особою Кислинської сільської ради в нотаріальному порядку було посвідчено заповіт від імені [PERSON], яким він на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок разом із земельною ділянкою, земельну частку (пай), та все своє рухоме та нерухоме майно своїм дочкам [PERSON] та [PERSON]. Тобто, останній зроблений спадкодавцем заповіт підтверджує, що [PERSON] за життя заповів своїм дочкам - позивачам все своє майно, однак правовстановлюючий документ (державний акт) на належну покійному земельну ділянку - відсутній, тобто, в нотаріальному порядку видати свідоцтво про право на спадщину на належну покійному земельну ділянку неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який необхідно надати нотаріусу. Листом державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 22.01.2014 року № 85/01-16 повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п. 4.20 глави 10 розділу її даного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Тобто, у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на землю, який необхідно надати нотаріусу для оформлення спадщини, оригінал державного акту втрачено, так само відсутні інші документи, визначені вищевказаним Порядком вчинення нотаріальних дій, тобто відсутня можливість надати нотаріусу для вчинення нотаріальних дій документ, який би відповідав вимогам законодавства на даний час та відсутня можливість отримати правовстановлюючий документ по причині смерті батька. З набранням чинності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 11 лютого 2010 року № 1878-VI (із змінами), видача державних актів на право власності на землю не проводиться, тобто отримати дублікат державного акту на право власності на землю теж немає можливості. У зв'язку з цим ними подано оголошення в газету про публікацію оголошення про втрату правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 статті 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За ч.2 ст. 1278 ЦК України, кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі роз'яснення. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону спадщина належить їм з часу відкриття спадщини, як спадкоємцям за законом майно належить позивачам в порядку спадкування, вони зобов'язані утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не можуть цього зробити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця та втратою правовстановлюючого документа, тому позов позивачів підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved