Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20 листопада 2009 року Виконкомом Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис № 06. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Одруження виявилось невдалим, спільне життя подружжя не склалось, шлюбні відносини фактично припинились, сторони не змогли створити міцної сім'ї та перестали розуміти один одного, через що в родині постійно виникали конфлікти та сварки. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети. Збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивачки. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Останні два роки відповідач не дбає про матеріальне забезпечення дитини. Коштів на утримання сина не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, прибуток отримує від разових будівельних послуг. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд розірвати шлюб, повернути їй дошлюбне прізвище, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи визнання позову відповідачем [PERSON], яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи наявність для того законних підстав. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON], дошлюбне прізвище якої - [PERSON], та відповідач [PERSON] 20 листопада 2009 року уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис № 06, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] року, що встановлено з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5), копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] В силу ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що мають істотне значення. Суд вважає за необхідне шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати та відновити позивачці дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідач [PERSON] не виконує батьківський обов"язок щодо утримання своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], добровільно кошти для забезпечення сина всім необхідним не надає, а тому аліменти на утримання сина підлягають примусовому стягненню з нього за рішенням суду. Суд визначає аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, в частці від доходу (заробітку) відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки 50 % судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову за вимогою про розірвання шлюбу. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову за вимогою про розірвання шлюбу. Оскільки при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved