overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 вересня 2013 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №81. Від даного шлюбу у них дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві зазначив, щоб розгляд справи проводити у його відсутності, оскільки на даний час є військовослужбовцем та виконує покладені на нього обов'язки в Житомирській області. В судове засідання відповідач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №81 (а.с. 5). Від даного шлюбу у них дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 квітня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Рівненською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2009 року, який зареєстрований Рівненською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №2 (а.с.3). Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 січня 1993 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу у них є троє дітей: повнолітній син [PERSON], [INFO], повнолітня донька [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 1993 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №2 (а.с.3). Від даного шлюбу у них є троє дітей: повнолітній син [PERSON], [INFO], повнолітня донька [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 липня 2006 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 953. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб укладений 30 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвати. До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказувала, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 липня 2006 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 953 (а.с. 14). Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, дитина проживає разом з відповідачем, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.01.1989 року. Шлюб був зареєстрований у Головненській селищній Раді Любомльського району Волинської області, актовий запис №3. Від даного шлюбу у них є повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 січня 1989 року, який зареєстрований Головненською селищною Радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №3(а.с.3). Від даного шлюбу у них є повнолітня дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2007 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів. Примирення між ним і відповідачем неможливе, оскільки він втратив почуття поваги і кохання до відповідача. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явилася. Письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинили в березні 2013 року. Позивач вважає не можливим проживання з відповідачем однією сім"єю. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказав, що одружилася вони 19.10.2002 року, від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу із відповідачем неможливе. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Можливості щодо збереження їх сім"ї немає. Позивачка в судове засідання не прибула, а подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просить її позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча була належним чином попереджена про час і місце розгляду справи. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] вбачається, що шлюб був зареєстрований відділом РАГСу м.Червоноград Львівської області від 19.10.2002 року, актовий запис №418 між [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що позивач примирюватись не бажає, втратив взаємні подружні почуття, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї та позивач категорично не бажають зберігати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 28 квітня 2012 року позивач перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 19.05.2014 справа №701/136/14-ц шлюб розірвано. Позивач із відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Офіційне місце роботи відповідача на даний час позивачу невідоме, стягнень за документами з нього не проводиться. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, у звязку вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з"яівилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"яівився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивачка від шлюбу 29.09.2012 року народила сина [PERSON] батьком якого є відповідач і він, як батько дитини зобовязаний його утримувати матеріально до досягнення ним повноліття, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 01.07.2015 року справа №701/707/15-ц було зобов'язано позивача батька [PERSON] сплачувати аліменти до досягнення мого повноліття. Позивач вже досяг повноліття, разом з тим навчається в державному навчальному закладі Черкаський державний технологічний університет з 01.09.2016 року. Форма навчання денна за договором, термін закінчення навчання - 30.06.2020 року, гуртожитком забезпечений. Вказані обставини підтверджуються довідкою навчального закладу від 15.11.2017 року №499. У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач потребує матеріальної допомоги. Працювати позивач не має змоги в зв'язку з тим, що навчається на денному відділенні, мати йому допомагає по мірі її можливостей, у зв'язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи рахує за необхідне позов задоволити повністю, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 15.06.1999 року народився позивач, батьком якого є відповідач. Судом встановлено, що позивач досягнув повнолітнього віку, проте він продовжує навчатись в Черкаському державному технологічному університеті Лінгвістичний факультет стаціонар. (а.с.6). Згідно ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні можливість надавати таку допомогу підтвердив особисто відповідач. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 21.08.2017 року розірвано шлюб, зареєстрований Кищенецькою сільською радою Маньківського району Черкаської області, за актовим записом №3 між [PERSON] та [PERSON]. Також, даним рішенням суду визначено місцем проживання малолітніх спільних з відповідачем дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON]. Рішення суду вступило в законну силу 02.09.2017 року. Офіційне місце роботи відповідача позивачу невідоме, стягнень за виконавчими документами з неї не проводиться. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, у звязку з чим позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що у позивача із відповідачем від шлюбу 24.02.2013 року народилася дочка [PERSON], та 05.08.2015 року народилася дочка [PERSON], як мати дітей відповідачка зобовязана їх утримувати матеріально до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 21.08.2017 року розірвано шлюб, зареєстрований Кищенецькою сільською радою Маньківського району Черкаської області, за актовим записом №3 між [PERSON] та [PERSON] та визначено місцем проживання малолітніх спільних з відповідачем дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7), за місцем проживання батька [PERSON] (а.с.5). Рішення суду вступило в законну силу 02.09.2017 року, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved