Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю на 1/3 частину двокімнатної квартири [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Олександрійської міської ради від 08.02.1995 року, згідно розпорядження № 8127 від 02.02.1995 року, їй та її сімї, а саме: її колишньому чоловіку [PERSON], її доньці [PERSON], належить на праві спільної сумісної власності квартира № 7, яка розташована за адресою: вул. 6-го Грудня, 141/2, в місті Олександрія Кіровоградської області. 02.04.1997 року вона розлучилася з чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] виписався з вказаної квартири, однак вони до смерті чоловіка проживали разом в одній квартирі як подружжя. 12.01.1998 року помер її колишній чоловік [PERSON] Після його смерті вона фактично вступила в управління та володіння спірною квартирою одноособово та безперервно користується даною квартирою, в тому числі і часткою, що належала [PERSON] Також зазначає що вона вже понад 20 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою, несе повну відповідальність щодо її збереження, утримання та на неї оформлені всі рахунки по сплаті комунальних послуг. Інші особи на спірне майно не претендують. У зв'язку з наведеним просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частину двокімнатної квартири № 7, яка розташована за адресою: вул. 6-го Грудня, 141/2 в місті Олександрія Кіровоградської області, яка належала на праві власності [PERSON] до його смерті, тобто до 12.01.1998 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.09.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.09.2018 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.12.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано докази, а саме: витяг (інформаційну довідку) зі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власників квартири [ADDRESS]; копію актового запису про смерть [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], який помер в січні 1998 року, від Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області; інформаційну довідку (витяг зі Спадкового реєстру) стосовно осіб, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], та завірену копію спадкової справи, якщо така заведена після його смерті, від Олександрійської міської державної нотаріальної контори. В судовому засіданні від 13.12.2018 року позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, в подальшому подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Олександрійської міської ради від 08.02.1995 року, згідно розпорядження № 8127 від 02.02.1995 року, квартира за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], та членам її сім'ї, а саме: її чоловіку [PERSON], її доньці [PERSON], що підтверджується записом у технічному паспорті на спірну квартиру та архівною довідкою КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.09.2017 року № 916 (а.с. 21 23). Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 153693098 від 24.01.2019 року, відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], відсутні (а.с. 133). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ОЛ № 292360, виданого відділом ЗАГС м. Олександрії Кіровоградської області від 01.11.1982 року, [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ОЛ № 057204, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції від 08.05.2003 року, [PERSON] після одруження змінила прізвище на «Ринкевич» (а.с. 16-17). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ОЛ № 308929, виданого палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області від 12.12.1990 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.12.1990 року. Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОЛ № 043135, виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради від 16.10.2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02.04.1997 року (а.с. 18-19). Довідкою КП «Житлогосп» від 25.04.2017 року № 3970 підтверджується, що [PERSON], [INFO], дійсно був зареєстрований за адресою: [INFO] з 01.07.1992 року по 10.06.1996 рік. 12.01.1998 року [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 57, складеного 15.01.1998 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.122). Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, оціночна вартість 1/3 частки спірної квартири становить 75533,00 грн. (а.с. 47-62). Після смерті [PERSON] позивачка фактично вступила в користування та розпорядження всією квартирою № 7, яка розташована за адресою: вул. 6-го Грудня, 141/2, в місті Олександрія Кіровоградської області, в тому числі і 1/3 частки померлого [PERSON], та самостійно здійснює оплату за комунальні послуги, на неї оформлені всі рахунки по сплаті комунальних послуг (а.с. 25-46). Третя особа [PERSON] у спірній квартирі не проживає і заперечень щодо визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на 1/3 частку майна на має. З інформації\~наданої судув.о. завідувача Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 від 26.12.2018 року № 3363/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54613216 від 26.12.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 12.01.1998 року, спадкові справи не заводились (а.с.. 124-125). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] разом з родиною, чоловіком та донькою, проживали в [INFO] з 1996 року. У 1998 році [PERSON] поховала чоловіка. Після його смерті [PERSON] постійно проживає в зазначеній квартирі до теперішнього часу, її донька проживає окремо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 1990 року, раніше разом працювали в ТОВ «Олександріявугілля», підтримують подружні стосунки. [PERSON] разом з родиною, з чоловіком та донькою, проживали в сусідньому будинку по вул. 6-го Грудня, 141/2 в місті Олександрія Кіровоградської області. У 1998 році [PERSON] поховала колишнього чоловіка. Після смерті чоловіка постійно проживає за тією ж адресою до теперішнього часу, її донька проживає окремо. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], позивач [PERSON] вже понад 20 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 1/3 часткою квартири № 7, яка розташована за адресою: вул. 6-го Грудня, 141/2 в місті Олександрія Кіровоградської області, яка належала на праві власності померлому [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами в розумінні ст.77\~ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 328\~Цивільного кодексу\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Із роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» слідує, відповідно до частини першої статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйної речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю виходить з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (п. 14 Постанови). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно частини 4 ст.\~344\~ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно, відкрито та безперервно понад 20 років володіє та користується 1/3 часткою квартири № 7, яка розташована за адресою: вул. 6-го Грудня, 141/2, в місті Олександрія Кіровоградської області, яка належала на праві власності померлому [PERSON], суд вважає можливим визнати за нею права власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір у справі виник не з вини відповідача, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved