Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСКО» про стягнення матеріальних збитків в розмірі 187 350,00 грн., інфляційних збитків в розмірі 22 069,83 грн., 3% річних в розмірі 4 219,22 грн., моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25.01.2017 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСКО» був укладений договір № ПК4/10/500 купівлі-продажу майнових прав. Об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вартість 1 кв.м. майнових прав об`єкта нерухомості становить 11 500,00 грн., в.т.ч. ПДВ 20% - 1916,67 грн. За умовами п. 4.2 договору орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості становить 394 450,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 65 741,67 грн. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 394 450,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 65 741,67 грн., але відповідач не закінчив будівництво у строки, встановлені договором та не ввів об`єкт будівництва в експлуатацію, у зв`язку з чим 30.07.2018 між позивачем та відповідачем укладено угоду про розірвання до договору купівлі-продажу майнових прав № ПК/4/10/500 від 25.01.2017 року. Згідно п. 3 угоди продавець здійснює повернення грошових коштів в розмірі 394 450,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 65 741,67 грн. протягом 3 місяців, починаючи з дати розірвання договору. Проте відповідач повернув лише частину грошових коштів в розмірі 207 100,00 грн. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 187 350,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 22 069,83 грн., 3% річних в розмірі 4 219,22 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2019 відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, повідомлений належним чином про розгляд справи до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, в якому він позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений у спосіб, передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, в подальшому шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву та заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши надані сторонами докази у їх сукупності та співставленні, встановивши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, оцінивши відомості, на яких ґрунтуються заяви учасників по суті справи, дійшов наступних висновків. Згідно ст. 1 ЦПК України, останній визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. У відповідності зі ст. 19 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Судом встановлено, що 25.01.2017 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСКО» був укладений договір № ПК4/10/500 купівлі-продажу майнових прав. Згідно п. 2.1. договору об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, розташований за адресою: [ADDRESS] . За умовами п. 4.1, п. 4.2 договору вартість 1 кв.м. майнових прав об`єкта нерухомості становить 11 500,00 грн., в.т.ч. ПДВ 20% - 1916,67 грн., орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості становить 394 450,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 65 741,67 грн. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 394 450,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 65 741,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 25.01.2017 та довідкою про оплату 100% орієнтовної вартості майнових прав об`єкта нерухомості по договору № ПК/4/10/500 купівлі-продажу майнових прав від 25.01.2017 року. 30.07.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСКО» була укладена угода про розірвання до договору № ПК4/10/500 купівлі-продажу майнових прав від 25.01.2017 року, згідно п. 3 угоди продавець здійснює повернення грошових коштів в розмірі 394 450,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 65 741,67 грн. протягом 3 місяців, починаючи з дати розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК, України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом частина грошових коштів за угодою про розірвання договору не була повернута позивачу, що свідчить про грошове зобов`язання відповідача перед позивачем зі стягнення 3% річних та інформаційних збитків, розрахунок яких складений позивачем, суд вважає вірним. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 187 350,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 22 069,83 грн., 3% річних в розмірі 4 219,22 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що позивач звертається до суду в межах Закону України "Про захист прав споживачів". Однак у випадку звернення до суду з позовом споживача послуг, можливість відшкодування моральної шкоди обмежена відшкодуваннями у випадках, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 4 вищезазначеного Закону, тобто шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції.

Outcome: approved