Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Ріпкинської територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради про визначення частки у спільному майні. Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1995 року, яке видане згідно розпорядження №127 від 19.12.1995 року Ріпкинською РДА, належить позивачу, батьку позивача [PERSON] та матері позивача [PERSON] в рівних долях на праві спільної сумісної власності. [PERSON] помер 08.03.2017 року. Єдиними його спадкоємцями за законом є дружина [PERSON] та позивач. Однак, [PERSON] померла 06.08.2017 року, так і не встигнувши прийняти належну їй частину спадщини після померлого [PERSON] Позивач являється єдиною спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] та прийняла після смерті останньої та після смерті [PERSON] спадщину. Оскільки частки у спільній сумісній власності на зазначену квартиру не визначені, а двоє її співвласники померли, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину в позасудовому порядку. Тому з врахуванням викладених обставин, просить визнати, що її частка та частки померлих [PERSON] та [PERSON] становлять по 1/3 частини квартири, а також визнати за нею право власності, в порядку спадкування, на 1/3 частини квартири після померлого [PERSON] та на 1/3 частини квартири після померлої [PERSON] У підготовче засідання позивач не зявилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, надавши до суду відзив на позовну заяву, у якому просив справу розглядати у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Згідно положень ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, право на прийняття належної [PERSON] частки спадщини після померлого [PERSON] перейшло до позивача. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування.

Outcome: approved