Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а також зняти його з реєстрації місця проживання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила наступне. Відповідно до Ордеру на жилу площу в гуртожитку № 070 серія 08, виданого комбінатом «Одеспромбуд» на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ББК, протоколом № 8 від 05.08.1987 року [PERSON], складом сім'ї - дві особи, було надано для зняття кімнату житловою площею 16,0 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. До сім'ї [PERSON] входила її донька [PERSON], 1979 р.н., яка змінила прізвище на «[PERSON]». [PERSON] перебувала з 04.10.2008 р. до 10.03.2011 р. у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та після розірвання шлюбу виселилась та знялась з реєстрації проживання за адресою: : [ADDRESS]. За вище вказаною адресою з 15.07.2011 р. та на теперішній час зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Квартира не приватизована. З січня 2013 року [PERSON] не проживає за адресою: : [ADDRESS]. Перешкод у проживанні відповідачеві не чинилось. Не проживання відповідача підтверджується актом про не проживання, складеним [PERSON], підписаним сусідами та посвідченим керівником органу домоуправління від 23.08.2014 р. Місце проживання [PERSON] не відоме. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, в разі нез'явлення відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що Відповідно до Ордеру на жилу площу в гуртожитку № 070 серія 08, виданого комбінатом «Одеспромбуд» на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ББК, протоколом № 8 від 05.08.1987 року [PERSON], складом сім'ї - дві особи, було надано для зняття кімнату житловою площею 16,0 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. До сім'ї [PERSON] входила її донька [PERSON], 1979 р.н., яка змінила прізвище на «[PERSON]». [PERSON] перебувала з 04.10.2008 р. до 10.03.2011 р. у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та після розірвання шлюбу виселилась та знялась з реєстрації проживання за адресою: : [ADDRESS]. За вище вказаною адресою з 15.07.2011 р. та на теперішній час зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Квартира не приватизована. З січня 2013 року [PERSON] не проживає за адресою: : [ADDRESS]. Перешкод у проживанні відповідачеві не чинилось. Не проживання відповідача підтверджується актом про не проживання, складеним [PERSON], підписаним сусідами та посвідченим керівником органу домоуправління від 23.08.2014 р. Місце проживання [PERSON] не відоме. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, під час тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім;ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved