Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2018 року справу передано за територіальною підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 27.04.2018 року справу прийнято до провадження суддею Єлісєєвою Т.Ю. Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином. 22 вересня 2016 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, серії 1-КИ №724236 від 05 грудня 2016 року. Спадщину після смерті матері прийняв позивач, оскільки проживав на день смерті з померлим спадкодавцем, що підтверджується довідкою переселенця № [NUMBER] від 19 жовтня 2017року. Після смерті його матері відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії за дні життя, яка складає 29864,66 грн. У звязку з цим, в межах шестимісячного строку він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті матері [PERSON], яка померла 22 вересня 2016 року у вигляді недоотриманої пенсії, яка складає 29864,66 грн. 21 липня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки вчинити нотаріальну дію, а саме видати на його імя свідоцтво про право на спадщину за законом не є можливим, в звязку з відсутністю всіх документів, передбачених чинним законодавством України. 11.12.2017 року він звернувся до Амур -Нижньодніпровського районного суду з позовом про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, але йому було відмовлено у прийнятті позову. Згідно ст. 9-1 ЗУ « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт , на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження , затверджений рішенням Кабінету Міністрів України , місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить волевиявлення щодо спадкового майна ,спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно ст. 1227 ЦК України , суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя , інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві , але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності -входять до складу спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦКУкраїни відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат» відмова від вчинення нотаріальної дії оскаржується до суду. Таким чином, спадкоємцем майна померлої є позивач, який вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Факт сімейних відносин між спадкоємцем та померлою підтверджується Свідоцтвом про народження серія VYP №1079327. Більше ніхто зі спадкоємців у передбачений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування "роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Враховуючи, що порушено цивільне право позивача на отримання спадщини, тому воно підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно. У звязку з цим, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22 вересня 2016 року. на недоотриману пенсію в загальній сумі 29864 грн. 66 коп. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. 26.06.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого Управління заперечує проти задоволення позову та зазначає, що після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія в розмірі 29 864,66 грн. за період з 01.08.2015 року по 30.09.2016 року. Управління вважає, що приватний нотаріус [PERSON] правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надав документів, які дозволяють встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку ст.1268 ЦК України. Третя особа в судове засідання не зявилась, про причини неявки до суду не повідомила, пояснень щодо позову не надала. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-YP №1079327. 22.09.2016 року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №724236. Відповідно довідки №0000373228 від 19.10.2017 року, довідки №5090105133 від 10.05.2017 року, позивач [PERSON] та його мати [PERSON] проживали за адресою: [INFO]. В цей же час, суд приймає до уваги, що [PERSON] зареєстрований у [INFO], де померла його мати [PERSON] Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст.1296, ст.1298 ЦК України позивач має право одержати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Обовязок з встановлення кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України покладено на нотаріуса. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Таким чином, позивач не зобовязаний доводити нотаріусу відсутності інших спадкоємців. Відповідно довідки Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпрі, після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія у розмірі 29 864,66 грн. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишила, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на недоотриману пенсію підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved