Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона з 1955 року по 1987 року працювала в колгоспі «Промінь» села Поправка, Білоцерківського району, в 1987 році звільнилась з роботи за власним бажанням. 16.11.20003 року позивач отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена кооперативного сільськогосподарського підприємства, згідно якого має право на виділ їй земельної ділянки, однак під час розпаювання колективної землі, помилково її не було включено до списків пайовиків, що порушує її права та інтереси, а тому позивач просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 0,201 га, яка знаходиться межах Поправської сільської ради. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов в повному обсязі. Представник відповідача - Білоцерківської районної адміністрації позов не визнав. Представик третьої особи - Поправської сільської ради позов підтримав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що [PERSON] з 1955 року по 1987 рік працювала в колгоспі « Промінь» села Поправка, Білоцерківського району. В 1987 році за сімейними обставинами позивач звільнилась з роботи за власним бажанням, але залишилась членом колгоспу, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.3,4) та відповіддю архівного фонду Білоцерківської райдержадміністрації. Судом встановлено, що 16.11. 2003 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серії [NUMBER], згідно якого позивач має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Поправка Білоцерківського району визначена в розмірі 3900 гривень, або 0,201 відсотків.(а.с.7). Відповідач заперечуючи позов, послався на положення Указу Президента де зазначено, що список громадян, які брали участь в розпаюванні землі, формувався самим підприємством відповідно до статуту, розглядався і затверджувався загальними зборами членів КСП та підписувався головою КСП та головою місцевої ради, а громадян, яких помилково (безпідствано) не внесено до списку -додатку до державного акту на право колективної власності на землю мають право звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). (а.с.8). Представниктретьої особи по справі, в судовому засіданні зазначив, що відсутні безперечні докази того, що позивач була членом КСП ім. Жданова, КСП ім. Шевченка с. Коженики, КСП «Промінь», а отже позивач має можливість отримати земельну ділянку на загальних підставах, звернувшись до Управління Держгеокадастр в Київській області, а не до Поправської сільської ради. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Відповідно до Земельного кодексу України (ред.1992р.), Указу Президента «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд ваажає, що позивач отримала право на земельну частку (пай), як член КСП «Промінь», оскільки саме Поправською сільською радою підтверджено її право на пайовий фонд майна КСП «Промінь» с. Поправка Білоцерківського району, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників, протокол №2 від 06.12.2001р., о підтверджено Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП /серія [NUMBER]/ (а.с.7). Згідно ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що _перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п.3 Постанови КМ України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних Часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок, або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Як роз»яснено в п. п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай з дійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 /95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, ка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що помилкове невнесення [PERSON] до списку осіб, які отримали земельні частки (паї) не може позбавити її права на земельну частку, а отже, заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Суду не надано жодного доказу в підтвердження того, що позивач була виведена з членів колгоспу, натомість суду надані докази того, що позивачу, як члену КСП «Промінь», Поправською сільською радою було видано що в 2005 році Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП «Промінь» с. Поправка Білоцерківського району, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай. Позивач не ставила питання про відшкодування їй судових витрат.

Outcome: approved