Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 16 березня 2016 року між позивачем і відповідачем було укладено договір дарування квартири [ADDRESS]. З відповідачем була домовленість про те, що він звільнить квартиру від своїх речей та зніметься з реєстраційного обліку в добровільному порядку, але відповідач цих домовленостей не виконав, реєстрація [PERSON]В за даною вище адресою створює [PERSON] перешкоди щодо користування та розпорядження належним їй майном, а тому вона просить суд усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою зі сторони відповідача шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на підставі договору дарування від 16.03.2016 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], позивачка набула права власності на квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією цього договору, який посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 22 (а.с. 5, 6). Згідно витягу № 20715703 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.04.2014 року, за позивачами зареєстровано право власності на вказану вище квартиру. З пояснень позивача [PERSON] слідує, що відповідач за вказаною вище адресою не проживає з моменту дарування квартири, жодної участі в утриманні квартири відповідач не приймає, його реєстрація у вказаному вище житловому приміщення створює для позивача перешкоди щодо розпорядження та користування належним їй житлом. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області, відповідач зареєстрований [INFO]. Згідно\~ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, з припиненням права власності на майно власник втрачає\~\~права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Тобто, відповідач [PERSON], якому належала квартира [ADDRESS] на праві власності, відчуживши цю квартиру на підставі договору дарування, на який вказано вище, втратив також право на користування цим майном. Факт не проживання відповідача у вищевказаній квартирі не заперечується ним самим під час розгляду справи. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2\~ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас, відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду. Отже, виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Оскільки відповідач добровільно з реєстрації не знявся, його реєстрація створює перешкоди для [PERSON], як власнику майна, у користуванні та розпорядженні цим майном, а тому суд вважає за можливе усунути перешкоди шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання. Враховуючи наведене та

Outcome: approved