Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 2171,60 грн., вказуючи, що у період з лютого 2011 року по вересень 2014 року відповідачу були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Не виконуючи своїх обовязків по оплаті за поставлену теплову енергію, у відповідача утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, підтримав позов у повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлялась. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 09.09.2016 року вбачається, що відповідачка [PERSON] з 2016 року зареєстрована за адресою [INFO]/Українська, буд.6/39, кв.19, до цього часу була зареєстрована за адресою [INFO] на вказані адреси відповідачу направлялись судові повістки про виклик до суду, проте остання повістки не отримувала, та не повідомила суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. На підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідачка договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не уклала, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та [PERSON] існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки позивач такі послуги надав, а відповідачка не відмовилась від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачу за період з лютого 2011 року по вересень 2014 року на загальну суму 2171,60 грн. Відповідачка протягом спірного періоду не виконувала свої обовязки по сплаті спожитої теплової енергії, і на даний момент за відповідачем значиться заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 2171,60 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженних Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved