Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2012 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Просить змінити розмір аліментів стягнутих з відповідача [PERSON] з 50 гривень на 100 гривень. В судове засідання позивача надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином про що свідчить письмове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.44), про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2012, рішення суду набрало законної сили 13.07.2012.(а.с.2). 02.07.2012 Компаніївським районним судом Кіровоградської області було ухвалено рішення по справі № 1110/1413/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 50 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON], 29.04.2009 р.н.(а.с.3) Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначена позиція висловлена\~\~і в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до якої , розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Згідно ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають до задоволення. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача та розподіляються у відповідності до частини 1 цієї статті.

Outcome: approved