Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04.05.2001 року право власності на: житловий будинок (загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м.), з відповідними господарськими будівлями та спорудами, які знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 27, с. Селець, Дрогобицького району Львівської області; земельну ділянку, площею 1,0544 га., з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 4621287800:06:000:0036, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Дрогобицького району Львівської області; земельну ділянку, площею 0,3742 га., з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 4621287800:06:000:0343, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Дрогобицького району Львівської області; земельну ділянку, площею 0,3292 га., з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 4621287800:06:000:0318, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Дрогобицького району Львівської області. В обґрунтування позову покликається на те, що 04.05.2001 року померла його бабця [PERSON], якій належало вищевказане майно та яке вона відповідно до заповіту на випадок своєї смерті заповіла своєму онукові [PERSON] Однак, звернувшись до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав, не зміг належним чином оформити право на спадщину, оскільки вищевказані земельні ділянки належали його бабці на підставі акту про вправо власності на земельну ділянку від 20.05.2005 року, в той же час як бабця померла ще 04.05.2001 року, тобто видані після її смерті. Також зазначає, що згідно свідоцтва про народження його батька [PERSON], його мати, тобто померла бабця, зазначена як [PERSON], а згідно свідоцтва про смерть як [PERSON]. Враховуючи те, що вказані вказані факти перешкоджають йому належним чином оформити право на спадщину, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Дрогобицького району Львівської області позов визнав, про що написав відповідну заяву. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Як стверджується матеріалами справи, 04.05.2001 року померла [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть останньої серії І-СГ № 195454 від 04.05.2001 року, яке видане в відділі РАГС Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області. Відповідно до заповіту заповіту посвідченого [PERSON], секретарем виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів від 12.03.1990 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3 вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право своєму онукові [PERSON] В склад спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок (загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м.), з відповідними господарськими будівлями та спорудами, які знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 27, с. Селець, Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 20.12.2017 року р. № 473, з якої вбачається, що відповідно до записів в погосподарських книгах [PERSON] сілької ради Дрогобицького району Львівської області, вказане будинковолодіння рахується за [PERSON] Згідно наявного в матеріалах справи акту про вправо власності на земельну ділянку серії ЯГ № 046471 від 20.05.2005 року вбачається, що земельні ділянки, площею 1,0544 га., 0,3742 га., 0,3292 га., з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровими номерами 4621287800:06:000:0036, 4621287800:06:000:0343, 4621287800:06:000:0318, які знаходяться на території [PERSON] сільської ради Дрогобицького району Львівської області, належали [PERSON] За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини абовідмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців) він не заявив про відмову від неї. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Також , як розяснено в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких документів, вирішується в судовому порядку. Разом з тим, слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що має місце в даному випадку, оскільки літню кухню побудовано у 1987 році. З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавцю належало вказане спірне спадкове майно, позивач як спадкоємець за законом фактично вступив в його управління і володіння, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, то суд приходить до висновку, що право власності на таке перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є підстави для визнання за ним права власності на таке.

Outcome: approved