Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, посилаючись на наступне. Вона є спадкоємцем спадкового майна, яке залишилось після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , що складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . У Першій нікопольській державній нотаріальній конторі за її заявою відкрито спадкову справу № 353/2008 до майна померлої [PERSON] . Чоловік померлої та її батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Її брат [PERSON] теж помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Таким чином, вона прийняла спадщину за законом, відповідно до ст.1269 ЦК України. Відповідно до інформації, викладеній у Постанові від 20 червня 2019 року про відмову, їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом підстав не вбачається. Згідно інформації, наданої Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» на адвокатський запит, за померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності р.№2-1860, 11.12.1975 року, виданого Першою державною нотаріальною конторою, зареєстровано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м. (та складається з житлового будинку (літ.«А»); сараю (літ.«Б»); вбиральні (літ.«В»); підвалу (літ.«Д»; споруджень № 1-5, І). Однак, оригіналів документів, які підтверджують набуття померлою права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: свідоцтва про право власності р.№2-1860, 11.12.1975 року, виданого Першою державною нотаріальною конторою, немає. По зазначеній причині Перша нікопольська державна нотаріальна контора Постановою від 20 червня 2019 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі, й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Також особа може звернутися до суду з позовом про захист спадкових прав шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Отже, оскільки за даних обставин справи відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст.392 ЦК України, належним способом захисту права позивача є звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 40.7 кв.м. (та складається з житлового будинку (літ.«А»); сараю (літ.«Б»); вбиральні (літ.«В»; підвалу (літ.«Д»); споруджень № 1-5,1). За таких обставин звернулась до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.58), представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.59), представник третьої особи просила розглянути справу у її відсутність (а.с.55). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати позивачки по справі (а.с.7) [PERSON] (а.с.6). Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом. Після смерті матері [PERSON] залишилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-18). У Першій нікопольській державній нотаріальній конторі за заявою позивачки по справі відкрито спадкову справу № 353/2008 до майна померлої [PERSON] (а.с.40-55). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] (а.с.8), брат позивачки [PERSON] теж помер [INFO] (а.с.9). Позивачка прийняла спадщину за законом, однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19), оскільки оригіналів документів, які підтверджують набуття спадкодавицею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , немає. Відповідно до довідки № 281 від 01.04.2021 року, наданої начальником КП «НМБТІ» Кінаш А.О. на запит суду, право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року зареєстроване за [PERSON] - в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1975 року, р.№ [NUMBER] (а.с.39). Представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved