Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Позов обгрунтував тим, що 07 грудня 2014 року померла його баба по лінії матері [PERSON], його мати [PERSON] померла 09 грудня 1997 року. Після смерті баби відкрилась спадщина, до якої належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вулиці Мельнична 21а, в смт. Сарата Одеської області. Він є єдиним спадкоємцем за законом на майно покійної. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійної на спадкове майно. Позивач просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Мельнична, 21а в смт. Сарата, Одеської області, який належав покійній бабі [PERSON]. У дане судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Саратської селищної ради Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, 07 грудня 2014 року в смт. Сарата Одеської області померла [PERSON], 08 грудня 1997 року померла [PERSON] (а.с. 9-10). [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с. 4-8). Як вбачається з копії рішення народних депутатів виконавчого комітету Саратської селищної ради від 12 лютого 1980 року № 18 [PERSON] виділялася земельна ділянка під будівництво житлового будинку по вул. Мельнична 21 в розмірі 0,10 га. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований по вул. Мельнична 21"а" в смт. Сарата Одеської області власник не встановлений (а.с. 11-41). Спадкова справа щодо майна [PERSON] відкрита державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області за заявою про прийняття спадщини, яка надійшла від [PERSON] (а.с.59-77). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на будинок (а.с. 42). Судом встановлено, що спірний житловий будинок побудований [PERSON]. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом не відмовлявся від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби. Не оформив спадщину у нотаріуса з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власностіу порядку спадкування на спадкове майно, яке належало спадкодавцю [PERSON].

Outcome: approved