Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно. Судове засідання з позивачем проведено в режимі відео конференції, на підставі ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 30.08.2017 року, в якому він свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення у справі, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON], [INFO], є пенсіонером, отримує пенсію за віком у розмірі 1296 грн 38 коп., що відповідно підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою Решетилівського обєднаного УПФУ Полтавської області від 30.06.2017 року. Згідно свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] , [INFO], являється дочкою позивача. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов'язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов'язку утримувати свого батька, з підстав, викладених у ст. 204 СК України. На підставі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи, що [PERSON] є непрацездатною особою так, як досяг встановленого законом пенсійного віку та отримує не високу пенсію, яка є єдиним його джерелом доходу, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача. Підстав, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем немає. При визначені розміру аліментів, судом враховується розмір пенсії позивача, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, ту обставину, що відповідач є працездатним, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь непрацездатного батька у твердій грошовій сумі 50 грн щомісячно. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved