Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що він працював у відповідача гірничим майстром та згідно наказу № 20 від 07.05.2013 року звільнений із займаної посади за угодою сторін. Зазначає, що при звільненні відповідач не провів з ним повний розрахунок по заробітній платі, в результаті чого виникла заборгованість по заробітній платі. Зазначає, що відповідач на підставі ст. 117 КЗпП України повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку по день прийняття рішення судом та моральну шкоду, яка полягає у втраті заробітку та неможливість утримувати сім'ю, погіршення загального самопочутті та постійний пригнічений стан. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку з часу звільнення по день прийняття рішення судом та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що відповідач після звільнення не розрахувався з ним по заробітній платі за квітень-травень 2013 року, він звертався до відповідача з вимогою про виплати заробітної плати , однак до даного часу розрахунок з ним не проведено. Відповідач неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою, що зазначене в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та за місцезнаходженням, однак свого представника в судове засідання не направив, причину неявки суд не повідомив, на вимогу суду надати довідку про заборгованість по заробітній платі позивача та його середнього заробітку ігнорує, листом суду повідомлявся, що справа буде розглянута на підставі доказів наданих позивачем. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, на підставі доказів наданих позивачем. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих обставин. Відповідно до ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо - 2 - працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 117 ч. 1 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді гірничого майстра з 18.04.2011 року по 07.05.2013 року та був звільнений за угодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України. При звільненні позивачу за його поясненнями не виплатили заробітну плату за квітень-травень 2013 року. Згідно витребуваних судом даних із управління пенсійного фонду України інформації персоніфікованого обліку заробітна плата позивача за час роботи у ТОВ «Поліський лабрадорит» становила квітень 2013 року - 4792,81 грн, травень 2013 року - 6373,28 грн., а всього - 11166,09 грн. Відповідач будучи належним чином повідомлений не спростував та не надав суду доказів про відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Тому суд на підставі наданих пояснень позивачем стягує з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 11166,09 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що з вини відповідача позивач не отримав належні йому суми передбачені ст. 116 КЗпП України, а тому стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток з дня звільнення по день прийняття судом рішення по справі. Суд проводить розрахунок середньоденної заробітної плати за час роботи позивача у відповідача у відповідності до Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" та розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку.Судом враховано розмір щомісячної заробітної плати позивача із довідки відповідача № 79 від 08.05.2013 року та індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України за період березня-квітня 2013 року. Заробітна плата позивача за останні два місяці роботи становить: березень 2013 року - 3299,30 грн. квітень 2013 року - 4792,81 грн. Всього: 8092,11 грн. За період з 01.03.2013 року по 30.04.2013 року було 42 робочих дні. Тому середньоденна заробітна плата позивача становить: 8092,11 грн : 42 дні = 192,67 грн. За даними Мінпраці та соціальної політики України з часу звільнення по день прийняття рішення судом (07.05.2013 року - 27.02.2014 року) було 206 робочих днів.( 2013 рік: травень- 17 днів, червень -18 дн., липень - 23 дн., серпень - 21 дн., вересень - 21, жовтень - 23 дн., листопад - 21 дн., грудень -22 дн, січень -21 дн., лютий - 19 дн.). Тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день прийняття рішення судом становить: 206 днів х 192,67 грн. = 39690,02 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки з проведенням відрахувань належних податків. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 237-1 КЗпП України, згідно якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач порушив права позивача на своєчасну виплату заробітної плати. Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання працівника у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, втрату нормальних життєвих зв'язків, розмір заборгованості по заробітній платі, термін часу протягом якого працівник не отримав винагороду за свою роботу, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди на суму 350 грн. - 3 - Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 508,56 грн за вимоги майнового характеру та 243,60 грн за вимоги немайнового характеру, а всього 752,16 грн

Outcome: approved