Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення в сумі 2380,52 грн., вказуючи, що у період з березня 2010 року по серпень 2014 року відповідачам були надані послуги з централізованого опалення у приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Не виконуючи своїх обовязків по оплаті за поставлену теплову енергію, у відповідачів утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості та понесені судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявлялись, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви в яких вказали, що відмовляються приймати участь в судовому засіданні, надали свої письмові заперечення на позов. Зокрема, згідно заперечень на позов, відповідачі вказують, що позовні вимоги є незаконними на не обґрунтованими, оскільки всі нарахування за послуги опалення ними сплачені в повному обсязі, а нарахування абонентської плати за опалення на їх думку, є незаконним, в звязку з чим і не підлягають сплаті. Крім того, послуги надані позивачем є неякісними, а тому не підлягають сплаті в тому розмірі, який зазначений в розрахунках. Також відповідачі заявили про застосування строків позовної давності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідачі договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не уклали, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та [PERSON], [PERSON], [PERSON] існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки позивач такі послуги надав, а відповідачі не відмовились від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачам за період з березня 2010 року по серпень 2014 року на загальну суму 7243,91 грн. Відповідачі протягом спірного періоду виконували свої обовязки по сплаті спожитої теплової енергії частково, а саме здійснили оплату в розмірі 4658,28 грн., крім того за сказаний період відповідачам надана субсидія на суму 205,11 грн. і на даний момент за відповідачами значиться заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 2380,52 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженних Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступногго місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до рішення Запорізької міської ради № 327 від 28.07.2008 року введено двоставковий тариф на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення. Введення двоставкового тарифа на опалення відбулося на виконання вимог п.39 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 10.07.2006 року №955. Вказаний тариф передбачає нарахування абонентської плати за опалення. Вказане рішення ніким не скасовано в установленому законом порядку, а тому є чинним на період його дії. В звязку з наведеним, доводи відповідачів про незаконність нарахування абонентської плати є хибними та необґрунтованими належними доказами. Що стосується зави про застосування строків позовної давності, то згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна заява застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем встановлено, що відповідачі частково, за період з березня 2010 року по серпень 2014 року вносили суму оплати за послуги надані позивачем. Вказані дії відповідачів свідчать про визнання ними боргу, а відповідно вказані дії переривають перебіг позовної давності. Що стосується посилань відповідачів на неправильність розрахунків заборгованості, то суд не приймає їх до уваги, оскільки контррозрахунок відповідачами не наданий, доказів, які б спростовували доводи позивача в цій частині не наведено. З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved