Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.12.2017 року в сумі 23101,58 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 06.12.2017 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування відповідачу кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19430,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 25.02.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 23101,58 грн., яка складається з наступного: - 19301,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 3800,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду. 10.06.2021 року справу було прийнято до провадження Ємільчинського районного суду Житомирської області та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про прийняття справи до свого провадження для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Копію вказаної ухвали було направлено відповідачу за адресою її місця реєстрації. У зв`язку з відсутністю інформації про вручення чи не вручення відповідачу копії ухвали про прийняття справи до провадження, на адресу Житомирської дирекції АТ "Укрпошта" було направлено запит з проханням надати інформацію про вручення чи не вручення листа на адресу відповідача. 25.08.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на запит згідно якої рекомендований лист на ім`я [PERSON] вручений 06.07.2021 року адресату, пересувним відділенням поштового зв`язку № 37. Таким чином, відповідач, отримавши копію ухвали про прийняття справи до провадження Ємільчинського районного суду 06.07.2021 року відзиву на позовну заяву до даного часу не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 06 грудня 2017 року [PERSON] заповнила Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. (а.с. 12). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Банком до матеріалів позовної заяви долучена копія паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] власноручно, в якому міститься інформація, зокрема про основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, інформація про порядок повернення кредиту, тощо. (а.с. 13-14). До кредитного договору Банк також додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не підписані відповідачем. Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 25.02.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 23101,58 грн., яка складається з наступного: 19301,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 3800,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с. 8-9). Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором було надано кредитну картку із терміном дії до листопада 2021 року (а.с. 11). Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 72-74). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем доведено, що між ним та відповідачем був укладений договір та у письмовій формі були узгоджені істотні умови договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів. Сторони обумовили у письмовому вигляді процентну ставку, як в межах пільгового періоду так і за межами пільгового періоду, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, а також процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Таким чином, суд дійшов до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 гривень у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved