Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення ним 23 років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року по 30 травня 2007 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] з [INFO]. 31 липня 2018 року їх син досяг повноліття та продовжує навчатись у Львівському національному університеті імені [PERSON] на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, жодним чином не турбується про його матеріальне становище та не бере участі у вихованні. Відповідач є забезпеченою особою, оскільки працює секретарем Нижньоапшанської сільської ради. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох річного віку на період з моменту набрання рішення законної сили до закінчення навчання, але не більше ніж до червня 2022 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності, зазначає , що позовні вимоги підтримує повністю Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо стягнення аліментів на користь позивачки та просить стягувати з нього кошти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі зазначеному позивачкою в позові. Пояснив, що він постійно надає матеріальну допомогу сину [PERSON], незважаючи на те, що він уже повнолітній. Кошти перераховує на картку сина та додав копії квитанцій на підтвердження вказаних обставин. Заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в справі являється батьком повнолітнього [PERSON] з [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження, де в графі мати записано позивача в справі [PERSON], а батьком - відповідача в справі [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки Львівського національного університету імені [PERSON] [PERSON] начається на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету Львівського національного університету імені [PERSON] за кошти державного бюджету, запланований термін завершення навчання: червень 2022 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] працює секретарем Нижньоапшанської сільської ради і виконкому Тячівського району, Закарпатської області, має стабільний заробіток, а тому він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання та досягнення 23 років. Відповідно ч.1ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1\~ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2016 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За даних обставин, суд приходить до висновку, що позов позивача слід задовольнити та стягнути аліменти з відповідача на користь повнолітнього сина [PERSON] на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі ст.\~141\~ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved