Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому зазначають, що 22 жовтня 1998 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом, яка складається з частини квартири за адресою [ADDRESS], згідно свідоцтва про право приватної спільної власності на житло від 27 грудня 1996 року № 713. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі звернулися до приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON], однак отримали відмову з підстави, що у правовстановлюючому документі, а саме свідоцтві про право власності на житло не визначені частки у праві власності на квартиру розташовану за адресою [ADDRESS]., та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. У зв"язку з тим, що частки у праві спільної сумісної власності не визначені, у позивачів виникли труднощі в оформленні права на спадщину. Просять визначити, що частка померлої, 22 жовтня 1998 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру № 2, що знаходиться за адресою\~ м. Прилуки провулок 8-го Березня буд. 33\~ складала 1/4 частку та визнати в рівних долях за ними право власності на частку померлого співвласника спільного майна (квартиру), що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої 22 жовтня 1998 року. В судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити, проти чого не заперечив представник відповідача. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної суісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що житлова квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім"ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 049722 вбачається, що [PERSON] померла 22 жовтня 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 742. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак, оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності на момент смерті [PERSON] не були визначені, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі наведеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визначення, що частка померлої, 22 жовтня 1998 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру № 2, що знаходиться за адресою\~ м. Прилуки провулок 8-го Березня буд. 33\~ складала 1/4 частку, а також визнання в рівних долях за [PERSON], [INFO]\~ та [PERSON], [INFO] право власності на частку померлого співвласника спільного майна (квартиру), що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої 22 жовтня 1998 року. На підставі ст.ст. 328, 370,1268 ЦК України та

Outcome: approved