Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про виключення майна зі складу спадщини, визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], згідно з яким [PERSON] передав позивачу всю правовстановлюючу документацію на об'єкт нерухомості, ключі від будинку та зобов'язався нотаріально посвідчити цей договір. Позивач, в свою чергу сплатила 30 000 гривень, а [PERSON] надав розписку про отримання коштів. Таким чином, угода фактично відбулася, але [PERSON] зобов'язання не виконав, оскільки [INFO] року помер, тому позивач змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Вказане, в сукупності з тим, що ніхто на зазначений будинок, як на спадкове майно, не претендує, спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, представник відповідача не заперечує проти позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved