Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 25 жовтня 2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір обміну серія АЕЕ № 473658 від 25.10.2001 року, за яким вищевказані особи, в порядку обміну, отримали у власність жилий будинок за [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці загальною площею 0.2363 га. 11.10.2004 р. відповідач [PERSON] оформив на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. 17.07.2008 р., Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів було повторно видано два нових державних акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] площею 0,1148 га. та акт серія [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1215 га., які скасували державний акт серії [NUMBER] від 11.10.2004 р., та в кожному з яких єдиним власником земельних ділянок вказаний відповідач [PERSON] Однак, дані акти були складені з помилками, а саме, у розділі "Список співвласників земельної ділянки" не було вказано жодного із співвласників жилого будинку, які мають право на частину земельної ділянки на якій будинок розташований. Таким чином позивачі просять суд скасувати вище зазначені державні акти на право власності на земельну ділянку та визнати за ними право власності на земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовільнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Третя особа Відділ у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та місті Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 0,2363 га для обслуговування житлового будинку, що розміщена за адресою [ADDRESS] на підставі договору обміну серія АЕЕ № 473658 від 25.10.2001 належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON], що підтверджується копіями договору та державного акту. 11.10.2004 р. відповідач [PERSON] оформив на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 0,2363 га, яка розташована за адресою [ADDRESS]. 17.07.2008 р., Білоцерківським відділом земельних ресурсів було видано два нових державних акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] площею 0,1148 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] та державний акт серія [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1215 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], які скасували державний акт серії [NUMBER] від 11.10.2004 р. Відповідно до вище вказаних державних актів на земельні ділянки єдиним власником земельних ділянок вказаний відповідач [PERSON], що в свою чергу, порушує права позивачів, тому вони змушені звернутись до суду за захистом своїх прав. Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, ЇХНІХ посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з МОТИВІВ суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо (відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст.186 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року /зі змінами/, який діє з 01.01.2013 року, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин /ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр»/. А згідно ч.3 цієї статті, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Відповідно до ч.5,ч.6 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються власниками житлового будинку, то відповідно до ст. 120 ЗК України до них перейшло право власності на вказану земельну ділянку, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved