Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 11 листопада 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНК РОСІЇ» було укладено договір №263/112/5267068 про відкриття Депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування. Згідно умов Договору, сума вкладу позивача складає 100 100,00 доларів США, а день повернення цього вкладу - 13 листопада 2014 року. Однак, позивачу було відмовлено у задоволенні вимоги щодо повернення коштів. В своєму листі від 26.11.2014 року відповідач посилається на неможливість виплати коштів, оскільки існує обмеження у видачі готівкових коштів в іноземній валюті у зв'язку із положеннями Постанови Правління Національного банку України «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29.08.2014 року №540. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, та просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» в особі Білоцерківського відділення №2 видати готівкою одноразовою операцією належний [PERSON] вклад за Договором №263/112/526706 про відкриття Депозитного Рахунку в сумі 100 100,00 (сто тисяч доларів США) доларів США та нараховані згідно цього договору відсотки. В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, згідно довіреності в справі, позов не визнав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 11 листопада 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНК РОСІЇ було укладено договір №263/112/526508 про відкриття Депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі - «Договір»). Відповідно до умов Договору, його предметом є розміщення в Банку іменного строкового банківського вкладу фізичної особи на строк 367 днів, з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення вкладу. Для обліку вкладу банк відкрив на ім'я вкладника вкладний рахунок в доларах США. Згідно умов Договору, сума вкладу складає 100 100,00 (сто тисяч сто) доларів США. День повернення Вкладу - 13 листопада 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 7,15% річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Встановлено, що відповідно до Договору 11 листопада 2013 року позивач здійснив вклад в іноземній валюті у сумі 100 100,00 ( сто тисяч сто) доларів США 00 центів, вкладний рахунок [NUMBER] , що стверджується копією платіжного доручення в матеріалах справи. Судом встановлено, що 13 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою повернути йому внесені за вищезазначеним договором кошти та нараховані на них відсотки відповідно до Договору. Однак, відповідач відмовив виконувати свої зобов'язання за цим договором, надав письмову відмову з посиланням на Постанову Правління Національного банку України «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29.08.2014 року №540. Так, відповідно до п.1пп.9 Постанови Правління Національного банку України «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29.08.2014 року №540 банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси і банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті по офіційному курсу Національного банку України. На зазначене положення послався представник відповідача в судовому засіданні в обґрунтування свого заперечення на позов [PERSON] При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Так, за ст.1058ЦК України за договором банківського вкладу /депозиту/ одна сторона/банк/ , що прийняла від другої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму /вклад/, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповіднодост.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад / депозит/ - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зробленими юридичними особами на інших умовах повернення. Згідно ст. 1061ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня , наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію / передати майно, виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено і вказано вище, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору передбачено повернення вкладу і нарахованих відсотків по закінченню дії строку цього договору одноразово. Договір чинний, змін умов договору чи додаткових угод не укладалося. Зазначена вище постанова Правління Національного банку України ніяким чином не змінює умови договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідно до п.п. 1, 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 року установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Нормативно-правові акти набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Крім того, згідно п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року №731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації; б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт. Постанову Правління Національного банку України «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29.08.2014 року №540 Міністерством юстиції України, у встановленому законом порядку зареєстровано не було, тому посилання на неї, як на підставу для відмови в задоволенні вимог позивача, є безпідставним. Слід зазначити, що вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. А, також, згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно п. 1.2. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). Згідно п. 1.6. цього Положення, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Встановлено, що позивачем було здійснено вклад в іноземній валюті - доларах США. У зв'язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, повернення коштів повинно здійснюватись теж у доларах США. Отже, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 3654 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved