Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за вказаною адресою. Окрім неї, в житловому будинку зареєстрована також відповідач. 10.08.2018 року [PERSON] залишила місце постійного проживання та перейшла жити до чоловіка [PERSON] , з яким перебуває у цивільному шлюбі, забравши з будинку всі належні їй особисті речі. Відповідач фактично проживає в житловому будинку [ADDRESS] з 10.08.2018 року. Вона просила [PERSON] добровільно виписатися з житлового будинку, однак вона цього не зробила. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин уже більше шести місяців не проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , просить позов задовольнити. Ухвалою від 29.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 23.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] 091006, індексний номер 40338616 від 09.07.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 40339112 від 09.07.2015 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до довідки з місця проживання та склад сім`ї № 270 від 25.03.2019 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно акту обстеження фактичного проживання [PERSON] № 32 від 15.02.2019 року, затвердженого сільським головою Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області Падура [PERSON] . зареєстрована, але нетривалий час не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно акту обстеження фактичного проживання [PERSON] № 33 від 15.02.2019 року, затвердженого сільським головою Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області Падура В.О. проживає без реєстрації у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 794 від 21.08.2019 року, виданої Бірківською сільською радою Яворівського району Львівської області [PERSON] згідно погосподарського обліку в період з 08.09.2009 року по 16.10.2015 року була зареєстрована зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1\~ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч. 1\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у позовній заяві, а зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору, застосування матеріального закону, що регулює спірні правовідносини, є виключною прерогативою суду. Суд дійшов висновку про застосування норм ст. 405 ЦК України при вирішенні даного спору, а не ст. ст. 71, 72 ЖК України, як про це зазначила позивач. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно\~із ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~ визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] хоча і зареєстрована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в ньому на час розгляду справи понад рік, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їй перешкод у користуванні таким, суду не надано, а тому позов підставний і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved