Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зняття арешту та заборону відчуження з нерухомого майна, належного [PERSON], а саме: 1/3 частки квартири[ADDRESS] та квартири [ADDRESS], що знаходяться у будинку [ADDRESS] та виключити 1/3 частки квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], що знаходяться у будинку [ADDRESS], належності [PERSON], з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], що знаходяться у будинку [ADDRESS]. В судове засідання надав заяву про уточнення вимог відповідно до яких просить зняти арешт з нерухомого майна і виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладений згідно постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції серії АЕ № 261668 від 24.09.2007 року на квартиру за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 5834765, згідно постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції серії АЕ № 261668 від 24.09.2007 року на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 5910895, згідно постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції серії АЕ № 261667 від 24.09.2007 року на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 5910931, згідно постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції серії АЕ № 261667 від 24.09.2007 року на квартиру за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 11734720. Зазначив, що в 2014 р. звернувся до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після батька, де дізнався про накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно, включаючи і вказану нерухомість. На підтвердження цього реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області було надано інформаційну довідку з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно за даною інформаційною довідкою - арешт накладено Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції постановою серії АЕ № 261667 від 24 вересня 2007 р. та постановою серії АЕ № 261668 від 24 вересня 2007 р. Зазначені постанови не отримував і про накладення арешту не було відомо. Копії постанов отримав в нотаріальній конторі. Згідно з постановами, йдеться про примусове стягнення штрафу на користь держави, у сумі 255 грн., який сплачено 02 листопада 2007 р. Звернувся с запитом до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, на який отримав відповідь за № 27575 від 13.06.2014 року, де зазначається, що не можливо надати інформацію у зв'язку з тим, що відповідно до Інструкції з діловодства в органах ДВС, яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Виконавчі документи після закінчення терміну їх зберігання підлягають знищенню, станом на 16.06.2014 р. виконавчі документи про стягнення боргів з нього на виконанні у відділі не перебувають. До судового засідання позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог (а. с. 32 ). До судового засідання відповідач надав клопотання про розгляд справи без їх участі (а. с. 31). Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON], є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], що знаходяться у будинку [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтв про право власності ( а.с. а.с. 35,36). В 2014 р. позивач звернувся до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після батька, де дізнався про накладення арешту та заборони відчуження на усе майно, включаючи і вказану нерухомість. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешт накладено Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції постановою серії АЕ № 261667 від 24 вересня 2007 р. та постановою серії АЕ № 261668 від 24 вересня 2007 р.(а. с. 7-8). Згідно постанов державного виконавця мова йде про примусове стягнення штрафу з позивача на користь держави, у сумі 255 грн., який було сплачено 02 листопада 2007 р.(а. с. 9-10). Згідно відповіді Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № 27575 від 13.06.2014 року, зазначено, що виконавчі документи після закінчення терміну їх зберігання знищено, станом на 16.06.2014 р. виконавчі документи про стягнення боргів з позивача на виконанні у відділі не перебувають. (а. с. 4). Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 60 Закону України „Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна (Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу для зняття арешту). Та ч.5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки матеріали виконавчих проваджень на сьогодні знищено за закінченням терміну зберігання, накладений арешт є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав, щодо розпорядження власністю . Відповідно до ст.88 ЦПК України , судові витрати , суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: approved