Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 28.08.2020 просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 20938,93 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог вказано, що боржник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем природного газу. В період з 01.11.2016 року по 31.01.2019 року оплата за надання послуги з газопостачання здійснювалась боржником несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 20938,93 грн, яку позивач і просить стягнути, а також стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зокрема, [PERSON] повідомлявся за адресою : м. Житомир, вул. Покровська,228, однак судові повістки повернулись до суду не вручені адресату з відміткою «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній» (а.с. 38,44,64). Крім того, відповідач повідомлявся в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36,55). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку споживання природного газу, по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого 30.06.2015 року за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за період з 01.11.2016 року по 31.01.2019 року становить 28055,81 грн. (а.с. 8). Згідно довідки ТОВ «Житомиргаз Збут» станом на 18.06.2018 року споживачу [PERSON] припинено надання послуг з постачання природного газу (а.с. 9). 25.08.2020 року від представника ТОВ «Житомиргаз Збут» на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог до [PERSON] з 28055,81 грн. до 20938,93 грн., у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості в розмірі 7116,88 грн. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року, № 2496 (далі - Правила) підставами для постачання природного газу, крім іншого, є наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу укладеного з Оператором ГРМ (п. 1 розділ ІІІ). Згідно п. 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть поводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний період. Відповідно до п. 30 розділу ІІІ Правил в разі коли між побутовим споживачем і постачальником не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розмір їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням викладеного, оскільки позивачем доведено наявність заборгованості відповідача за надання послуг з постачання природного газу, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921 грн. на користь позивача.

Outcome: approved