Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с.Чалтир, М`ясниковського району, Ростовської області, Російської Федерації померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Вона являється спадкоємцем померлої за заповітом від 24.11.2015. 02.07.2020 вона отримала поштовим листом оригінал заповіту та свідоцтва про смерть і лише після цього звернулась до Тульчинської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви. Вчасно ж звернутися до нотаріальної контори вона не мала можливості, так як їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном три місяці. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява, згідно якої він просить розглянути справу у відсутність позивача та її представника, заявлені позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач - представник Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить слухати справу без участі представника сільської ради, підтримує позовні вимоги. Дану заяву суд розцінює як визнання позовних вимог. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно фотокопії заповіту 61АА3850230 від 24.11.2015, посвідченого нотаріусом М`ясниковського нотаріального округу Ростовської області, Росія, зареєстрованого в реєстрі за №11-8186 (а.с.32) та його офіційного перекладу (а.с. 33) [PERSON] після своєї смерті заповіла [PERSON] усе своє майно. Згідно фотокопії свідоцтва про смерть від 18.11.2016 серія [NUMBER] (а.с.30) та його офіційного перекладу (а.с.31) [INFO] в с.Чалтир, М`ясниковського району, Ростовської області, Росія померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 2,1664 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 0524381200:03:000:0647, розташованої на території Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ№773190; - земельної ділянки, площею 2,2975 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 0524381200:03:000:0648, розташованої на території Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ№773191. Даний факт підтверджується копією довідки виконкому Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 06.07.2020 №275. Відповідно до фотокопії заяви 61АА7230358 від [PERSON] , громадянки Російської Федерації, посвідченої нотаріусом М`ясниковського нотаріального округу Ростовської області, Росія від 05.10.2020 (а.с.28) та її офіційного перекладу (а.с.29) [PERSON] повідомила компетентні органи, що вона являється дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину вона не прийняла, фактично у спадщину не вступала, на спадщину не претендує, в судовому порядку відновлювати строк для прийняття спадщини та ставити питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом не має наміру. За всіма підставами спадкування від належної спадщини, що залишилась після смерті її матерері - [PERSON] вона відмовляється на користь [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження від 19.02.1985 серія [NUMBER] (а.с.37) матір`ю [PERSON] зазначено [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 10.06.1975 серія [NUMBER] (а.с.38) 10.07.1975 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] . Згідно копії поштового конверту (а.с.9) та копії витягу, отриманого з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" за допомогою функції відстеження при введенні трек-номера поштового відправлення (а.с.10) вбачається, що позивач отримала лист від [PERSON] 02.07.2020. Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 10.07.2020 №288/02-16 (а.с.7) вбачається, що розглянувши заяву позивача від 10.07.2020 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , останній було повідомлено, що нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, роз`яснено норми ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦПК України та рекомендовано звернутись до суду. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Касаційний цивільний суд Верховного Суду дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини у постанові від 26.06.19 в справі № 565/1145/17. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: на час відкриття спадщини вона не проживала із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на її користь, дізналася поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, а за законом на час відкриття спадщини права на неї не мала, свідоцтво про смерть [PERSON] вона отримала лише 02.07.2020, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно її позовних вимог, залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved