Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням. Позов мотивує тим, що [PERSON] являється одноособовим власником будинку [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.05.2010р.. На ім'я позивача укладено договори з обслуговуючими підприємствами та організаціями щодо надання комунально-побутових послуг, відкрито особові рахунки на їх оплату. [PERSON] є колишньою невісткою позивача, перебувала у шлюбі із його онуком [PERSON]. Зареєстрована відповідач за вказаною адресою була з 2014р. (підтверджується довідкою про склад сім'ї від 08.11.2018р). 30.11.2016р. з онуком у відповідача особисте життя не склалось, та вони розірвали шлюб, рішення від 30.11.2018р.. Таким чином, відповідач вже не є частиною родини. Фактично ж вона перестала проживати в будинку за вказаною адресою вже більше 2 років та наскільки відомо, наразі проживає на вулиці Ровенській. На протязі останніх кількох місяців позивач звертався до відповідача з тим, щоб вона добровільно знялась із реєстрації у будинку, однак відповідач, під час останніх розмов по телефону повідомила, що знятись із реєстрації не бажає, оскільки немає бажання, змоги та часу. З тих пір відповідач більше не виходить на зв'язок. Тобто врегулювати дане питання у досудовому порядку відповідач фактично відмовився. Крім тих описаних обставин, сам факт реєстрації відповідача у квартирі породжує хибне уявлення про її фактичне проживання, а також впливає і на додаткові затрати по квартирній платі, оплаті комунальних послуг, однак жодних коштів вона ніколи не вносила. На підставі викладеного, просить: визнати [PERSON], [INFO]., як такою, що втратила право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала в судове засідання заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється одноособовим власником будинку [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.05.2010р.. На ім'я позивача укладено договори з обслуговуючими підприємствами та організаціями щодо надання комунально-побутових послуг, відкрито особові рахунки на їх оплату. [PERSON] є колишньою невісткою позивача, перебувала у шлюбі із його онуком [PERSON]. Зареєстрована відповідач за вказаною адресою була з 2014р. (підтверджується довідкою про склад сім'ї від 08.11.2018р). 30.11.2016р. з онуком у відповідача особисте життя не склалось, та вони розірвали шлюб, рішення від 30.11.2018р.. Таким чином, відповідач вже не є частиною родини. Фактично ж вона перестала проживати в будинку за вказаною адресою вже більше 2 років та наскільки відомо, наразі проживає на вулиці Ровенській. На протязі останніх кількох місяців позивач звертався до відповідача з тим, щоб вона добровільно знялась із реєстрації у будинку, однак відповідач, під час останніх розмов по телефону повідомила, що знятись із реєстрації не бажає, оскільки немає бажання, змоги та часу. З тих пір відповідач більше не виходить на зв'язок. Тобто врегулювати дане питання у досудовому порядку відповідач фактично відмовився. Крім тих описаних обставин, сам факт реєстрації відповідача у квартирі породжує хибне уявлення про її фактичне проживання, а також впливає і на додаткові затрати по квартирній платі, оплаті комунальних послуг, однак жодних коштів вона ніколи не вносила. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом, при всебічному дослідженні доказів якими обґрунтовується позов, було встановлено, що відповідач участі в утриманні квартири та оплаті за комунальних послуг не бере, спірним житлом не користується, на підставі чого, дійшов висновку, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved