Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 32.2-13/46-7, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти в сумі 40800,00 доларів США із сплатою 13% річних за користування кредитом на строк до 14.10.2032 року. Згідно з додатковою угодою від 16.10.2008 року до кредитного договору №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року, укладеною між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом з 20.10.2008 року на рівні 14%. У забезпечення виконання вказаних зобов'язань за кредитним договором №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 15.10.2007 року був укладений договір іпотеки №872, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку квартиру, за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності згідно із договором купівлі-продажу від 15.10.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., реєстровий №10685. Позивач зазначає, що боржниця за кредитним договором №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим станом на 18.05.2016 року заборгованість по кредиту становить 33 839,40 доларів США (еквівалент 855 237,46 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24 725,21 доларів США (еквівалент 624 890,77 грн.), за простроченими відсотками - 7 344,27 долара США (еквівалент 185 614,92 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 1 796,91 доларів США (еквівалент 44 731,77 грн.). Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка [PERSON] заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості [PERSON], ІПН [NUMBER], перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за кредитним договором №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року, що становить 33 839,40 доларів США (еквівалент 855 237,46 грн.), з яких: заборгованість за кредитом - 24 725,21 доларів США (еквівалент 624 890,77 грн.), за простроченими відсотками - 7 344,27 долара США (еквівалент 185 614,92 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 1 796,91 доларів США (еквівалент 44 731,77 грн.), звернути стягнення згідно договору іпотеки №872 від 15.10.2007 року на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,2 м.кв., житловою - 27,9 м.кв., що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2007 року, реєстровий №10685, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження, а також стягнути судові витрати у сумі 12 828,56 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, про день слухання справи повідомлена належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №47 (1846) від 22.06.2017 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 32.2-13/46-7, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти в сумі 40800,00 доларів США із сплатою 13% річних за користування кредитом на строк до 14.10.2032 року. Згідно з додатковою угодою від 16.10.2008 року до кредитного договору №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року, укладеною між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом з 20.10.2008 року на рівні 14%. У забезпечення виконання вказаних зобов'язань за кредитним договором №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 15.10.2007 року був укладений договір іпотеки №872, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку квартиру, за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності згідно із договором купівлі-продажу від 15.10.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., реєстровий №10685. [PERSON] за кредитним договором №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим станом на 18.05.2016 року заборгованість по кредиту становить 33 839,40 доларів США (еквівалент 855 237,46 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24 725,21 доларів США (еквівалент 624 890,77 грн.), за простроченими відсотками - 7 344,27 долара США (еквівалент 185 614,92 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 1 796,91 доларів США (еквівалент 44 731,77 грн.). Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.ст. 58-60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст.590 ЦК України. Згідно з ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Статтею 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як передбачено ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавню та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно з вимогами ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки на прилюдних торгах, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Пунктом 37 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», передбачено, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Дослідивши спірні правовідносини в ході судового розгляду та, застосовуючи відповідні норми права, суд вважає достатньо правових підстав, щоб у рахунок погашення заборгованості [PERSON], ІПН [NUMBER], перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за кредитним договором №32.2-13/46-7 від 15.10.2007 року, що становить 33 839,40 доларів США (еквівалент 855 237,46 грн.), звернути стягнення, згідно з договором іпотеки №872 від 15.10.2007 року, на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,2 м.кв., житловою - 27,9 м.кв., що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2007 року, реєстровий №10685, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору 12 828 гривень 56 копійок.

Outcome: approved