Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з матір`ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За вказаних обставин, позивач просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відзиву на позов не надходило. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на позовних вимогах наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з`явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] (а.с.6). Подружжя являється батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки, виданої ОСББ "Дніпро 10" від 14 травня 2019 року в [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , 2016 року народження та її мати [PERSON] (а.с.9). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Доказів надання батьком матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини матеріали справи не містять. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню спільної з позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. При цьому, дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитинивід 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На теперішній час приписами ч. 2 ст. 182 СК України, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Таким чином суд вбачає, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, може надавати матеріальну допомогу в розмірі, що заявлений позивачем. Враховуючи фактичні обставини справи та вимоги закону, а також працездатний вік відповідача, обов`язок обох батьків утримувати доньку, фактичне приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею, суд вважає розумним, справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4 частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved