Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до Синельниківської міської ради про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON], який на день смерті проживав за адресою: РФ, Волгоградська область, м. Суровікіно. Після його смерті залишилось майноу вигляді ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після його смерті залишився його двоюрідний брат- [PERSON]. У зв'язку з хворобою пропустив строк прийняття спадщини. При зверненні в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено через те, що він пропустив термін на подачу заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з цим, позивач просить визначити для нього додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, строком в один місяць, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Синельниківської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти заявлених вимог не заперечує. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія ІІ-РК № 618530 від 10.08.2010 року. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2014 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON], згідно повідомлення державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Н.Д. Монич не заводилась. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 23.10.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що у встановлений шестимісячний строк спадкоємець не надав документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини а також не надав будь-які документи, що підтверджують право власності на майно, яке належало померлому. Відповідно до довідки КЗ "Синельниківська центральна районна лікарня", [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні у хірурга з 20.12.2010 року по 08.01.2011 року. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, його вимоги визнані відповідачем та ніким не оспорюються, у зв'язку з цим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст. ст. 1216, 1217, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1221, ч.5 ст. 1268, ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved