Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, обґрунтувавши його тим, що вона є власником майна, що складається з квартири № 155, яка розташована по вул. Хабаровській, буд. 7, м. Кіровограді, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.2000 року. Зазначила, що виникла термінова необхідність у продажу квартири, яка їй належить на праві власності. Під час подання документів до нотаріальної контори, виявилось, що 07.09.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до наданої інформації Ленінським відділом державної виконавчої служби м. Кіровограда, на примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служи м. Кіровограда перебував виконавчий лист № 2н-1025 від 29.09.2010 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» - 492, 19 грн. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; 8,93 грн. три відсотки річних; 23,84 грн. індекс інфляції та сплачені витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 30 грн., що стало підставою для винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказала, що всі платежі по заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення нею були сплачені 06.07.2011 року, що підтверджується копіями фіскальних чеків. Але, не перевіривши сплату нею заборгованості, державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зазначила, що на теперішній час за адресою: [ADDRESS], заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення відсутня, тому вона не являється боржником, що підтверджується довідкою № 494 абонентського відділу про стан заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення від 16.06.2016 року. Накладеним Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на нерухоме майно позивача, порушуються його права, як власника на користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. Просить скасувати арешт та заборону відчуження із належного їй нерухомого майна. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, представник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кіровоград, про час та місце слухання справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомлено. Представник третьої особи Кіровоградського водопровідного каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро -Кіровоград», про час та місце слухання справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником майна, що складається з квартири № 155, яка розташована по вул. Хабаровській, буд. 7, в м. Кіровограді, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.2000 року. Встановлено, що на нерухоме майно [PERSON] накладено арешт, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за № 63007218; реєстраційний номер обтяження 11592954; обтяження зареєстровано 09.09.2011 року о 14:12:49 (а.с.54). Згідно листа Леніського ВДВС м. Кіровоград ГТУЮ у Кіровоградській області від 17.06.2016 року № 18471/04-81/18, адресованого [PERSON] стосовно зняття арешту з майна, що належить [PERSON] повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2н-1025 від 29.09.2010 року виданий Ленінським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь КП "Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради" 492,19 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 8,93грн., три відсотки річних, 23,84 грн., індекс інфляції та сплачені витрати на ІТЗ судового процесу, в сумі 30 грн. В зв'язку з невиконанням боржником рішення суду в наданий для самостійного виконання строк, державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Виконавчий документ 09.09.2011 року повернуто стягувану. Повторно виконавчий документ до відділу не надходив. Відомості щодо сплати боргу у відділі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved