Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Купянської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.04.2017 року, реєстраційний № 24, є співвласником квартири за адресою: Харківська область, [ADDRESS]. На даний час в квартирі зареєстровано пять осіб: [PERSON], співвласники квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], яка з вересня 2015 року в даній квартирі не проживає, виїхала на постійне місце проживання в Росії. Реєстрація відповідача в квартирі створює їм незручності, оскільки вони змушені сплачувати комунальні платежі в залежності від кількості зареєстрованих осіб та обмежують право власника розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: Харківська область, [ADDRESS], знявши її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судове засідання сторони, третя особа не зявилися. Від позивачів до суду надійшли телефонограми про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять суд його задовольнити. Від представника відповідача за довіреністю [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд даної справи без її участі, позов визнає у повному обсязі. Представник за довіреністю третьої особи виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області також направив суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено наступне. Позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: Харківська область, [ADDRESS], на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки Купянської міської ради Харківської області від 26 квітня 2017 року за наказом управління економіки Купянської міської ради «Про видачу дублікату свідоцтва про право власності» замість втраченого, яке було видано на підставі розпорядження № 907 від 07.12.1994 року (а.с.7). Відповідач [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] з 02.10.2002 року (а.с.6,13). Згідно акту не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 29.08.2017 р. відповідач [PERSON] не проживає з вересня 2015 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Факт не проживання відповідача на спірній житловій площі підтверджується також довіреністю 27АА 1033193 від 16.02.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за місцем проживання за адресою: Хабаровський край, місто Хабаровськ, вулиця Ангарська, будинок № 5а, а також цією довіреністю [PERSON] уповноважує [PERSON] зняти її з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: Україна, [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 (зі змінами та доповненнями),\~ роз'яснив, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Підстави, передбачені ч.1 ст. 163 ЖК України, за якими зберігається право на жиле приміщення відсутні. Таким чином, суд, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення\~ позовної заяви в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved