Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачка є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. З відповідачкою у справі позивач з літа 2011 року припинили спільне проживання. З того часу відповідачка жодного разу не відвідала дітей, не цікавиться їхнім життям взагалі, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач вказує, що ним створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Таким чином позивач прийшов до висновку, що матір ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей. Відповідачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей. Представник прокуратури Арцизького району Одеської області Колєва Л.Г., в судовому засіданні, вважаючи позов позивача обґрунтованим та заснованим на законі, зазначила про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку відносно її дітей, у зв'язку з тим, що відповідачка не цікавиться про життя та стан здоров'я своїх дітей, не відвідує їх, також вона не надає дітям ні моральної, ні матеріальної допомоги. В судовому засіданні представник Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської області підтримала позовну заяву позивача та просила задовольнити її. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, надані сторонами, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням матері від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копій свідоцтв про народження малолітні діти [PERSON], народився [INFO], [PERSON], народилася [INFO] та їх матір'ю зазначена [PERSON] - відповідачка у справі (а.с. 5, 6, 7). Як вбачається з довідки № 02.01/16 від 27.01.2014р., виданої Кам'янською сільською радою Арцизького району Одеської області, малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають разом з батьком [PERSON] - позивачем по справі, бабусею [PERSON], дідусем [PERSON](а.с. 8). Згідно довідок № 02.01/18, № 02.01/17 від 27.01.2014р., виданих Кам'янською сільською радою Арцизького району Одеської області, малолітні [PERSON], [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON], матір не відвідує малолітніх дітей з літа 2011 року, участі в вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає (а.с. 9, 12). Відповідно до довідки № 30 від 29.01.2014р., виданої Кам'янською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області [PERSON], яка є відповідачкою по справі, не відвідувала школу, батьківські збори; не цікавилась шкільним життям дітей протягом останніх 2,5 років (а.с. 13). З довідки про доходи від 11.11.2013р., виданої ТОВ «Кам'янський винзавод» вбачається, що позивач працює у ТОВ «Кам'янський винзавод» на посаді слюсаря-наладника та його дохід за період з 01.05.2013р. по 31.10.2013р. становить 7800,00 грн. (а.с. 14). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 02-01/110 від 06.05.2015р., складеного Кам'янською сільською радою Арцизького району Одеської області малолітні [PERSON], [PERSON] позбавлені материнської турботи і уваги (а.с. 68). За місцем проживання [PERSON], яка є відповідачкою по справі, характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с. 10). [PERSON], який є позивачем по справі за місцем проживання характеризується позитивно, сам виховує малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Згідно висновку від 03.06.2014р. Кам'янської сільської ради Арцизького району Одеської областівід 27.01.2014р. як органу опіки та піклування доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 17, 18). Більш того, допитані в судовому засіданні малолітні [PERSON], [PERSON], пояснили суду, що вони проживають разом з позивачем, відповідачку знають як матір, але остання їх не відвідує, з ними не спілкується. Судом достовірно встановлено, і це не заперечувалося та не спростовувалося сторонами по справі, а також підтверджено поясненнями позивачки та наданими нею доказами, що відповідачка не проявляє до своїх дітей щонайменшої материнської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, абсолютно не цікавилася ні здоров'ям, ні подальшою долею дітей у зв'язку з чим, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до норми ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, ч. 2 ст. 155 СК забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008р. наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 114 вищенаведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. При вирішенні спору між сторонами судом також взяті до уваги роз'яснення Пленуму Верховного суду України, надані у п.16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, згідно якого особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, з огляду на вище викладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов'язками матері перед дітьми, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання дітей. Отже суд приходить до висновку, що виходячи лише з інтересів дітей, що в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які дають суду прийти до однозначного висновку, щодо необхідності позбавлення відповідачки [PERSON], яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та яка визнала позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно її дітей,оскільки на думку суду таке рішення буде захистом прав малолітніх, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню та відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 15, 150, 152, 155, 164 СК України,

Outcome: approved