overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 20 вересня 1989 року за актовим записом № 373. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті "Зоря Полтавщини" від 10.02.2017 №№ 19-20 (22951-22952) (а.с.56-57). Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження відповідач не скористалась, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Судом встановлено, що 20 вересня 1989 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 373 (а.с.3). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з листопада 2005 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с.2). Від цього шлюбу неповнолітніх дітей сторони по справі не мають. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15 липня 1989 року у Козятинському райвідділі ЗАГС Вінницької області по актовому запису №133. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою 15 липня 1989 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському райвідділі ЗАГС Вінницької області за актовим записом №133. Від спільного проживання у них 19 вересня 1990 року народилася донька Катерина, яка є самостійною та проживає зі своєю родиною окремо від них у м. Вінниця. Тривалий час вони з відповідачкою припинили подружні відносини та спільне проживання однією сім'єю. Причиною цього стало те, що під час спільного проживання між ними виникали непорозуміння внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на життя, ведення господарства. По цій причині сім'я їхня розпалася остаточно, вони втратили взаємне відчуття любові та взаєморозумінняя. Подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберегти шлюб між ними вже немає ніякої можливості і тому його необхідно розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився проте подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність,заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, пртте подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу, а також просить після розірвання шлюбу повернути її дівоче прізвище - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 15.07.1989 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському районному відділі ЗАГС Вінницької області за актовим записом №133, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с.3). Неповнолітніх дітей у сторін немає. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований виконкомом Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області 04 жовтня 1992 року за актовим записом №6. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 1992 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №6. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 31 травня 1993 року народжєення , яка на даний час повнолітня, та син - [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення стало те, що на протязі їхнього спільного життя у них з дружиною виникали непорозуміння, сварки, вони не змогли дійти згоди у вирішенні різних питань побутового рівня, сім"я їхня не склалася. Вони неодноразово сварилися, потім мирилися, але так і не змогли зберегти їхню сім"ю. Протягом останніх двох років вони фактично припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 04 жовтня 1992 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №197144 ( а.с.6). Від спільного проживання мають дітей: дочку - [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7) Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини понад два роки тому. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 14 по вул. Бр.Міхновських, 25 у м. Львові. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач, його син, понад 9 років у даній квартирі не проживає, місце його проживання йому невідоме, а тому житлово-комунальні послуги відповідач не оплачує. Жодних перешкод у користуванні житлом відповідачеві не чинилось. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному. Також додав, що позивач не може скористатися правом на отримання субсидії, оскільки у ній прописаний відповідач, місце перебування якого йому невідоме. Просить позов задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без участі відповідача, який будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про виклик до суду в пресу, а саме газету "Львівська пошта", у судове засідання не зявився без поважних на те причин, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] /а.с.5/, крім нього у зазначеній квартирі зареєстрований його син [PERSON], [INFO] Відповідно до актів ЛКП «Граніт» від 05.05.2015 р., 21.08.2015р., відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає у [INFO] /а.с.7,8/. Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що відповідач понад 9 років покинув дану квартиру та жодного разу там не появлявся, місце його перебування їй невідоме. Виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що відповідач відсутній в квартирі понад встановлені законом строки (понад один рік), поважних причин його відсутності, а також вчинення дій, які б свідчили про намір зберегти право на користування житловим приміщенням, судом не встановлено, а тому втратив право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу віна вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №1211. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу віна вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 15 березня 2019 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №137. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 02 вересня 2019 року позивачу встановлено першу групу інвалідності. Відповідно до п.9 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. З урахуванням зазначеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 09 лютого 2017 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №40. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно, сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 1990 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1212. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.3). Судом, за заявою відповідача, сторонам надавався строк на примирення, після спливу якого, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, а позивач наполягав на розірванні шлюбу. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №76. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Спільних дітей не мають. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2019 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №56. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved