Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) на свою користь до досягнення ним 23 років, у зв'язку з продовженням навчання та необхідністю у матеріальній допомозі. Мотивує позов тим, що з 01.09.2015 року є студентом 5 курсу Тернопільського національного економічного університету з напрямом підготовки «Правознавство». Його батько належної участі в утриманні позивача не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає, у зв'язку з чим, позивач звернувся з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 06.08.1996 року, актовий запис №79 від 26.07.1996 р. (а.с. 5). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). [PERSON] є студентом 5 курсу юридичного факультету, денної форми навчання, з контрактною основою та терміном навчання з 01 вересня 2015 року по 30 січня 2017 року, що підтверджується довідкою Тернопільського національного економічного університету №750 від 02.09.2015 року, (а.с. 6). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як зазначив в заяві позивач, доходів матері, на утриманні якої він знаходиться не вистачає на його навчання, батько матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, проте має матеріальну можливість, оскільки є військовослужбовцем Служби безпеки України, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та його права підлягають захисту. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на те, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, а обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 200 СК України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 03.11.2015 року і до закінчення навчання позивача - 30.01.2017 року ( що не перевищує 23-річного віку позивача). Інших доказів, які б спростували можливість надання матеріальної допомоги відповідачем, суду не надано. Решту витрат на навчання (проїзд, харчування, навчальні підручники) має забезпечувати мати. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03.11.2015р. і до закінчення навчання - 30.01.2017 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved