Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим в ході слухання справи позовом до відповідача, в якому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] В позові пояснив, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2013 року за реєстровим № 3932, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], є власником житлового будинку [ADDRESS] У зазначеному житловому будинку з 18.01.2014 року по теперішній час поживає та зареєстрована позивач, а також члени її сім'ї - чоловік [PERSON], [INFO], діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка про склад сім'ї № б/н від 16.01.2015 року, видана головою квартального комітету № 111 Мацко Т.В. Крім того, з 13.03.2008 року по теперішній час зареєстрована, але не проживає [PERSON], [INFO], яка була членом колишнього власника будинку [PERSON]. Про те, що після купівлі-продажу зазначеного житлового будинку [PERSON] не була знята з реєстраційного обліку, позивачу стало відомо 18.04.2014 року - під час реєстрації її другої дитини - [PERSON], коли працівник паспортного столу звернула увагу позивача на те, що в будинковій книзі зареєстрована стороння особа - [PERSON] Відповідач є донькою колишнього власника будинку - [PERSON], який продав належний йому будинок позивачу, тому [PERSON] і члени його сім'ї втратили право користування належним позивачу житловим будинком. Оскільки відповідач зареєстрована в належному житловому будинку позивача, хоча фактично в ньому не проживає, остання змушена оплачувати комунальні платежі, позивач на теперішній час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку із чим, в неї склалось скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки за отриманням повісток, направлених судом рекомендованими листами за зазначеною адресою, відповідач не з'являється, відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 ЦПК України щодо своєї адреси інформації суду не надав, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву позивача та письмові докази в справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 27.12.2013 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 1 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3932. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 27.12.2013 р., номер запису про право власності 4114426. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що в житловому будинку, що є власністю позивача, зареєстровані члени сім'ї колишнього власника житлового будинку [PERSON] - відповідач, що підтверджується довідкою від 21.02.2015 року, виданою головою квартального комітету № 111 Шевченківського району м. Запоріжжя Мацко Т.В. Відповідно до ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом у спосіб, що передбачений цією нормою права, в тому числі шляхом припинення правовідношення. До набуття позивачем права власності на житловий будинок [PERSON], як власнику, належало право користування ним, на підставі чого він був в ньому зареєстрований відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Таке право [PERSON] було припинено з припиненням його права власності на будинок та виселення з нього. Таким чином, відсутні й достатні правові підстави реєстрації проживання в будинку відповідача, яка, як член сім'ї бувшого власника житла, набули право користування квартирою, а з припиненням права власності [PERSON] на будинок втратив таке право, оскільки воно є похідним від права власності на будинок згідно з положеннями ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Власником квартири на теперішній час є [PERSON], а оскільки між відповідачем та позивачем не існує ніяких правовідношень, передбачених главою 32 ЦК України з приводу користування майном, суд дійшов до висновку, що відповідач безпідставно продовжує бути зареєстрованим в житловому будинку, оскільки втратив право користування ним. Таким чином, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу зі зміною власника відповідач втратив і право користування житловим будинком як складову частину права власності та похідного від нього права користування житловим будинком. При цьому втрата права користування житловим приміщенням у відповідача є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. В добровільному порядку відповідач не припинив порушення права позивача власності шляхом зняття з реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належного йому на праві приватної власності житлового будинку, чим порушує його право власності, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved