Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суд 03.07.2014 року з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2013 року є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою, крім неї зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі, які з 2001 року не проживають за місцем реєстрації. Наявність реєстрації відповідачів у зазначеній квартирі створює незручності їй, оскільки комунальні платежі нараховуються з усіх осіб, що зареєстровані в квартирі, і вона змушена сплачувати гроші також за фактично чужих їй людей. Добровільно скасувати свою реєстрацію відповідачі не бажають, чим перешкоджають їй у користуванні приватною власністю. Місце проживання відповідачів їй невідомо. Відповідачі без поважних причин не проживають в квартирі, домовленості між нею та відповідачами щодо відсутності останніх та збереження за ними права на користування квартирою немає. Тому просить суд постановити рішення яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила розгляд справи провести за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 31). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені що підтверджується оголошенням в газеті „Вісті Придніпров'я" № 78 (1571) від 09.10.2014 року (а.с. 30). Представник третьої особи - Головне управління в Дніпропетровській області Криворізький районний сектор в Дніпропетровській області, в судове засідання також не з'явився, в матеріалах справи є їх письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, при задоволенні позовних вимог покладаються на розсуд суду (а.с. 26). Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з урахуванням вимог передбачених ст. 197 ч. 2 ЦПК України і без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2013 року позивач по справі - [PERSON] придбала у відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] що вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 999 (а.с. 8-9). Право власності було зареєстровано за позивачем 02.07.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5566661(а.с. 10). За вказаною адресою, згідно довідки Гейківської сільської ради від 23.06.2014 р. № 397, зареєстровані, але не проживають, відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Причини відсутності відповідачів та їх фактичне місце проживання позивачу невідомі. Факт того, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2001 року, підтверджується актом від 24.06.2014 року, складеним депутатом Гейківської сільської ради Калакай Н.В. за участю жителів с. Кривбас і затверджений головою сільської ради, місцезнаходження відповідачів не відомо (а.с. 12). Як вказувала в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, відповідачі, які зареєстровані у квартирі позивачки, не проживає в ній 13 років, за місцем своєї реєстрації не з'являються, добровільно не бажають її відмінити, місце теперішнього їх проживання позивачу не відомо. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Суд приходить до висновку, що дії відповідачів по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві власності майном, у вигляді квартири [ADDRESS], є неправомірними та такими що порушують законні права та інтереси позивача, передбачені ст. 41 Конституції України. Відповідачі, які зареєстровані у квартирі позивачки, не проживають в в ній тринадцять років, проживають за іншою адресою, в судове засідання не з'явилися, ніяких доказів протилежного суду не надали, поважності причин не проживання в будинку відповідачі не зазначили. Нескасована реєстрація відповідачів за адресою розташування квартири позивача створює останній перешкоди у користуванні її власністю. При цьому суд вважає, що позивачка надала достатні докази, які підтверджують її право власності на квартиру та факт не проживання відповідачів у квартирі протягом шести місяців. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] понад 6 місяців, не оплачують комунальні і інші платежі, не користуються житловим приміщенням, тому вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі вище викладеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" та

Outcome: approved