Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок» с. Можари Можарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який було видано на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.12.1997, спадщину після якої прийняв її син, а позивача батько - [PERSON] , але юридично не оформив своїх спадкових прав, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька. Однак, в нотаріальній конторі, куди він звернувся за оформленням права на зазначену земельну частку (пай), йому було відмовлено, так як оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність та відсутність його представника. Представник відповідача надав лист, в якому також просять справу слухати у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.1998. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок» с. Можари Можарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 273593, який було видано на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.12.1997. [PERSON] , як спадкоємець за законом 1-ї черги після смерті матері - [PERSON] , прийняв спадщину на підставі ст. 549 ЦК України (1963 року), але юридично не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем за законом 1-ї черги та спадкоємцем за заповітом. Він прийняв спадщину після смерті батька, так як у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. В нотаріальній конторі, куди він звернувся за оформленням права на спадщину на зазначену земельну частку (пай), йому було відмовлено, так як ним не надано оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), а лише його копію. Зазначені обставини підтверджуються копіями: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0273593 від 14.05.1998, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2002, листом центру надання адміністративних послуг Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №23 від 06.02.2020, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.1983, заповіту від 29.12.2001, зареєстрованого в реєстрі за №100, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3913/02-14 від 29.10.2019 і повідомленням Овруцької ДНК №357/01-16 від 21.02.2020. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 525 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За таких обставин, суд вважає, що позивач набув право власності на спадкову земельну частку (пай) на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність" від 07.02.1991. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved