Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього в порядку регресу відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 1127,50 грн. та витрати повязані з розглядом справи. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4339514 від 10.02.2017 року, за яким страховик зобовязався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоровя та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER]. 23.04.2017 року в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON], що належить КР «Автопідприємство санітарного транспорту». Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.05.2017 року особою, винною в настанні ДТП визнано відповідача по справі та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Відповідно до заяви щодо погодження розміру страхового відшкодування від 25.05.2017 року вартість матеріальних збитків завданих власнику пошкодженого транспортного засобу становить 2755,00 грн. ПАТ «СК «Країна» видано на користь КП «Автопідприємство санітарного транспорту» страхове відшкодування в сумі 2255,00 грн. виплата була здійснена на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 25.05.2017 року та страхового акту № 10/44563/3.2.29 від 20.07.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 10749 від 20.07.2017 року. Поліс № АК/4339514 був укладений із [PERSON] на умовах, передбачених п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У порушення умов полісу № АК/4339514 за кермом HYNDAI Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] перебував відповідач, а не страхувальник. [PERSON]. У звязку з тим, що забезпеченим транспортним засобом керував не страхувальник, а відповідач, то у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в розмірі 1127,50 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4339514 від 10.02.2017 року, за яким страховик зобовязався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоровя та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER]. 23.04.2017 року в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача по справі та автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON], що належить КР «Автопідприємство санітар транспорту». Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.05.2017 року особою винною в настанні ДТП визнано відповідача по справі та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Відповідно до заяви щодо погодження розміру страхового відшкодування від 25.05.2017 року вартість матеріальних збитків завданих власнику пошкодженого транспортного засобу становить 2755,00 грн. ПАТ «СК «Країна» видано на користь КП «Автопідприємство санітарного транспорту» страхове відшкодування в сумі 2255,00 грн. виплата була здійснена на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 25.05.2017 року та страхового акту № 10/44563/3.2.29 від 20.07.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 10749 від 20.07.2017 року. Поліс № АК/4339514 був укладений із [PERSON] на умовах, передбачених п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу В порушення умов полісу № АК/4339514 за кермом HYNDAI Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] перебував відповідач, а не страхувальник. [PERSON]. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідно до п. 38.8-1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховий здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків страхового відшкодування. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як роз'яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved