Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що 07.07.2007 року, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 78-15, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 18035, 45 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, строком до 07.07.2013 року Також, з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 08.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким відповідач солідарно з позичальником [PERSON] несе відповідальність в повному обсязі перед банком в разі невиконання позичальником зобов»язань за договором. Як зазначає позивач, зобов»язання за кредитним договором до цього часу не виконано, в зв»язку з чим станом на 24.11.2016 року існує заборгованість: кредит - 14315, 80 доларів США, відсотки - 17080, 85 доларів США, штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 9635, 95 грн. Загальна заборгованість в перерахунку на національну грошову одиницю за курсом НБУ станом на 24.11.2016 року становить 813001, 47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надходили заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Про розгляд справи відповідач повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові відправлення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача в своїй заяві. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 07.07.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 78-15, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 18035, 45 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, строком до 07.07.2013 року (а.с.9-20). Також, з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 08.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким відповідач солідарно з позичальником [PERSON] несе відповідальність в повному обсязі перед банком в разі невиконання позичальником зобов»язань за договором (а.с.25). Банком зобов'язання за договором виконано, а саме [PERSON] надано кредитні кошти. У свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами та повернути кредити у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитними договорами. [PERSON] не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також, відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. В зв»язку з цим станом на 24.11.2016 року існує заборгованість: кредит - 14315, 80 доларів США, відсотки - 17080, 85 доларів США, штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 9635, 95 грн. Загальна заборгованість в перерахунку на національну грошову одиницю за курсом НБУ станом на 24.11.2016 року становить 813001, 47 грн. (а.с.6-8). Таким чином, оскільки позичальником в повному обсязі не виконані зобов»язання за кредитним договором, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, то суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved