Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. П. Орлика №64. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Каховка, [PERSON] №64. У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який є сином позивача. Проте, відповідач за місцем реєстрації з 2010 року не проживає. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. П. Орлика, №64, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договором міни будівель, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. (а.с. 6-8). [PERSON] є сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8) та зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.4). Однак з 2010 року за вказаною адресою не проживає, його особистих речей в будинку немає. Доказами зазначеного є акт обстеження за місцем проживання, складений 26 вересня 2018 року (а.с.5). Також факт непроживання за вказаною адресою відповідача підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивача та добре знають його сім»ю. Підтвердили той факт, що син позивача [PERSON] дійсно не проживає в будинку за місцем реєстрації з 2010 року. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком, розташованим за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. П. Орлика №64 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також судом при огляді документів, долучених до позовної заяви встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що згідно з п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Outcome: approved