Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, згідно якого просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Веприн Радомишльського району Житомирської області по вулиці Зарічка, 7 після смерті його батька - [PERSON], який помер 24.11.2013 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилась спадщина до складу якої входить спірний житловий будинок з надвірними будівлями. При житті батько склав заповіт на імя позивача, але документи на право власності на будинок не оформив, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, тому він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі і тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що батько позивача, [PERSON] був власником житлового будинку який знаходиться в селі Веприн Радомишльського району Житомирської області по вулиці Зарічка, 7. Батько помер 24.11.2013 року. При житті батько склав заповіт на імя позивача та його рідної сестри, але сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. При житті батько позивача документи на право власності на будинок не оформив, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, тому він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі. Як видно з повідомлення Житомирського БТІ, за померлим [PERSON] право власності на спірний будинок не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, шляхом проживання в даному будинку, доглядом за будинком та земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved