Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказав, що Публічне Акціонерне Товариство "ДТЕК Донецькобленерго" (надалі за текстом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») здійснює постачання електроенергії відповідачу та контролює оплату за її використання. Відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: м. Часів-Яр, вул. Горбатова, 2/6 (особовий рахунок № 060428006). Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення (надалі за текстом - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року). Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕБН. споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. За період з 20.03.2014 року по 21.09.2014 року відповідач платежі здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі за отримані послуги, що не відповідає фактичному споживанню електричної енергії, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 318,57 грн. На даний час вартість спожитої електричної енергії відповідачем не сплачена. Просить стягнути зазначену суму заборгованості у розмірі 318,57 гривень, суму індексу інфляції 40,71 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не зявилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу в її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, з урахуванням думки представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. І ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. До матеріалів справи додані детальна довідка споживача та копія особового рахунку № 060428006 (а.с. 10) та розрахунок заборгованості (а.с. 8), згідно яких у споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за період з 20.03.2014р. по 21.09.2014р. мається заборгованість 318,57 гривень. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачем порушено право позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved