Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), до досягнення нею повноліття. Вказала, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалось, в сім'ї постійно виникають сварки, вони втратили почуття любові та довіри один до одного, що унеможливлює збереження шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу не виявила бажання змінювати прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі та розірвання шлюбу, зазначив що спору щодо місця проживання доньки [PERSON] та поділу майна немає. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.10.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - "Шахназарова", яке вона набула під час реєстрації шлюбу. Крім того, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Компаніївської селищної ради № 1386 від 22.06.2015 р. (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, не має інших дітей, яким-би він сплачував аліменти, повністю визнав позов та не заперечував проти стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, в частці від заробітку у визначеному позивачем розмірі, що відповідає вимогам закону і обставинам справи. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. та на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: approved