Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить усунути відповідачку від права на спадкування та визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку в цілому. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO]. померла її матір [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли належний померлій житловий будинок загальною площею 111,1 кв.м. та земельна ділянка площею 0,4548 га. по [ADDRESS]. На момент відкриття спадщини спадкоємцями за заповітом були вона та її брат [PERSON], який [INFO]. помер від зловживання алкоголем і не прийняв належну йому частку спадщини за заповітом. Після смерті брата спадкоємцем першої черги за законом на частку, яка належала померлому, є його донька [PERSON] Наголошує на тому, що до дня смерті брат проживав разом із матір'ю, не працював, постійно зловживав спиртними напоями, неодноразово проходив курс лікування від алкогольної залежності і знаходився на обліку в наркологічному диспансері м. Пустомити Львівської області. Вказує на те, що перебуваючи у нетверезому стані брат неодноразово вимагав від матері кошти на спиртні напої, застосовуючи при цьому фізичну силу, що підтверджується її неодноразовими зверненнями до правоохоронних органів. Крім цього брат продав невідомим особам металеву сітку з огорожі, меблі із спальні, килим і отримані кошти витрачав на придбання спиртних напоїв. Не в змозі переносити такі знущання сина матір була змушена періодично проживати у позивачки, яка її лікувала, після отриманих побоїв, за свої власні кошти. Із слів матері позивачці відомо, що в стані сп'яніння [PERSON] примушував її скласти заповіт на його користь і заповісти йому все майно. Після таких знущань позивачка неодноразово проводила розмови з братом, намагалась переконати його позбутися алкогольної залежності, влаштуватись на роботу і жити як всі нормальні люди. Він погоджувався із її доводами і проходив курс лікування від алкогольної залежності, однак таке лікування істотних результатів не дало. Допомоги матері брат ніякої не надавав, хоча вона мала похилий вік і не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду та піклування, неодноразово хворіла, проходила лікування. Відповідач ніякої матеріальної та іншої допомоги не надавала, хоча проживала в спірному житловому будинку. Наголошує на тому, що у зв'язку з трагічною смертю [PERSON] не змогла внести зміни до заповіту і позбавити права на спадкування свого сина [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] надали пояснення аналогічні викладеному, просили позовні вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Окрім того, наголосили особливу увагу на тому, що факт перебування [PERSON] на психіатричному (наркологічному) обліку свідчить про те, що ним вчинялися дії, що полягали у перешкоджанні спадкодавцеві внести зміни до заповіту. Відповідачка та її представник [PERSON] позовних вимог не визнали, вважають такі безпідставними та необґрунтованими, просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Пояснили, що посилання позивача на те, що [PERSON] помер від зловживання алкоголем і знаходився на обліку у наркологічному диспансері у м.Пустомити Львівської області а також те, що бабця мала намір виключити його із заповіту є безпідставними та не відповідають дійсності. Навпаки він постійно проживав з бабцею, займався господарством, садівництвом та продавав яблука на базарі, наймався на тимчасові роботи, про що свідчить підписаний договір про посередництво у працевлаштуванні, де йому пропонували вакантні посади. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, проаналізувавши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки, бабця відповідачки [PERSON], вказані обставини підтверджені свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, 25.04.2008 року. До складу спадкової маси після її смерті увійшли житловий будинок за адресою [ADDRESS], що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] виданого Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 08.06.1995 року, та земельна ділянка площею 0,4548 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташована в с. Чишки Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 27.07.1995 рокую Згідно заповіту, посвідченого 24.02.2006 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, вона заповідає в рівних частинах своїй дочці [PERSON] та сину [PERSON] До завершення шестимісячного строку для прийняття спадщини, [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим ВРАЦС Пустомитівського РУЮ у Львівській області, 08.08.2008 року. Єдиним спадкоємцем після його смерті, що визнається сторонами, а тому у відповідності із вимогами ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, є його дочка, відповідач у цій справі [PERSON] Відповідно до ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця, вчинили замах на його життя, перешкоджали йому скласти заповіт, внести у нього зміни або скасувати його і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні дітьти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялись від виконання обов"язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов"язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Не зважаючи на це, позивачем на підтвердження описаних у матеріалах справи обставин не було надано повни та достатніх доказів того, що її братом [PERSON] було вчинено перешкоди [PERSON] у внесенні у нього змін або скасуванні його, що сприяло виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Так, допитані в судовому засіданні за клопотанням [PERSON] свідки [PERSON]., [PERSON], [PERSON], повідомили, що покійна [PERSON] неодноразово приїжджала до своєї дочки [PERSON] по [ADDRESS] де залишалась ночувати і з її слів їм відомо, що син покійної - [PERSON] не працював, випивав, продавав з будинку речі та застосовував до неї фізичну силу з метою зміни заповіту. Однак вказані обставини не підтверджено іншими матеріалами справи, а тому суд ставиться до вказаних показань свідків критично і не бере їх до уваги в частині продажу з будинку речей та застосування до його матері фізичної сили з метою зміни заповіту. Допитаний в судовому засіданні [PERSON], який при житті [PERSON] та [PERSON] перебував на посаді дільничого інспектора Пустомитівського РВ ГУМВСУ у Львівській області і обслуговував с.Чишки повідомив, що зі слів покійної [PERSON] йому відомо, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, а вона неодноразово ночувала у своєї дочки [PERSON] у м.Львові. Про застосування фізичної сили до покійної йому невідомо. Згідно довідки № 247 від 23.10.2009 року, виданої Пустомитівською центральною районною лікарнею [PERSON] з 02.06.2004 року по 20.06.2008 року перебував на обліку в лікаря нарколога. Вказані обставини підтверджені також, наданою на вимогу суду амбулаторною карткою [PERSON], однак із вказаних доказів неможливо встановити, чи здійснювався ним тиск або інші дії, що тягнуть за собою усунення особи від права на спадкування. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.12.2008 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4548 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, державний акт серія [NUMBER], що значиться за [PERSON], яка померла [INFO], та заборонено вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна до вирішення справи по суті. У відповідності із положеннями ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Беручи до уваги вказане вище, суд вважає за необхідне ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.12.2008 року про забезпечення позову скасувати. Окрім цього, позивачкою при подачі позову було сплачено 30, 00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду та 51,00 грн. державного мита. Згідно висновку №2624 судової будівельно-технічної експертизи дійсна (ринкова) вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 337966,00 грн. У відповідності із ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито», котрий діяв на момент звернення позивачки до суду із позовом, за подання позовних заяв майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже при подачі цього позову до суду позивачка повинна була оплатити 1700,00 грн. судового збору. Відповідно до ст. 80 ч. 2 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Таким чином з врахуванням наведеного, суд вважає, що з позивачки в доход держави слід стягнути 1649,00 грн. державного мита недоплачених нею при подачі позову до суду.

Outcome: approved