Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що квартира [ADDRESS] знаходилася у ЖБК «135». Членом вказаного кооперативу був його батько - [PERSON] - відповідач по справі, вказану квартиру отримував для проживання сім'ї у складі дружини - [PERSON] та двох синів, як зазначено у наданому ордері на жиле приміщення від 07.06.1993 року. [INFO] року [PERSON] померла. Оскільки вищевказану квартиру було придбано під час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та відповідно до довідки від 17.02.2017 року здійснено виплату пайових внесків у повному обсязі, а тому вона є суб'єктом спільної власності подружжя. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, однак в силу життєвих труднощів він не зміг оформити право власності на вищевказану квартиру, оскільки в свій час батько - [PERSON] не вчинив дій щодо реєстрації вищевказаної квартири. За таких обставин просить суд визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після матері - [PERSON] померлої [INFO] року. Представник позивача в судове засідання надала уточнення позовної заяви відповідно до яких просила суд визнати право власності за [PERSON] на 1/4 частину чотирикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 95 м.кв., житловою площею 55,1 м.кв., у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року та визнати право власності за [PERSON] на 3/4 частини чотирикімнатної квартири [ADDRESS] корп.2 у м. Херсоні, загальною площею 95 м.кв., житловою площею 55,1 м.кв., у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року. Крім того, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому Виконавчим комітетом Новозбурївської сільської ради, Голопристанського району Херсонської області шлюбі з 14.08.1971 р., про що зроблений актовий запис №51. Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого повторно 22.02.2017 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] народився [INFO] року, де матір'ю записана - [PERSON], батьком - [PERSON], про що зроблений актовий запис №4948. Відповідно до Ордеру на жиле приміщення в будинку ЖБК від 07.05.1993 року виданого Головою виконавчого комітетом міською радою народних депутатів [PERSON] отримав для заселення сім'ї із чотирьох чоловік ([PERSON] відповідач, [PERSON] - дружина, та діти: [PERSON], [PERSON] житлове приміщення, а саме чотирикімнатну квартиру житловою площею 55,27 кв.м. за адресою: [ADDRESS] В якій протягом тривалого часу та до моменту смерті [PERSON] проживали та значилися прописаними позивач та відповідач . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON], померла [INFO] року, про що зроблений актовий запис №57 відділом Виконавчого комітету Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спірної квартири оскільки квартиру було придбано під час шлюбу і вона є об'єктом сумісної власності. Відповідно до довідки за №236 від 03.11.2016 року встановлено, що членом кооперативу ЖБК №135 на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] [PERSON] - відповідач по справі. Відповідно до довідки від 31.05.2016 року виданої головою ОСББ «Ключ» після смерті [PERSON], у спірній квартирі значаться зареєстрованими: [PERSON] - відповідач, та [PERSON] - позивач, другий син відповідача зареєстрованим не значиться. Відповідно до довідки від 17.02.2017 року виданої [PERSON] ОСББ «Ключ» зазначено, що балансова вартість квартири станом на 17.02.2017 року складає 11 114,42 грн. Виплата паєвого внеску за квартиру проведена повністю згідно ордеру. Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124). Положення Основного закону України переконують у тому, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом (стаття 8 Закону № 2453-VI). Одночасно, згідно до ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. За статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України - у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником. Згідно ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; за ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; до ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; до ст.1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, момент виникнення права власності на кооперативне майно визначається внесенням пайового внеску за нього у повному обсязі та не пов'язується із фактом його реєстрації. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Враховуючи те, що право власності на квартиру у члена житлово-будівельного кооперативу виникає у зв'язку із внесенням пайового внеску за неї, щодо до припинення такого права у зв'язку з його смертю закон вказівок не містить, у разі смерті члена ЖБК і за відсутності у нього свідоцтва про право власності квартира у житлово-будівельному кооперативі входить до складу спадщини. Порядок реєстрації права власності на будинок або домоволодіння за п.23 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства УPCP від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, передбачає, що на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. Якщо на документі про право особистої власності на будинок немає місця для реєстраційного напису, власникові надається реєстраційне посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Обставин, які б вказували, що спадкодавець при житті набув або володів квартирою в житлово-будівельному кооперативі, неправомірно, або, що на вказане майно, окрім позивача, та відповідача в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, Крім того встановлено, що позивач є сином померлої [PERSON], та спадкоємцем першої черги, як і відповідач, які постійно проживали із нею у спірній квартирі та були зареєстрованими, тому вважаються такими, які фактично прийняли спадщину . Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved