Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 09.08.2017 року мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вони познайомились в березні 2001 року. В грудні 2001 року вони почали проживати разом однією сім'єю як подружжя. Спочатку проживали на найманій квартирі по [ADDRESS]. В березні 2002 року відповідачу виділили кімнату в гуртожитку від шинного заводу по [ADDRESS], де вони проживали разом підтримуючи фактичні шлюбні відносини. У вересні 2004 року вони разом за спільні кошти на ім'я відповідача [PERSON] купили житловий будинок [ADDRESS]. На момент придбання будинок перебував в занедбаному стані, без будь-яких зручностей, без джерела води, без належних господарських споруд і т.д. З 2005 року він приступив до ремонтних робіт, які виконував власними силами або за допомогою його колег по роботі, а саме: в 2005 році ним було проведено водяне опалення в будинку, зроблено ремонт в будинку; в 2006 році була зроблена колонка в дворі, з якої заведено водопостачання в будинок, зроблені всі зручності в середині будинку, побудована літня кухня; в 2007 році ним була видозмінено дах будинку, перекрито його ондуліном, викладені тротуарні доріжки; в 2009 році він зробив євроремонт в середині будинку з застосуванням гіпсокартону, шпалер, фарбування стін, зовні будинок оздобив штукатуркою «короїд»; в 2013 році побудував сарай-гараж на місці знесеного старого сараю; в 2014 році поставив капітальний паркан із металопрофілю на бутовому фундаменті, з стовпчиками із цегли, загальною довжиною в 50 м.; в 2015 році він побудував дві теплиці - одна з опаленням для розсади, інші просто під плівкою. За період спільного проживання за спільні кошти вони також придбали багато різних речей в будинок, автомобіль, який було оформлено на сина відповідача [PERSON] Жили вони весь цей період як нормальна сім'я, він приймав участь у вихованні сина відповідача, який на початку їхнього знакомства ще був малолітнім. Все у них було, як і в інших сім'ях - спільний побут, спільний бюджет, спільні проблеми. Він все життя працював по різних будівництвах, весь час гарно заробляв. Відповідач працювала на шинному заводі гардеробницею. Разом вони займались вирощуванням розсади різних рослин на продаж, звідки також гарно поповнювався їхній сімейний бюджет. І все було добре до цього року, в кінці квітня цього року відповідач йому заявила, що для неї він вже старий, що свою функцію в її житті він виконав, що надалі він їй не потрібен і в цьому будинку для нього місця немає. З тих пір вона з її сином його в будинок не пускають, не дають ніяких, навіть особистих речей з будинку. Таким чином він залишився бездомним, обдуреним, обібраним, змушений був шукати квартиру під найм. За період з 2001 року по 2017 рік ні він, ні відповідач в зареєстрованому шлюбі ні між собою, ні в будь-яких інших шлюбах не перебували, тому просив встановити факт проживання ним з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з грудня 2001 року по квітень 2017 року, визнати спільним майном подружжя житловий будинок [ADDRESS], який зареєстровано за [PERSON], визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з грудня 2001 року по квітень 2017 року, визнати спільним майном подружжя житловий будинок [ADDRESS], який зареєстровано за [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову та пояснила, що позивач у 2001 році приїхав в село Озерна, проживав на квартирі разом із дружиною та сином, які пізніше виїхали, а він залишився проживати на квартирах у м. Біла Церва. Вона з відповідачем зустрічалась у громадському транспорті та в селі, однак разом вони квартиру не наймали. Їй дали у 2002 році кімнату у гуртожитку, однак вона в ній не проживала, а жила із батьками в селі, на той час була розлучена. Будинок планувала придбати давно, працювала на заводі гардеробником та мала ще додаткові заробітки, накопила кошти, мати та брат добавили гроші і тоді придбала у знайомого батька будинок в 2004 році. Будинок потребував поліпшення, тому знаючи, що позивач робить ремонтні роботи запросила його до будинку на їх виконання. Також, допомагали проводити будівельні роботи її родичі. Позивач проводив до будинку водопостачання та водовідведення, косметичні роботи у будинку. Вона сплачувала кошти на проведені роботи усім працівникам та купувала матеріали за свої кошти. Вона проживала з позивачем як сім'я з 2004 року після купівлі будинку, однак він міг не повідомивши її поїхати кудись, спільного бюджету у них не було, він давав гроші, а вона йому готувала їжу, купувала одяг, прала йому речі, однак жили по різним кімнатах. Взимку позивач разом з її сином привозили до будинку дрова , рубали їх та топили будинок. Створювати шлюб у неї наміру не було. Коли їй дали гуртожиток позивач жив у ньому, і вони зустрічались там, і вона йому повідомляла про свою кімнату, як і іншим знайомим сусідам. Про те, що вона купує будинок позивачу не повідомляла і гроші на його придбання він не давав. Позивач разом із своїми знайомими проводив будівельні роботи у будинку, також були дві теплиці, однак з них не було доходів вона на даний час розібрані. Представник відповідача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.2,ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що чоловік та дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім'єю; спільний побут; взаємні права та обов'язки (ст.ст. 3, 74 СК України). Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-135цс13, згідно правового висновку якої вбачається що, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Судом встановлено, що 03.11.2004 року на підставі договору купівлі-продажу за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Продаж будинку вчинено за домовленістю сторін за 13 000 гривень 00 копійок, які продавець отримав повністю до оформлення договору. Інвентаризаційна оцінка нерухомого майна, згідно витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, становить - 23 005 гривень 00 копійок. Зареєстровано в реєстрі за №1-1766 від 03.11.2004 року (а.с.50-51). Як вбачається з витягу №6421872 від 04.02.2005 року, про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.52) Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації прийняло рішення про реєстрацію права власності житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] 04.02.2005 року. Власник будинку [PERSON]. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу [NUMBER] від 03.11.2004 року, що посвідчений Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою. Також встановлено, що вище зазначений будинок раніше належав [PERSON] на підставі договору дарування від 05.07.1995 року (а.с.57-58). З даного договору вбачається, що на земельній ділянці розміром 0,25 га розташований один дерев'яний, обкладений 0,5 цегли, житловий будинок житловою площею 51,1 кв.м, сарай, зазначений в плані літерою «Б», туалет «В», огорожа. 12 вересня 2003 року Виконавчий комітет Озернянської сільської Ради, рішенням №36 (а.с.77), надав [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS], дозвіл переобладнати приміщення 1-3 з житлової кімнати в кухню, житлова площа становитиме 40,0 кв.м. Згідно оціночного акта від 27.09.2004 року (а.с.58-62), дійсна вартість житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] становить 23005 грн. 21.10.2004 року Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації надав Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.63) з якого вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування /6279/ від 05.07.1995 року належить будинок, який розташований в селі [ADDRESS]. Рік побудови будинку - 1972 р. Загальна площа: 70.0 кв.м., житлова площа: 51,0 кв.м. Опис об'єкта: літера «А» матеріали стін житлового будинку глинобитні обложені цеглою, вартість 18 393 грн., відсоток зносу 30; літера «Б» матеріали стін сарая - цегла, вартість 4084 грн.; літера «В» матеріали стін вбиральні дерево - 355 грн.; 1-2 огорожа дерево 173 грн. Загальна вартість нерухомого майна 23005 грн. 27 вересня 2004 року Комунальним Підприємством Київської обласної ради «Південним БТІ» виготовлено технічний паспорт на ім'я [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS]. (а.с.12-14). 13 вересня 2011 року виконавчим комітетом Озернянської сільської Ради Білоцерківського району прийнято рішення №65 «Про надання дозволу на самочинно розпочату добудову» (а.с.17) з якого вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] та висновок головного архітектора Білоцерківського району,

Outcome: approved