Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 09.10.2011 року в м. Києві, по вул. Довженка, буд. 2 сталася ДТП за участю автомобіля Опель, державний [NUMBER], - водій [PERSON], власник автомобіля [PERSON], за участю автомобіля ЗАЗ, державний [NUMBER], водій [PERSON], власник автомобіля [PERSON], за участю автомобіля ДЕУ, державний [NUMBER], водій [PERSON], власник [PERSON], автомобіля ЗАЗ, державний [NUMBER], водій [PERSON], власник [PERSON] та автомобіля ГАЗ, державний [NUMBER], водій [PERSON], власник [PERSON]. В результаті ДТП завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби. ДТП, відповідно до довідки ДАІ, сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України. У водія автомобіля ЗАЗ, державний [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у відповідача такий поліс був відсутній, тобто цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Позивачем, як страховою компанією, було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 11 115 грн. 53 коп.. Також, позивач витратив 760 грн. 00 коп. на послуги аварійного комісара, який займався встановленням розміру збитку та збором документів по справі. Крім того, позивачем було сплачено 1000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 11875 грн. 53 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому позов підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, на підставі наявних доказів. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, направив до суду свого представника, згідно довіреності, який в судовому засіданні позовні вимоги спочатку не визнав в повному обсязі, а потім в подальшому визнав їх частково, в частині сплати матеріальної шкоди в розмірі 11875 грн. 53 коп., та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. 00 коп. не визнав, мотивуючи тим, що факт оплати вказаних коштів не доведений. В подальшому представник відповідача до суду не з»явився, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій позов визнав частково в частині сплати матеріальної шкоди в розмірі 11875 грн. 53 коп., та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а в частині стягнення 1000 грн. 00 коп. за правову допомогу просив відмовити позивачу, просив розглянути справу, розгляд якої призначено на 19.06.2014 року без участі відповідача та його представника. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що 04.08.2011 року між ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп»», як страховиком та [PERSON], як страхувальником, було укладено поліс № АА/4385880 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до цього Полісу було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] та забезпечений транспортний засіб марки «ЗАЗ ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER]. 09.10.2011 року в м. Києві по вулиці Довженка, поблизу будинку № 2, близько 16 години 05 хвилин, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER], власником якого являється [PERSON], порушив ПДР України, при виборі безпечної швидкості руху не врахував стан дорожнього покриття, не дотримався безпечної дистанції та скоїв ДТП, учасниками якого стали: автомобіль марки ЗАЗ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], - власник автомобіля [PERSON]; автомобіль марки ДЕУ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], - власник автомобіля [PERSON]; автомобіль марки ЗАЗ-ДЕУ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], - власник автомобіля [PERSON] та автомобіль марки ГАЗ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], - власник автомобіля [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2011 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Внаслідок протиправних дій відповідача, потерпілому [PERSON], було завдано матеріальної шкоди. 22.02.2012 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 24.01.2012 року [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП. Відповідачем не була застрахована цивільно-правова відповідальність, в зв»язку з чим власник пошкодженого автомобіля [PERSON] і звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди. Так як в даному випадку позивач зобов»язаний, згідно чинного законодавства, здійснити страхове відшкодування потерпілому, то вказана заява позивачем була прийнята та проведені заходи по визначенню розміру збитку та виплаті даного страхового відшкодування. Було проведено автотоварознавче дослідження з метою встановлення розміру завданого збитку потерпілому та в результаті цього, підготовлено звіт № М12-14 від 06.02.2012 року. На підставі даного звіту позивач здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) [PERSON], в розмірі 11 115 грн. 53 коп., що підтверджується копією наказу № 1141 від 16.04.2012 року та копією платіжного доручення № 1750 від 17.04.2012 року. Також, позивачем було витрачено 760 грн. 00 коп. на послуги аварійного комісара, який займався встановленням розміру збитку та збором документів по справі, що підтверджується копією акту виконаних робіт № 1561 від 25.01.2012 року. Таким чином позивачу завдано матеріального збитку на суму 11 875 грн. 53 коп.. Також, позивач зазначив, що ним було сплачено 1000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги. Таким чином, позивач виконав покладені на нього Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов»язок з відшкодування шкоди заподіяної з вини відповідача. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1, ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1, ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати коштів на користь [PERSON], у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON], оскільки страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до п. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу кошти в сумі 11 875 грн. 53 коп.. Однак, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення коштів на надання правової допомоги в сумі 1000 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки надані представником позивача документи не доводять факт того, що саме ці кошти були оплачені позивачем за надання правової допомоги, яка виражалася в тому, що дійсно була надана така допомога по стягненню коштів з [PERSON]. Згідно ксерокопії платіжного доручення № 2773 від 19.08.2013 року, яка належним чином не завірена, не можливо встановити факт того, що [PERSON] дані кошти були перераховані за виконання яких-небудь правових послуг, пов»язаних з підготовкою та поданням позову до суду, про стягнення коштів в порядку регресу з відповідача [PERSON]. Надані копії контракту про надання правової допомоги № 58 від 17.09.2012 року та додаткової угоди № 11 до даного контракту від 17.09.2013 року, укладені між позивачем та ФОП [PERSON], також, не містять доказів сплати даних коштів позивачем ФОП [PERSON] та не містять доказів проведеної будь-якої роботи щодо підготовки та подання позову до суду про стягнення з відповідача [PERSON] коштів в порядку регресу. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved