Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 14.09.2010 року, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] в сумі 11829 грн. 36 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3514 грн. 26 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 5425 грн. 61 коп., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом - 1850 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина), та 539 грн. 49 коп. штрафу (процентна складова), що утворилася станом на 31.01.2015 року, посилаючись на порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, у адресованій суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надсилала. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно із договором б/н від 14.09.2010 року, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 31.01.2015 року, заборгованість за кредитним договором, згідно із наданим розрахунком складає 11829 грн. 36 коп. та складається з заборгованості за кредитом в сумі 3514 грн. 26 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 5425 грн. 61 коп., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом - 1850 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина), та 539 грн. 49 коп. штрафу (процентна складова). Оскільки відповідач протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з неї на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved