Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, останнім їм було роз`яснено, що вони пропустили встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки постійно не проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вчасно не звернулися із відповідною заявою. Вказують на те, що встановлений законом шестимісячний строк, визначений для прийняття спадщини після смерті батька, пропустили з об`єктивних причин, зокрема довший час вони не могли знайти документи, які посвідчують право власності на спадкове майно. Крім того, раптова смерть батька була для них великим стресом, який негативно впливав на їх психоемоційний стан здоров`я, у зв`язку з чим вони не замислювалися про оформлення спадщини. Також просять врахувати те, що на території всієї країни, у тому числі, у місті Дрогобичі, де вони здійснюють оформлення спадкових прав, діяли певні обмеження, пов`язані із запровадженням постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину через спалах у світі коронавірусу. Звертають увагу суду на те, що ними пропущено незначний час після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як до нотаріуса вони звернулися 20 квітня 2021 року, а смерть батька настала [INFO] . Із урахуванням викладеного, просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою від 05 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 27 травня 2021 року. Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити. Представник відповідача Східницької селищної ради Львівської області у підготовче судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов лист, в якому селищний голова просив розглядати справу за відсутності представника ради. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на те, що відсутні підстави для неприйняття визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 23.09.2020. Факт перебування у родинних відносинах позивачів зі спадкодавцем підтверджується наданими позивачами документами, зокрема свідоцтвами про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також свідоцтвом про шлюб [PERSON] із [PERSON] , внаслідок чого прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Згідно із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкову справу за спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , заведено 20 квітня 2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області (спадкова справа № 10/2021). Із відповідей приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М., адресованих [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що останні пропустили передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки з моменту відкриття спадщини ( [INFO] ) і до 20 березня 2021 року, включно, не зверталися із заявами, які би свідчили про їх бажання прийняти спадщину після смерті батька, що підтверджується відсутністю заведеної спадкової справи та відсутністю реєстрації такої у Спадковому реєстрі. Крім того, приватним нотаріусом рекомендовано позивачам звернутися до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналогічні вимоги щодо звернення спадкоємця до нотаріуса у межах шестимісячного строку передбачені також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Так, згідно із пунктом 3 глави 10 розділу II вказаного порядку, для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку, позивачі зазначили, що протягом тривалого часу не могли знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно, переживали стрес, у зв`язку зі смертю батька та не могли належним чином реалізувати свої спадкові права через карантинні обмеження, які діяли на території всієї країни, у тому числі у місті, в якому перебуває приватний нотаріус, яким заведено спадкову справу після смерті батька. Аналізуючи зазначені доводи позивачів, суд враховує те, що строк, який пропущений ними, є незначний, оскільки із заявою про прийняття спадщини вони повинні були звернутися до нотаріуса до 20 березня 2021 року включно, натомість, звернулися 20 квітня 2021 року. Їхні доводи про те, що вони не змогли знайти документи, які посвідчують право власності на спадкове майно, що у свою чергу стало перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса також беруться до уваги судом, оскільки відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Отже, із аналізу зазначених вимог законодавства встановлено, що наявність та склад спадкового майна з`ясовується нотаріусом при зверненні спадкоємців з відкриттям спадщини, на підтвердження чого спадкоємцями подаються відповідні документи. Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що узгоджується із частиною 3 статті 263 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 766/12921/20-ц дійшов висновку, що запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 може обмежити дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Отже, наведе в сукупності свідчить про поважність причин пропуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті їхнього батька, підстав для неприйняття визнання позову представником відповідача судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню. У той же час, суд відхиляє доводи позивачів про те, що раптова смерть батька вплинула на їх психоемоційний стан здоров`я, що у свою чергу теж слугувало умовою несвоєчасного звернення до нотаріуса, оскільки на підтвердження цього ними не надано жодних доказів. Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц висловив позицію, згідно із якою перебування у депресії, у зв`язку зі смертю близької людини, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. Законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців для усіх спадкоємців, очевидно враховував морально-психологічну сторону прийняття спадщини для спадкоємців. З огляду на зазначене, вказані доводи позивачів спростовуються позицією ВС та наявними матеріалами справи. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Outcome: approved