Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою. Зазначив, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Відповідач несвоєчасно здійснювала оплату спожитого газу у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 6236,18 грн. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" заборгованість у сумі 6236,18 грн. Ухвалою суду від 26.07.2018 року провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У визначений ухвалою суду від 26.07.2018 року строк для подання відзиву, відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не надала, вказану ухвалу отримала 03.08.2018 р., про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення (а.с. 39). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 21 квітня 2017 року № 527 Товариству з обмеженою відповідальністю ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу (а.с. 13). Відповідач є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач за період з 01 серпня 2016 року по 01 квітня 2018 року має заборгованість за споживання природного газу в сумі 6236,18 грн (а.с. 8). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву для спростування доводів позивача не скористалась, зважаючи на те, що позивачем належними доказами доведено суду те, що остання користувалася наданими позивачем послугами, однак не виконала обовязок по сплаті вартості прийнятих ресурсів, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача виниклу внаслідок порушення зобовязання заборгованість в сумі 6236,18 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved