Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, призначених за рішенням Хустського районного суду від 26.06.2007 року. Посилається на те, що за період проживання з відповідачем у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 02.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ Закарпатської області. Рішенням Хустського районного суду від 26.06.2007 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 179 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 04.06.2007 року до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Хустського районного суду від 27.02.2014 року відповідач позбавлений батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Оскільки на сьогоднішній день розмір аліментів призначений за рішенням суду в від 26.06.2007 року, є занадто малим, не може забезпечити належного утримання їх з відповідачем неповнолітніх дітей, позивачка просила збільшити розмір аліментів призначений за рішенням суду та визначити його в розмірі по 972 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином - шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який між ними розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 02.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ Закарпатської області (а.с.6). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2007 року визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі по 179 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи з 04.06.2007 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7). Рішенням Хустського районного суду від 27.02.2014 року відповідача позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх дітей (а.с.10). Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Велятинської сільської ради Хустського району від 07.03.2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. На сьогоднішній день сума аліментів, яку сплачує відповідач згідно рішення суду від 26.06.2007 року є недостатньою для матеріального забезпечення неповнолітніх дітей сторін, оскільки вони в силу свого віку та встановленого державною прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, потребують більших витрат. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дітей та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у більшому розмірі, а саме у сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved