Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 6 320,00 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 03.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики № 982612581 на суму 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 17 календарних днів, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника № [NUMBER]. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконало в повному обсязі, перерахувавши кошти на рахунок відповідача. 16 червня 2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право стягнення боргу з боржників передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.». 20 січня 2014 року термін платежу за договором закінчився, однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, а саме не повернув позику та не сплатив проценти і комісію. 04 серпня 2014 року на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про наявну у нього заборгованість та необхідність її погашення, однак заборгованість відповідачем погашено не було. У зв»язку з невиконанням умов договору позики позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6 320,00 грн. з яких сума позики у розмірі 2 000,00 грн., проценти за користування позикою у розмірі 680,00 грн., відсотки за прострочення виплати позики у розмірі 3 600,00 грн. та комісії за обслуговування договору позики в сумі 40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, представником позивача Величко М.Ю. суду надано заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, в заяві вказала, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за зазначеною позивачем адресою місця проживання, за якою [PERSON] зареєстрований у встановленому законом порядку, про причини неявки останній не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як убачається із матеріалів справи, 03.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики № 982612581 на суму 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 17 календарних днів, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] (а.с. 6-17). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконало в повному обсязі, перерахувавши кошти на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 134 від 03.01.2014 року (а.с. 17). Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1.1 укладеного договору позики, позикодавець зобов'язується надати позичальникові грошові кошти в позику в сумі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2.00 відсотків від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 5.6. договору позики позичальник зобов'язаний сплатити заборгованість не пізніше терміну платежу. Позикодавець залишає за собою право в односторонньому порядку прийняти рішення про пільговий період та не нараховувати позичальнику проценти, пеню, штраф, комісію протягом 3 (трьох) банківських днів з дати закінчення терміну платежу за договором позики. У випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості більш ніж на 3 (три) банківські дні, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю разовий штраф у розмірі 12 (дванадцяти) відсотків від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 3 (трьох) відсотків в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 60 (шістдесяти) календарних днів. 16 червня 2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір факторингу, відповідно до якого в подальшому право стягнення боргу з боржників передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» за укладеним між ТОВ «Арма Факторинг» та позивачем договору відступлення права вимоги б/н від 16.06.2014 року (а.с. 18-22). Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п. 1.3 договору відступлення права вимоги передбачено, що за договором до нового кредитора переходить право вимагати від боржників належного та реального виконання зобов'язання по поверненню основної суми заборгованості по кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом згідно з кредитним договором, сплати штрафних санкцій тощо, номінальною вартістю 2 646 176 грн. 31 коп., а також всі інші права, належні первісному кредитору згідно кредитних договорів та договорів забезпечення. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент перехову цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, у зв»язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6 320,00 грн., з яких сума позики - 2 000,00 грн., проценти за користування позикою у розмірі 680,00 грн., відсотки за прострочення виплати позики в сумі 3 600,00 грн. та комісії за обслуговування договору позики у розмірі 40 грн. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved