Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.01.2008 року померла мати позивача [PERSON], яка все своє майно в рівних долях заповіла позивачу та відповідачам [PERSON] та [PERSON] [INFO] року помер батько позивача [PERSON], який також все своє майно в рівних долях заповів позивачу та відповідачам [PERSON] та [PERSON] До складу спадкового майна ввійшли дві земельні ділянки, розташовані на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,45 га та 2,53 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчене державними актами на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, виданими Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 25.02.2004 року. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину та оформив право власності на належні йому частини земельних ділянок. Позивач також прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на неї, оскільки державні акти, якими посвідчене право власності померлих на ці ділянки були втрачені. Крім того, відповідач [PERSON] не бажає приймати спадщину і відмовився від належної йому частки спадкового майна. Однак відмова нотаріусом не прийнята, оскільки подана поза межами шестимісячного строку після відкриття спадщини. В зв'язку з викладеним, позивач просить визнати за ним право власності на 2/3 частину земельної ділянки, що належала [PERSON] та на 2/3 частину земельної ділянки, що належала [PERSON]. В підготовче засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачі в підготовче засідання не з'явились, надали до суду клопотання в яких просять розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги позивача визнають. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). У відповідності до положень ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved