Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть . Все своє майно спадкодавиця заповіла позивачу, згідно заповіту, який вона склала 12 серпня 2010 року, що підтверджується його копією. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червонознам»янської сільської ради Іванівського району Одеської області, що належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ОД №046293 та житлового будинку за адресою : [ADDRESS], що належав їй згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.09.2005 року. [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] разом з позивачем з 10 березня 2000 року , що підтверджується довідкою Червонознам»янської сільської ради Іванівського району Одеської області. Проте позивач за цією адресою був не зареєстрований, хоча проживає там і на даний час. Нотаріальна контора відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину в зв»язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивач пропустив в зв»язку з тим, що вважав, що фактично прийняв спадщину, так як документи на майно, що належало бабусі знаходяться у нього та він постійно на день смерті проживав з померлою. Позивач на позовних вимогах наполягав. Відповідач надав на адресу суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнали . Беручи до уваги той факт, що відповідач по справі в судовому засіданні визнав позовні вимоги , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Не підлягають доказуванню ті обставини які визнаються сторонами. Отже ті обставини на які посилається позивач суд вважає обґрунтованими , оскільки визнані відповідачем по справі. Крім визнання відповідачем даного позову у позивача є законні підстави для задоволення його заявлених вимог, оскільки судом при розгляді даної позовної заяви встановлено , що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть . Все своє майно спадкодавиця заповіла позивачці, згідно заповіту, який вона склала 12 серпня 2010 року, що підтверджується його копією. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червонознам»янської сільської ради Іванівського району Одеської області, що належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ОД №046293 та житлового будинку за адресою : [ADDRESS], що належав їй згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.09.2005 року. [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] разом з позивачем з 10 березня 2000 року , що підтверджується довідкою Червонознам»янської сільської ради Іванівського району Одеської області. Проте позивач за цією адресою був не зареєстрований, хоча проживає там і на даний час. Строк для прийняття спадщини позивач пропустив в зв»язку з тим, що вважав, що фактично прийняв спадщину, так як документи на майно, що належало бабусі знаходяться у нього та він постійно на день смерті проживав з померлою. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи обставини на які посилалася позивач в судовому засіданні, беручи до уваги що позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались, спадкова справа не заводилася, суд вважає, що зазначені обставини являються поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], що померла [INFO].

Outcome: approved