Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що вони з відповідачем в період з червня 2009 року по серпень 2012 року періодично зустрічалися, вступали при цьому у інтимні стосунки і в результаті чого вона завагітніла. [INFO] вона родила сина - [PERSON], біологічним батьком якого є відповідач. Оскільки відповідач заяви про походження дитини від нього при її реєстрації народження дитини не подавав, запис про батьків дитини був вчинений у відповідності до ст..135 СК України за її прізвищем, а запис про батька дитини за її вказівкою. Свого батьківства щодо дитини відповідач не визнає до цього часу і не приймає участі в утриманні дитини, а тому просить суд визнати відповідача батьком [PERSON] та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його доходів до повноліття дитини. В порядку забезпечення доказів просила призначити у справі судову генетичну експертизу на предмет встановлення біологічного батьківства відповідача щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та підтримала своє клопотання про призначення у справі судової генетичної експертизи. Відповідач позов не визнав та погодився на проведення у справі вказаної судової експертизи, яка власне і була призначена судом у відповідності до положень ст.ст. 60, 133, 143 ЦПК України, а провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. Висновок експертизи судом було отримано 14.07.2014 року, у зв'язку із чим провадження у справі було відновлено із призначенням справи до розгляду у відкритому судовому засіданні. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не зявилися та подали заяви, якими позивач позов підтримав, а відповідач визнав та просили розглянути спір у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши сторін спору та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст..128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126, 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Позов про визнання батьківства може бути пред"явлений матір"ю дитини. Відповідач позов визнав, визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому судом приймається і з огляду на визнані відповідачем обставини, які не підлягають доказуванню згідно положень ст.61 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в смі 114.70 грн. вартості проведеної у справі судової генетичної експертизи в сумі 3158.40 грн. та оплаті правової допомоги адвоката в сумі 226.80 грн. підлягають у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стягненню на її користь з відповідача у справі в повному обсязі.

Outcome: approved