Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 1849,71 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 484,32 грн. Вимоги мотивує тим, що 01.04.2011 року між ВАТ «Оріана» (орендодавець) та фізичною особою [PERSON] (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (гараж № 2, площею 25,9 м. кв., розташований по [ADDRESS]) № 341юр-65. Гараж було передано Орендарю згідно акту приймання - передачі. У відповідності до п. 2.1. договірна орендна плата за перший місяць визначена в сумі 130,00 грн. з урахуванням ПДВ, а за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Згідно з п. 2.2. договору орендну плату, вказану в п. 2.1 орендар зобов'язаний вносити на рахунок ВАТ «Оріана» передоплатою не пізніше 15-го числа місяця, за який вноситься плата. Протягом тривалого часу відповідачем недобросовісно виконувалися умови договору оренди від 01.04.2011 року № 341-юр-65 щодо своєчасності внесення орендних платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість по орендній платі, з урахуванням індексу інфляції в сумі 1 849,71 грн. за період квітень 2014р.- березень 2015р., яка на момент звернення до суду сплачена не була. ВАТ «Оріана» неодноразово зверталося до відповідача з претензіями про погашення зоборгованості по орендній платі, зокрема остання від 03.03.2015 року № 243, однак відповідач кожного разу ігнорував вимоги щодо погашення боргу. Ч.6 ст.231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором. Обмеження розміру пені встановлено спеціальним законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Таким чином, розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по договору оренди нежитлового приміщення № 341-юр-65 від 01.04.2011 року становить 484,32 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ВАТ«Оріана» 1849,71 грн. заборгованості по орендній платі та 484,32 грн. пені, а також судові витрати. Представники позивача в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять суд його задоволити в повному обсязі з підстав, зазначених в самому позові. Відповідач подав до суду заперечення на позов, згідно з яким він не погоджується із заявленим позовом, оскільки обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності. Так, відповідно до п.6.4 договору оренди нежитлового приміщення договір між сторонами може бути розірвано й на вимогу орендодавця в односторонньому порядку при несплаті орендарем місячної орендної плати за приміщення і комунальні послуги. Згідно з п.6.1 договору оренди, договір може бути розірвано достроково у випадку невиконання орендарем своїх обов'язків та банкрутстві ВАТ «Оріана». Відповідач вважає твердження позивача про наявність заборгованості абсолютно абсурдними, оскільки не розуміє про причини збереження договору, враховуючи, що будь-яке спілкування чи переписка між ними припинилася більше півтора роки тому. До того ж жодних претензій про наявність заборгованості відповідно до даного договору відповідач не отримував та неодноразово просив ВАТ «Оріана» розірвати даний договір оренди нежитлового приміщення. На даний момент, близько півтори року він вважав, що договір між ними розірвано, аж поки не отримав повістки про виклик до суду. Тому відповідач просить залишити позов ВАТ «Оріана» до нього про стягнення заборгованості по орендній платі без розгляду, судові витрати покласти на сторону позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 25), клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. При таких обставинах, враховуючи, що відповідач подав заперечення на позов, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 01.04.2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Оріана» (орендодавець) в особі керуючого санацією Воронцова Ю.М., з однієї сторони, та фізичною особою [PERSON] (орендар), з іншого боку, було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 341юр-65 (а.с.8). Згідно з п.1 договору предметом договору оренди є частина нежитлового приміщення інв. №23912 (гараж №2), загальною площею 25,9 кв.м., розташованого по [ADDRESS]. Як вбачається з акту приймання-передачі майна в оренду від 01.04.2011 року ВАТ «Оріана» передало, а [PERSON] отримав у строкове платне користування частину нежитлового приміщення інв. №23912 (гараж №2), загальною площею 25,9 кв.м., розташованого по [ADDRESS] (а.с.9). У відповідності до п. 2.1. договірна орендна плата за перший місяць визначена в сумі 130,00 грн. з урахуванням ПДВ, а за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Згідно з п. 2.2. договору орендну плату, вказану в п. 2.1 орендар зобов'язаний вносити на рахунок ВАТ «Оріана» передоплатою не пізніше 15-го числа місяця, за який вноситься плата. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З розрахунку заборгованості (а.с.12) вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ВАТ «Оріана» за договором оренди №341-юр-65 від 01.04.2011 року, станом на 01.08.2015 року, становить 1849,71 грн. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно з п.2.4 договору оренди за несвоєчасне внесення платежів, встановлених даним договором, орендар сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми місячної орендної плати за кожен день прострочки платежу (а.с.8). Як вбачається з довідки-розрахунку (а.с.13), загальна сума пені за договором оренди №341-юр-65 від 01.04.2011 року за період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року складає 484,32 грн. Суд звертає увагу, що застосування позивачем положень Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року при розрахунку пені не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, згідно з рішенням Конституційного суду України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", обмеження пені у грошових зобов'язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (підприємці). Водночас, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1849,71 грн. заборгованості по орендній платі та 484,32 грн. пені. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, що зобов'язання за договором оренди №341-юр-65 від 01.04.2011 року припинилися у зв'язку із закінченням строку, на який він був укладений. Так, відповідно до п.5.1 договору термін оренди встановлюється в один рік з часу підписання договору; договір продовжується на кожний наступний рік, якщо ні одна зі сторін не заявить письмово про його припинення за один місяць до закінчення. Аналогічне положення міститься в Законі України «Про оренду державного та комунального майна». А саме, відповідно до ч.2 ст.17 даного Закону, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Також згідно ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідачем, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження факту відмови від пролонгації договору оренди на новий строк. Натомість, як вбачається з листа ВАТ «Оріана» №817 від 21.05.2014 року (а.с.28), [PERSON] надсилалося повідомлення про необхідність підтвердити чи заперечити проти продовження договірних відносин по договору оренди від 01.04.2011 року №341-юр-65. Також матеріали справи не містять відомостей про дострокове розірвання договору оренди від 01.04.2011 року №341-юр-65. Отже, вищевказаний договір оренди вважається пролонгованим. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 549, 611, 612 ЦК України, ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»,

Outcome: approved