Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 2008 року по даний час, вона разом із своєю сім`єю постійно проживає у вищевказаному будинку. Протягом усього часу вона здійснювала поточний та капітальний ремонт, сплачувала комунальні платежі, обробляла прилеглу до будинку земельну ділянку. Вона разом із сім`єю вселилася у вказаний житловий будинок, оскільки рішенням Осичківської сільської ради Радомишльського району 12 сесії 5 скликання від 14.11.2007 року дане житлове приміщення надано позивачу з подальшою метою створення дитячого будинку сімейного типу. Право власності на вказаний житловий будинок ні за ким не оформлено. У зв`язку із цим, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю. Ухвалою судді від 26.07.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється вимогами ст.344 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Також, відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Таким чином, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Зокрема такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17. Згідно п.18 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого Постановою КМУ від 26 квітня 2002 року N 564 - дитячий будинок сімейного типу може бути створений на власній житловій площі кандидатів у батьки-вихователі або орендованій житловій площі. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Осичківської сільської ради Радомишльського району № 52 від 26.10.2007 року приміщенню колишньої сільської ради, що знаходиться за адресою [ADDRESS] надано статус житлового приміщення. Рішенням 12 сесії 5 скликання від 14.11.2007 року Осичківської сільської ради Радомишльського району дане житлове приміщення надано позивачу з подальшою метою створення дитячого будинку сімейного типу. Розпорядженням голови Радомишльської РДА № 107 від 27.03.2008 року створено на базі сім`ї [PERSON] дитячий будинок сімейного типу за адресою [ADDRESS] . З довідки Осичківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області №04-04/22/307 від 31.05.2021 вбачається, що [INFO] перейменовано на [INFO] . Згідно довідки виданої на підставі погосподарської книги Осичківським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області №04-04/22/308 від 31.05.2021 [PERSON] дійсно з 10.06.2008 року зареєстрована та проживає у будинку сімейного типу за адресою [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 260536345 від 08.06.2021 року право власності на будинок за адресою [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. Згідно поданої до суду відповідачем заяви, він позовні вимоги підтримує в повному обсязі і підстави для відмови й прийнятті визнання відповідачем позову, у відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у суду відсутні. Таким чином, позивач з червня 2008 року добросовісно заволодів будинком за даною адресою і відкрито та безперервно ним володіє, доглядає за будинком та забезпечує його схоронність, проживає разом із вихованцями, що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування №04-04/22/308 від 31.05.2021 року. Доказів того, що у вказаний час будь-яка інша особа виявила інтерес до вказаного будинку судом не здобуто. Ніхто, окрім позивача не претендує на будинок, не заявляє ніяких претензій на нього. Оскільки позивач з 2008 року (більше 10 років) добросовісно, безперервно, відкрито володіє будинком [ADDRESS] , за нею може бути визнано право власності на це майно за набувальною давністю, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved