Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чорномортехфлот» (далі - ПАТ «Чорномортехфлот») про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 70 540 (сімдесят тисяч п'ятсот сорок) гривень 47 копійки. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Чорномортехфлот» з 16.09.1997 року на посаді електрослюсар-автоматчик 6 розряду. 03.05.2004 року був переведений на посаду судового-електромонтажника 6 розряду. Наказом № 104-к від 25.07.2012 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням. Однак, у порушення ст. ст. 116-117 КЗпП України, йому не було виплачено заборгованість по виплаті сум, що належать працівнику при звільненні, тому 29 січня 2013 року він звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2013 року по справі № 522/2157/13-ц позов [PERSON] задоволено та стягнуто на його користь заборгованість по виплатам на загальну суму 289 011, 99 гривень. Відділом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/2157/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 22.07.2013 року, за яким у червні 2013 року [PERSON] було сплачено частина боргу у розмірі 112 028, 38 гривень. Однак, до теперішнього часу відповідач не виплатив [PERSON] усієї суми, що належить до сплати за виконавчим листом, і сума заборгованості складає 176 983, 61 гривень. Посилаючись на викладене, позивач просив суд на підставі ст. 117 КЗпП України, стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував Представник відповідача до суду не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належний чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 16.09.1997 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Відкритого акціонерного товариства «Чорномортехфлот» на посаду електрослюсар-автоматчик 6 розряду, 03.05.2004 року був переведений на посаду судового-електромонтажника 6 розряду. Наказом № 104-к від 25 липня 2012 року позивача звільнено з вказаної вище посади, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а саме: у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників (а.с. 4). 28 березня 2013 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/2157/13-ц позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Чорномортехфлот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки та компенсації за затримку виплати заробітної плати задоволено та стягнуто його на користь заборгованість по виплатам, що належать працівнику при звільненні, у розмірі 289 011, 99 гривень (а.с. 7, 10). 10 січня 2014 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/2157/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 22.07.2013 року, про стягнення з ПАТ «Чорномортехфлот» на користь [PERSON] заборгованість по виплатам, що належать працівнику при звільненні, у розмірі 289 011, 99 гривень в частині стягнення залишку боргу 176 983, 61 гривень (а.с. 11). У відповідності з ч. 1 ст. 47 і ч. 1 ст. 116 КЗпП України, сплата всіх сум, які належать працівнику від підприємства або закладу, проводяться в день звільнення. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Таким чином, обов'язок виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Такого самого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції в ухвалах від 16 травня 2012 року (N 6-47110св11), від 18 липня 2012 року (N 6-14417св12) та від 29 січня 2014 року (справа 6-144ц13). У порушення вимог законодавства України, ПАТ «Чорномортехфлот» до теперішнього часу не виплатив позивачу всіх сум, що належали йому до сплати. Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. з відповідними змінами та доповненнями. Згідно розрахунків, наданих позивачем, весь час затримки розрахунку за період з 01.04.2013 року по 28.02.2014 року становить 231 робочих дня, таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку становить 70 540 47 гривень (305, 37 гривень Х 231 робочі дні), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 117 КЗпП України. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства "Чономортехфлот" на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 70 540 (сімдесят тисяч п'ятсот сорок) гривень 47 копійки. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами), ст. 88 ЦПК України, з відповідача Публічного акціонерного товариства «Чорномортехфлот» слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 705 (сімсот п'ять) гривень 40 копійки. На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 60, 88, 109, 118, 208-209, 212- 215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved