Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування від 10 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], реєстровий № 2536, належить квартира [ADDRESS]. В травні 2010 року позивач на прохання свого батька [PERSON] зареєструвала його місце проживання в належній їй квартирі. Однак з часу реєстрації відповідач в зазначеній квартирі не проживає та жодних його особистих речей в квартирі немає. Наявність реєстрації постійного місця проживання відповідача в належній позивачу квартирі створює їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном, оскільки вона вимушена сплачувати за нього деякі комунальні послуги. Враховуючі те, що відповідач з травня 2010 року не проживає у спірній квартирі, а вирішити спір у позасудовому порядку не має можливості, оскільки родинних стосунків вони з батьком не підтримують та місце його перебування на даний час їй не відомо, тому позивач просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 31 в будинку № 97 по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.21). Про розгляд даної справи відповідач [PERSON] був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Згідно з ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 319\~\~ЦК\~\~України\~\~власник\~\~володіє,\~\~користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Частиною 1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень\~\~ч. 1\~ст.\~405\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин. Судом встановлено, що [PERSON] підставі договору дарування від 10 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], реєстровий № 2536, належить квартира [ADDRESS] (а.с.7,8). Разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] зареєстрована її донька [PERSON], а також відповідач [PERSON], який доводиться їй батьком. Проте, відповідач [PERSON] з часу реєстрації, тобто з 21 травня 2010 року не проживає не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги та жодних його особистих речей в ній немає. Дані обставини підтверджуються відповідним Актом від м16 жовтня 2018 року, затвердженим головою ОСББ "Мелодія-Н" [PERSON] (а.с.14). Враховуючи те,\~що [PERSON]\~ не\~проживає в\~спірній квартирі\~понад один\~рік без\~поважних причин,суд приходить висновку, що відповідач, відповідно до вимог ст. 405 ЦПК України втратив право користування квартирою № 31 в будинку № 97 по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровської області. За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved