Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 9 476,88 грн. та судовий збір, мотивуючи вимоги тим, що 26.09.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2338265 відносно транспортного засобу АЗЛК, д.н.з. [NUMBER] . 13.07.2015 року приблизно о 22.15 год. відбулась ДТП за участю транспортного засобу АЗЛК, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . З метою отримання страхового відшкодування, водій «Опель», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] на підставі довіреності звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування. З боку позивача було складено страховий акт №2300081546 від 05.10.2015 року разом із розрахунком суми матеріального збитку. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 9 476 грн. 88 коп. на користь відповідача. Проте, згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак матеріали справи містять його заяву про розгляд справи у його відсутність Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався, відзиву на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 26.09.2014 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2338265 відносно транспортного засобу АЗЛК, д.н.з. [NUMBER] , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , є [PERSON] 13.07.2015 року приблизно о 22 год. 15 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу АЗЛК, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . З метою отримання страхового відшкодування, водій «Opel», д.н.з. [NUMBER] , на підставі довіреності звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування. 05.10.2015 року позивачем було складено страховий акт №2300081546 разом із розрахунком суми матеріального збитку. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 9 476,88 грн. на користь відповідача. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №147655 від 13.07.2015 року, [PERSON] 13.07.2015 року о 22.15 год. керував автомобілем марки «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] в м. Києві на вул. Г. Кірпи, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення. В свою, чергу автомобіль марки «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Opel», д.н.з. [NUMBER] , який в подальшому врізався в електроопору №35, крім того, водій автомобіля «АЗЛК» перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі приладу «Драгер-6810» ARCE 0243, тест № 747, результат тесту - 0,55 ‰, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 12.1, 12.3, 2.9 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Даною постановою, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави і безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, холи підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодуванню визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Окрім того, зазначена позиція підтверджується постановою Верховного Суду віл 28.03.2018 року по справі № 910/21313/16: «…Суд виходить з того, що відповідно до положень статей 509, 979, 980 Цивільного кодексу України та статей З, 6, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" предметом договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по суті є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Обов`язок страховика щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода. виникає у разі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника. Тобто, за відсутності підстав для притягнення страхувальника до відповідальності, у страховика також не виникає зазначений обов`язок. Суд враховує, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди, необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди. Зокрема, згідно з положеннями статтями 1166, 1187 Цивільного кодексу України відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки покладається на особу, винну в заподіянні відповідної шкоди. Зважаючи на встановлення судами першої та апеляційної інстанцій на підставі відповідних судових рішень обставин відсутності вини страхувальника за Полісом та наявності вини іншої у особи у ДТП, Суд погоджується з висновком про те, що цивільно-правова відповідальність страхувальника в результаті ДТП не настала, а у позивача відсутній обов`язок зі сплати страхового відшкодування відповідачу. Відтак у зв`язку з отриманням відповідачем страхового відшкодування за відсутністю у позивача обов`язку з відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відбулось безпідставне збагачення відповідача за рахунок відповідача, правові наслідки якого врегульовані статтею 1212 Цивільного кодексу України. Оскільки зазначена правова норма зобов`язує особу, яка набула майно іншої особи без достатньої правової підстави, повернути його потерпілому, зокрема й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про виникнення у відповідача зобов`язання щодо повернення позивачу грошових коштів, отриманих ним в якості страхового відшкодування за Полісом внаслідок ДТП.». Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться. Таким чином, оскільки постановою Солом`янського районного суду м. Києва встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях [PERSON] під час ДТП за участю автомобілів «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] та «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , тобто цивільно-правова відповідальність страхувальника в результаті ДТП не настала, тому у позивача ПрАТ «СК «Провідна», як страховика цивільно-правової відповідальності власника автомобілю «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] , відповідно і відсутній обов`язок зі сплати страхового відшкодування [PERSON] , а тому за рахунок отриманих останнім коштів у вигляді страхового відшкодування від позивача, відбулось безпідставне збагачення за рахунок позивача.А відтак, позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна» щодо стягнення з відповідача 9 476,88 грн. безпідставно набутих коштів знайшли своє повне обґрунтування в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 762 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved