Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 05.07.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2004549287 на підставі якого, було надано відповідачу кредит в розмірі 24599,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,01% річних, на термін до 05 липня 2016 року. Оскільки відповідач порушив свої зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 Кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу про дострокове виконання зобов'язання в повному обсязі. 01.08.2014 року позивачу було відправлено вимогу №200146112 про погашення заборгованості, але відповідач протягом 30 днів, вимогу не виконав, умов договору не дотримується, борг не погашає. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. В попередніх судових засіданнях представник позивача наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. В попередніх судових засіданнях відповідач та його представник позов не визнавали, оскільки відповідач не отримував від продавця ТОВ «Український торгівельний альянс» ніяких товарів та угоди з ними не укладав. Вважають, що у [PERSON] не виникло будь-яких зобов»язань перед банком, тому що основною умовою видачі споживчого кредиту є придбання дивану. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 05.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2004549287 на підставі якого, було надано відповідачу кредит в сумі 24 599,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,01% річних за користування кредитом, строком на 36 місяців. Оскільки відповідач порушив свої зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 Кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу про дострокове виконання зобов'язання в повному обсязі. 01.08.2014 року позивачу було відправлено вимогу №200146112 про погашення заборгованості, але відповідач протягом 30 днів, вимогу не виконав, умов договору не дотримується, борг не погашає. Станом на 24.10.2014 року та по теперішній час відповідач умов договору не виконує - не здійснює погашення отриманого кредиту згідно з графіком та не сплачуються відсотки за користування кредитом. Суд погоджується із сумою розрахунку заборгованості зробленої позивачем яка станом на 24.10.2014 року складає 29 440,76 грн., з яких 23 915,89 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 2,09 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 5 522,78 грн.- комісія за РО. 21.07.2014 року було укладено договір факторингу між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно з яким, ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №2004549287 від 05.07.2013 року. Суд не погоджується з твердженнями відповідача та його представника, що він в порушення умов договору не отримав від ТОВ «Український Торгівельний Альянс» обумовленого в договорі товару, а саме: шкіряного дивану «Валенсо» вартістю 34 599 грн. і ніякого початкового внеску в розмірі 10 000 грн. не сплачував, так як ці твердження спростовуються наданими суду матеріалами, так згідно специфікації до кредитного договору ( а.с. 112-115). АТ «ОТП Банк» перерахував торгівельній організації 24 599 за наданий споживачеві товар, про що отримав підтверджуючі документи, тобто банк умови договору виконав та перерахував кошти. Сам відповідач не заперечував, що всі підписи в кредитному договорі зроблені особисто ним, а той факт, що він від торгівельної організації не отримав обумовленого в договорі товару вирішується за претензією покупця про неналежне виконання умов тристороннього договору однією зі сторін договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Частиною 2 ст.1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК україни, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом достовірно встановлено, що в порушення договору, який відповідач підписав, а отже погодився з усіма умовами договору, він не виконав свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту, а тому вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 29 440,76 грн.слід задоволити. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 294,41 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved