Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договір на туристичне обслуговування №1201/15-01 від 12.01.2014 року, на виконання умов якого позивачем було сплачено 54 611,28 грн. на оплату туристичних послуг. Проте, відправку туристів на відпочинок було призупинено з 17.01.2015 року, а повернення грошових коштів, які були сплачені позивачем, мало відбутись протягом 14-ти робочих днів з дня отримання відповідачем відповідних документів щодо повернення таких коштів. Однак вказана грошова сума позивачу повернута так і не була. Посилаючись на те, що позивач наперед сплатив повну вартість комплекту туристичних послуг, а відповідачем не було виконано його зобов'язання за договором шляхом зупинення відправки туристів, враховуючи можливість відповідача безперешкодно зняти з усіх своїх поточних банківських рахунків отримані від позивача грошові кошти, та враховуючи те, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на р/р 26006052709518 в Печерській філії КБ «ПриватБанк», МФО 300711, м.Київ та р/р 26004010042701 в Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, м.Одеса в межах суми позовних вимог - 54 611,28 грн. Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на р/р 26006052709518 в Печерській філії КБ «ПриватБанк», МФО 300711, м.Київ та р/р 26004010042701 в Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, м.Одеса в межах суми позовних вимог - 54 611,28 грн. підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved