Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 22 лютого 1997 року. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що протягом останніх десяти років сімейне життя між ними поступово погіршилося, відповідач не цікавиться здоров`ям та станом справ позивача, систематично вчиняє сварки, ображає нецензурною лайкою, що принижує його честь та гідність. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, шлюб існує формально, а тому просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 лютого 1997 року Переспівською сільською радою народних депутатів, актовий запис №1 розірвати, судові витрати залишити за ним. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, суду надала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить шалишити їй прізвище " [PERSON] ". У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 1997 року, який зареєстрований Переспівською сільською радою народних депутатів, актовий запис №1, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.4). В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що протягом останніх десяти років сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, відповідач не цікавиться здоров`ям та станом справ позивача, систематично вчиняє сварки, ображає нецензурною лайкою, що принижує честь та гідність позивача. На даний час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне життя є неможливим, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч.1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 420,40 грн., а 420,40 грн. залишити за позивачем згідно його клопотання. На підставі ст.ст.24, 56, 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved