overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, та просив зняти арешт з його автомобіля, який було накладено державним виконавцем за прострочення сплати аліментів. Зазначив, що заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу не має, арешт є безпідставним. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. На виконанні в Інгулецькому ВДВС знаходиться виконавчий лист №2/213/518/15 виданий Інгулецьким районним судом 12.05.2015р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в сумі 800 грн щомісячно до повноліття дитини (а.с.19). Постановою Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області від 26.05.2015 року накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.19), зазначено обґрунтування «для повного та своєчасного виконання рішення суду», в межах суми звернення стягнення 1600 грн. В судовому засіданні встановлено, що на підставі вказаної постанови було накладено арешт на автомобіль [NUMBER], що не ставили під сумнів та визнали сторони. Відповідно висновка експерта від 26.07.2016р. ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A5, що належить [PERSON] складає 273473,64 грн (а.с.4-15). Постанова про накладення арешту від 26.05.2015р. є необґрунтованою, не співрозмірною. Державний виконавець, виходячи з наявної заборгованості 1600 грн. наклав арешт на все майно позивача, без перевірки наявності такого майна, що входить до його складу, вартість такого майна, спів розмірність вартості майна позивача з сумою заборгованості. Постанова не містить обґрунтування необхідності накладення арешту, так мотивувальна частина постанови містить лише одне речення «для повного та своєчасного виконання рішення суду» та посилання на ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 25.08.2016р. у позивача відсутня заборгованість по виконавчому листу №2/213/518/15 виданому Інгулецьким районним судом 12.05.2015р. Відповідно до ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи необґрунтованість постанови про накладення арешту на все майно позивача, враховуючи відсутність заборгованості по вказаному виконавчому листу у позивача, враховуючи неспіврозмірність арештованого майна та заборгованості 1600грн., що була у позивача, а на даний час погашена, суд вважає можливим зняти арешт з вказаного автомобіля позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 01.06.2002 року. У шлюбі мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити на виховання відповідачу. В судове засідання позивач не зявився. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Шлюб просив розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилася також. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила після розірвання шлюбу зберегти прізвище "Кокорєва". Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 01.06.2002 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 17). У шлюбі мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с. 20, 21). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечувала щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання сина [PERSON], [INFO], сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матірю. Місце проживання дочки [PERSON], яка досягла 14-річного віку визначається нею самою. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Кокорєва». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, суд вирішує питання розподілу судових витрат та стягує судовий збір з відповідача на користь держави, оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом у лютому 2015 року, та в своєму позові в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на наступне. Між Закритим акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] 27 листопада 2007 року був укладений кредитний договір № 5780384. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 500 000,00 доларів США (п'ятсот тисяч доларів США 00 центів), а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у строк по 27.11.2022 року. Забезпеченням виконання зобов'язання [PERSON] за даним договором є порука [PERSON], згідно із укладеним 27.11.2007 р. договором поруки № 5872742. Відповідно до вищезазначених договорів [PERSON] поручилася перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором. Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором - надав кредитні кошти у розмірі 500 000,00 доларів США (п'ятсот тисяч доларів США 00 центів). Відповідно до п. 3.5.7. Кредитного договору невиконання Боржником зобов'язань перед Банком за Кредитним договором надає Банку право вимагати від Боржника дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими процентами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, який в представник підтримала в судовому засіданні та пояснила, що згідно договору дарування від 28.11.2000 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON] та [PERSON], які не проживають з 2010 року не турбуються за спірне житло та не несуть витрат по оплаті житлово-комунальних послуг так як проживають за межами України. Вказана поведінка відповідачки свідчить про те, що остання втратила будь-який інтерес до спірнго житла. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за вказаною аресою так як більше одного року не проживають без поважних причин у спірній квартирі. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про дату час та місце розгляду справи були належно повідомлені судовими повістками. Суд вважає, позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування належить квартира [ADDRESS]. Відповідачі, як дружина та син позивача зареєстровані у вказаній квартирі, однак з 2010 року без поважних на то причин не проживають у вказаному житлі, а [PERSON] не турбується за спірне житло, не несе ніяких витрат по оплаті житлово-комунальних послуг та разом із сином не проживає у вказаному житлі, що свідчить про те, що остання втратила будь-який інтерес до спірнго житла. Встановлене судом підтверджено копією договору дарування квартири від 28.11.2000 року копією технічного паспорта, довідкою ОСББ "Добробут" від 05.11.2013 року № 101 та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обгрунтовує тим, що 27.12.2008р. в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ним та відповідачкою був укладений шлюб, актовий запис № 3713 ( свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] Як стверджує позивач - одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Між ними виникали сварки, непорозуміння. Це призвело до того, що з 20.12.2010р. сторони не проживають разом і не ведуть спільне господарство, сім"я фактично розпалась і перспектив на поновлення немає. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки позивач втратив до відповідачки будь-які почуття. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з"явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять його задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнає, на розірвання шлюбу згідна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини 20.12.2010р., спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Тому, враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який уточнив, просив стягнути з відповідача Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв"язок» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 31042грн.54коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 5401грн.40коп., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 21515грн.88коп. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він працював на підприємстві «Укрдорзв"язок» з 2.08.2011р. по 27.01.2014р. на посаді машиніста ексаватора. Відповідно на день звільнення розрахунок з ним по заробітній платі не була проведена. Враховуючи інфляційні показники йому має бути виплачено компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до індексу інфляції з лютого 2014р. по листопад 2014р. в розмірі 5401грн.40коп. Також просив стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 21515грн.88коп. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідач неодноразово повідомлявся про день слухання справи, про що є відповідні розписки 17.09.2014р., 20.11.2014р.. 18.12.2014р., 5.02.2014р. в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою посилаючись на те, що у рішенні від 23 грудня 2013 року суд не вирішив питання стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, а також не вирішив питання, що залишення на виховання та проживання з ним їхніх спільних з відповідачкою малолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні свою заяву підтримав та просив стягнути з [PERSON] судові витрати на його користь та залишити дітей йому на виховання та проживання. Відповідачка в судове засідання не з»явилася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково з слідуючих підстав. Відповідно до ст.. 220 ч.1 п.4 ЦПК України " суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати". В судовому засіданні встановлено, що при винесенні рішення 23 грудня 2013 року про розірвання шлюбу не вирішено питання відносно судових витрат - 114,70 грн., які слід стягнути з відповідачки на користь позивача, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України. Що стосується вирішення питання проживання та виховання дітей, то позивачу слід звернутися до суду з окремим позовом про визначення та місця проживання дітей, що відповідає до ст. 141 СК України, так як «мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 08 травня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Рядянського району м. Києва, актовий запис № 160, за час шлюбу спільних дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, існує психологічна несумістність, тривалий час не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини припинені, спору про поділ майна не мають. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підримав позовні вимоги - просив розірвати шлюб, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Позивач в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином, подав через канцелярію суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з"явилась, повідомлялась належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2005 року року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1199, посилаючись на те, що на протязі останнього часу подружнє життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання з серпня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 05 серпня 2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1199, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 4). [INFO] від шлюбу народився син - [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 30 грудня 1995 року Бучанською селищною Радою Ірпінського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 241, посилаючись на те, що мають різні погляди на сімейне життя та обов"язки, постійно відбуваються сварки та суперечки, подружні відносини та проживання однією сім"єю було фактично припинено з листопада 2015 року. Від шлюбу мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти розірвання шлюбу в інтересах дітей. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 30 грудня 1995 року Бучанською селищною Радою Ірпінського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 241, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 6) Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 7,8). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть з листопада 2015 року. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, оскільки судом надався термін для примирення, яке не відбулося, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій в своїх вимогах просить суд постановити рішення, яким шлюб між сторонами розірвати . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16 серпня 2008 року між ними було укладено шлюб. За час шлюбу в них народилось двоє дітей. Між ними часто виникали суперечності та сварки. З червня 2014 року сторони разом не проживають. Відповідачка переїхала проживатив Турківський район. Діти залишились проживати з позивачем в с.Брюховичі Перемишлянського району Львівської області де і зареєстровані. Позивач в судове засідання не з"явився. Просив справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилась. Подала заяву про слухання справи без її участі. Обставини викладені в позовній заяві визнала . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити з огляду на таке. 16 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований в Короснянській сільській раді Перемишлянського району Львівської області , актовий запис № 4 . Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе. За даних обставин, суд вважає за можливим шлюб між сторонами розірвати. З огляду на те, що відповідачка не заперечує проти того, щоб діти залишились проживат з позивачем, в цій частині позов також слід задоволити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved