Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно [PERSON], який помер 04.01.2016 року. Однак, позивач не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки відповідач 27.01.2016 року звернувся до Другої Державної нотаріальної контори з заявою про видачу Дублікату Договору довічного утримання від 27.12.2006 року та отримав від нотаріуса [PERSON] витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 835668232103 від 27.01.2016р. про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] на власника квартири [PERSON]. При цьому відповідач не повідомив нотаріуса, тобто приховав інформацію, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.11.2015 року договір довічного утримання, укладений 27.12.2006 року між [PERSON] і [PERSON] розірвано та було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Зазначене рішення набрало законної сили. 30.12.2015 року [PERSON] склав заповіт і заповів свою квартиру позивачу [PERSON] Отже, зазначений запис від 27.01.2016 року про реєстрацію права власності на вказану квартиру за відповідачем [PERSON] є перешкодою позивачу для належного оформлення спадщини та для користування успадкованим майном, а тому позивач просила суд скасувати реєстраційний запис про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], запис від 27.01.2016 р. за [PERSON], як власником даного майна. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі положень ч. 4 ст. 169,ч.ч.1,2 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Представник 3-ї особи відділу Державної реєстрації управління адміністративних послуг [PERSON] міської ради в судове засідання також не з'явився, але до суду було надіслано клопотання щодо розгляду даної справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, оглянувши матеріали справи, матеріали спадкової справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 10.11.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду було розірвано договір довічного утримання , укладений 27.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом [PERSON] Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрований в реєстрі №1-7628. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] звертався до Білоцерківського міськрайонного суду з заявою про перегляд заочного рішення та ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 31.03.2016 року було залишено без задоволення заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлено, що на підставі вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду заборона на нерухоме майно, яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна з підстав укладення договору довічного утримання 27.12.2006 року 1-7628, посвідченого Другою [PERSON] міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 4301440, - не була скасована. Встановленим є те, що [PERSON] помер 04.01.2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.96). Встановлено, що після того, як рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.11.2015 року було визнано за [PERSON] право власності на спірну квартиру, 27 січня 2016 року відповідач, звернувся до нотаріуса з заявою про надання Дублікату договору довічного утримання і державний реєстратор нотаріус Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] видала відповідачу [PERSON] 27.01.2016 року Дублікат договору довічного утримання та зареєструвала на цій підставі право власності за [PERSON] на квартиру №11 в житловому будинку №39 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква. Зазначене підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.25). Встановленим є те, що 18.01.2016 року було розпочато спадкову справу до майна померлого 04.01.2016 року [PERSON] Позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] та подала заповіт [PERSON] Зазначене підтверджено копією спадкової справи (а.с.93-111). Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] звертається до суду з позовом про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (бувшій Червонофлотській) в м. Біла Церква, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що [PERSON] на час реєстрації права власності на спірну квартиру (реєстрації Дублікату договору довічного утримання) був вже позбавлений цього права, оскільки договір довічного утримання від 27.12.2006 року був розірваний та право власності на квартиру було визнано за [PERSON] При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Нормами частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, зокрема, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Частиною 5 ст. 26 даного Закону передбачено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону). Згідно п.8, п.10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17 жовтня 2013 р. № 868 , для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст. Заявник під час подання заяви особисто предявляє органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, документ, що посвідчує його особу. Однак, встановленим є те, що [PERSON] 04.01.2016 року помер та не встиг подати вказане рішення суду із заявою про скасування заборони на нерухоме майно, яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна з підстав укладення договору довічного утримання 27.12.2006 року 1-7628, посвідченого Другою [PERSON] міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 4301440 (а.с.26). Отже, позивач на даний час позбавлена права оформити свої спадкові права через наявний реєстраційний запис права власності на спірну квартиру за [PERSON] з підстави отримання ним Дублікату договору довічного утримання. Враховуючи, що договір довічного утримання, укладений 27.12.2006 року між [PERSON] і [PERSON], було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.11.2015 року, то було безпідставним рішення державного реєстратора - нотаріуса [PERSON] про реєстрацію на підставі розірваного договору довічного утримання права власності за [PERSON] на спірну квартиру. На даний час квартира [ADDRESS] до спадкової маси після смерті [PERSON], оскільки за вищезазначеним рішенням суду було визнано за [PERSON] право власності на цю квартиру. А тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та підлягає скасуванню номер запису про право власності 13041315 від 27.01.2016 року на вказану квартиру за відповідачем [PERSON]. Враховуючи наведене та

Outcome: approved