Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 37412 грн. 73 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 1999 року він працював на підриємстві. 03.04.2018 року звільнився за згодою сторін, на підставі ст. 36 КЗпП. Розрахунок при звільненні з ним не здійснено. Заборгованість з виплати по заробітній платі складає 37412 грн. 73 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2019 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, рогляд справи проводи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, винести по справі заочне рішення. Відповідач неодноразово викликався до суду, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не надав. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи обставини справи, відповідно до ст. 274 ЦПК України, суд розглядає справу у спрощеному провадженні. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що з 06.10.1999 року по 03.04.2018 року [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з Державним підприємством «Харківський завод шампанських вин» (а.с.2-3). 03.04.2018 року [PERSON] було звільнено за згодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗоТ України (а.с. 9). Остаточний розрахунок з [PERSON] не був проведений. Відповідно копії довідки Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 25.06.2019 року складає 37412 грн. 73 коп. (а.с. 5). Отже, судом встановлено, що між сторонами склались спірні правовідносини в частині своєчасного розрахунку при звільненні працівника. Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.94 КзпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що відповідачем було порушене право позивача на повний та своєчасний остаточний розрахунок при звільненні. Отже, вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 37412. 73 грн. є такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved