Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив під час судового розгляду, в якому просить визнати наказ Відповідача про його звільнення незаконним і скасувати його, поновити його на роботі кухаря, стягнути середній заробіткок за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду. В позові і своїх поясненнях в суді зазначив, що він є особою з інвалідністю з дитинства 3 групи і згідно з висновком МСЕК 1302.2017, відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда від 27.02.2017 йому протипоказана праця в нічний та сумеречний час доби біля рухомих механізмів, на висоті, пов`язаних з травматизмом. Інших протипоказань МСЕК не встановлено. Наказом від 06.09.2017 р. № 1730-к він був прийнятий на роботу до Казенного підприємства\~«Науково-виробничий\~Комплекс «Іскра»\~у структурний\~підрозділ «Комбінат\~харчування» кухарем, умови\~праці відповідаютьрекомендації\~МСЕК від\~13.02.2017\~та індивідуальній\~програмі реабілітації\~інваліда від\~27.02.2017. На початку\~2020\~року на\~підприємстві була\~проведена атестація\~робочіх місць\~для оцінки всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності, за підсумками якої були визначені робочі місця з несприятливими умовами праці, та кожному працівнику комбінату харчування було видано направлення на обов`язковий попередній медичний огляд, який він пройшов на підставі направлення, яке отримав 31.03.2020 року. Згідно з\~висновком медичної\~ комісії\~від 08.04.2020\~року у\~нього було\~виявлене захворювання-катаракта,\~в зв`язку\~з яким\~визнано непридатним\~ до\~роботи \~відповідно до\~додатку 4\~пункту 5.10\~ «Переліку\~шкідливих та\~небезпечних факторів\~виробничого середовища\~і трудового\~процесу,\~при роботі\~з якими\~обов`язкові\~попередній (періодичні)\~медичний огляд\~працівників»,\~на підставі\~ шкідливих умов праці - теплове випромінювання. Після ознайомлення його 01.06.2020 року адміністрацією підприємства з наказом про відсторонення від роботи у зв`язку з медичним висновком йому було запропоновано працевлаштування на наявні вакантні місця на підприємстві, робота на яких не відповідала рекомендаціям МСЄК від 13.02.2017 за його основним захворюванням - посади пов`язані з роботою у нічний час (контролер) та роботою на висоті (обрізка дерев тощо) - двірник, а саме будо запропоновано працевлаштування за професіями двірник, контролер та вантажник, він погодився на вакансію вантажника, пройшов медичну комісію за направленням відділу кадрів, після чого йому було відмовлено в прийнятті на цю посаду з посиланням на висновок медичної комісії. Наказом № 933-к від 15.06.2020 року його було звільнено з роботи з формулюванням причин звільнення «звільнено за станом здоров`я відповідно п.2 ст. 40 КЗпП України». Вважає своє звільнення незаконним, оскільки Відповідачем не були дотримані норми діючого законодавства, а саме: Роботодавець не запропонував йому роботу у інших, не пов`язаних з тепловим випромінюванням підрозділах «Комбінату харчування». Звільнення в результаті незадовільного стану здоров`я допускається тільки при остаточній втраті працездатності, а згідно з висновком медичної комісії від 08.04.2020 року його визнано непридатним до роботи у зв`язку з діагнозом «катаракта», а це захворювання носить тимчасовий характер, є операбельним, а, відтак не має ознак стійкої втрати працездатності. Йому була проведена операція 18.02.2021 з видалення катаракти, що підтверджує тимчасовість його непрацездатності за цим діагнозом. Вважає, що незаконним звільненням йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що відповідач порушив його право на працю, він та його сім`я опинилися у важкому матеріальному становищі, він має на утриманні двох малолітніх дітей, у зв`язку з інвалідністю не мав можливості знайти роботу у відповідності зі своїми фізичними можливостями, а у зв`язку з позбавленням його внаслідок незаконних дій Відповідача заробітку не мав грошей на проведення операції по видаленню катаракти. Це вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, він знаходився в постійному нервовому перенапруженні, звичайні життєві зв`язки порушилися, що спричинило йому моральні страждання. Просить визнати незаконним наказ № 933-к від 15.06.2020 року КП НВК «Іскра» про своє звільнення за п.2 ст.\~40\~КЗпП України за станом здоров`я та скасувати його; поновити його на роботі в КП НВК «Іскра» у Комбінаті харчування кухарем; стягнути з Відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 37558,4 грн з розрахунку середньоденної заробітної плати 387,20 грн за 11 робочих днів червня 2020 - 4 259,2 грн, за 23 робочих дні липня 2020 8 905, 6 грн, за 20 робочих днів серпня 2020 70744 грн, за 22 робочих дні вересня 2020 8518,4 грн, за 21 робочий день жовтня 2020 8 131,2 грн, а також на відшкодування моральної шкоди 20000 грн. Представник Відповідача\~в відзиві\~на позовну\~заяву і\~у своїх\~поясненнях в\~суді позов\~не визнала\~та пояснила, що 06.09.2017 року Позивач був прийнятий на роботу в комбінат харчування (відділ 68) КП НВК «Іскра» (далі по тексту комбінат харчування) на посаду кухаря з врахуванням того, що Позивач є інвалідом з дитинства третьої групи по зору «безстроково» і йому протипоказана праця в нічний та сутінковий час доби, біля рухомих механізмів, на висоті, роботи пов`язані з травматизмом, що зазначене у його Довідці до акту медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0820819 від 13.02.2017 року. На виконання вимог ст. 172 КЗпП України [PERSON] (за його згодою від 14.02.2018) встановлений індивідуальний графік роботи з 7 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв. з обідньою перервою з 10 год. 00 хв. до 10 год. 30 хв. (Наказ по підприємству від 14.02.2018 № 239/к). Вподальшому за результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці, для визначення права працівників комбінату харчування на пільги і компенсації із шкідливими умовами праці Наказом КП «НВК «Іскра» від 16.03.2020 року № 204 було затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам яких надається додаткова відпустка та доплати за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (до переліку входить професія, встановлена згідно з класифікатором професій ДК 003:2010 Кухар 16675-5122 додаток № 1 до наказу від 16.03.2020 № 204), а також прийнято рішення провести медичний огляд працівників комбінату харчування (п. 3 наказу КП «НВК «Іскра» від 16.03.2020 № 204). За наслідками проведеної атестації складено Картку умов праці кухаря, яка є узагальнюючим документом результатів атестації (п. 2.3. «Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 р. № 41), в розділі IV якої за показниками робоче місце кухаря належить вважати зі шкідливими умовами праці. За результатами проведених санітарно гігієнічних досліджень на робочих місцях кухара комбінату харчування, з метою атестації робочих місць за умовами праці, КП «Запорізький обласний центр охорони праці Запорізької обласної ради надано характеристику умов праці (шкідливі та небезпечні фактори і № пункту та підпункту Переліку) за професією кухар: Додаток 4: п. 5.9. підвищена температура повітря в приміщенні; п. 5.10. теплове випромінювання; п. 6.1.1. підняття та ручне переміщення вантажу; п. 6.1.5. перебування у вимушеній робочій позі більше 25% робочого часу зміни. За результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці, для визначення права працівників комбінату харчування на пільги і компенсації із шкідливими умовами праці Наказом КП «НВК «Іскра» від 16.03.2020 року № 204 було затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам яких надається додаткова відпустка та доплати за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (до переліку входить професія, встановлена згідно з класифікатором професій ДК 003:2010 Кухар 16675-5122 додаток № 1 до наказу від 16.03.2020 № 204), а також прийнято рішення провести медичний огляд працівників комбінату харчування (п. 3 наказу КП «НВК «Іскра» від 16.03.2020 № 204). За результатами медичного огляду Позивача, було надано Висновок медичної комісії від 08.04.2020 року Медико санітарної частини КП «НВК «Іскра», відповідно до якого [PERSON] не придатний до роботи за професією за ДК 003:2005 (кухар 4 розряду), згідно фактору виробничого середовища: Додаток 4: п. 5.10. теплове випромінювання, рекомендована робота згідно з висновком про умови та характер праці до акту медико соціальної експертної комісії серії АВ № 0820819 МСЕК від 13.02.2017, у відповідності до якого [PERSON] протипоказана праця в нічний та сутінковий час доби, у рухомих механізмів, на висоті, робота повязана з травматизмом, з урахуванням літнього та зимового часу доби. На виконання вимог статті 113 КЗпП України, у відповідності до якої, за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоровя працівника не з його вини, за ним зберігається середній заробіток, з метою уникнення виконання працівником роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці, Наказом по підприємству від 01.06.2020 року № 865/к [PERSON] було відсторонено від виконання посадових обовязків кухаря 4 розряду, на період переведення його на легшу роботу або звільнення на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. У зв`язку з виявленими протипоказаннями до роботи кухарем 4 розряду за станом здоров`я (Висновок медичної комісії Медико-санітарної частини КП «НВК «Іскра» від 08.04.2020 року) Позивачу були запропоновані наявні вакансії на КП «НВК «Іскра» станом на 01.06.2020 року. З наданого переліку наявних вакансій Відповідач надав згоду на переведення на роботу за професією (посаду) вантажника, але відповідно до Висновку медичної комісії Медико-санітарної частини КП «НВК «Іскра» від 15.06.2020 [PERSON] має протипоказання для роботи вантажником. 12 червня 2020 року Позивачу вдруге були запропоновані наявні вакансії на КП «НВК «Іскра» станом на 12.06.2020 року, від яких він відмовився, про що власноручно проставив підпис 12.06.2020 року. Наказом № 933-к від 15.06.2020 року його було звільнено з роботи відповідно п.2 ст. 40 КЗпП України, на що було отримано згоду Первинної профспілкової організації на звільнення Позивача на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (Протокол Первинної профспілкової організації КП «НВК «Іскра» від 15.06.2020 № 181). Отже, Відповідач вважає, що КП «НВК «Іскра» правомірно, з дотриманням вимог законодавства про працю здійснено звільнення [PERSON] кухаря 4 розряду комбінату харчування з підстав, передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України, а його твердження, що звільнення в результаті незадовільного стану здоров`я допускається тільки при остаточній втраті працездатності є хибним, оскільки законодавець не передбачає обов`язкової наявності такої умови, як остаточна втрата працездатності, при розірванні трудового договору на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Окрім цього, Позивачем не надавалось підприємству жодних відомостей щодо проходження ним лікування катаракти. Крім того, Відповідач вважає, що позивачем не доведено як факту заподіяння йому моральної шкоди, так і її розміру. В задоволенні позову Відповідач просить відмовити. Третя особа, належним чином повідомлена судом про час розгляду справи, в суд не з`явилась, про причини суд не повідомила, про своє бажання приймати участь в судовому розгляді не заявила, що не перешкоджає судовому розгляду. Судом встановлено, перевірено доказами такі фактичні обставини, які не оспорювалися і визнані сторонами, та відповідні ним правовідносини: Позивач є інвалідом з дитинства третьої групи по зору «безстроково» у відповідності до Довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серії АВ№0820819 від 13.02.2017 (далі Акт МСЄК) і йому протипоказана праця в нічний та сутінковий час доби, біля рухомих механізмів, на висоті, роботи пов`язані з травматизмом, з урахуванням літнього та зимового часу доби згідно з висновком від 27.02.2017 про умови та характер праці до акту медико соціальної експертної комісії серії АВ № 0820819. 06.09.2017 року Позивач був прийнятий на роботу в комбінат харчування (відділ 68) КП НВК «Іскра» (далі по тексту комбінат харчування) на посаду кухаря, яка за умовами та характером праці відповідала зазначеним в Акті МСЄК обмеженням. Наказом КП «НВК «Іскра» від 16.03.2020 року № 204 і додатком № 1 до нього було затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам яких надається додаткова відпустка та доплати за роботу із шкідливими та важкими умовами праці, до якого увійшла професія , встановлена згідно з класифікатором професій ДК 003:2010 Кухар 16675-5122. У відповідності до Картки умов праці кухаря, складеної в ході проведення атестації робочих місць за умовами праці на КП НВК «Іскра» Запорізьким обласним центром охорони праці за показниками робоче місце кухаря належить вважати із шкідливими умовами праці, оскільки у відповідності до характеристики умов праці за професією кухар температура повітря в приміщенні є підвищеною, є теплове випромінювання, застосовується підняття та ручне переміщення вантажу, потребує перебування у вимушеній робочій позі більше 25% робочого часу зміни. В зв`язку з встановленими внаслідок атестації шкідливими умовами праці Відповідачем прийнято рішення провести медичний огляд працівників комбінату харчування (п. 3 наказу КП «НВК «Іскра» від 16.03.2020 № 204), який було проведено у відповідності до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 № 246 (далі Порядок 246). У відповідності до Порядку 246 і Направленню від 31.03.2020, що міститься в матеріалах особової справи [PERSON] , кухаря 4 розряду комбінату харчування було направлено на обовязковий попередній медичний огляд. За результатами медичного огляду Позивача, було надано Висновок медичної комісії від 08.04.2020 року Медико санітарної частини КП «НВК «Іскра», відповідно до якого [PERSON] не придатний до роботи за професією за ДК 003:2005 (кухар 4 розряду), згідно фактору виробничого середовища: Додаток 4: п. 5.10. теплове випромінювання, рекомендована робота згідно з висновком МСЕК від 13.02.2017. Наказом по підприємству від 01.06.2020 року № 865/к [PERSON] було відсторонено від виконання посадових обовязків кухаря 4 розряду, на період переведення його на легшу роботу або звільнення на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Після пропозицій позивачу наявних вакансіїй на КП «НВК «Іскра» станом на 01.06.2020 та на 12.06.2020, робота на яких Позивачеві протипоказана за висновком МСЄК від 13.02.2017, Наказом № 933-к від 15.06.2020 року його було звільнено з роботи відповідно п.2 ст. 40 КЗпП України за згодою Первинної профспілкової організації від 15.06.2020, Протокол № 181. У відповідності до інформації, наданій Директором Комунального некомерційного підприємства (далі КНП) «Міська лікарня №8» Запорізької міської Ради (далі ЗМР), [PERSON] 11.11.2019 оглянутий лікарем офтальмологом та скерований на стаціонарне лікування до КНП «Міська лікарня №3 ЗМР, де перебував з 11.11.2019 по 20.11.2019 з діагнозом: Пігментна абітрофія сітківки, ускладнена задньокапсулярна катаракта обох очей. При виписці із стаціонару рекомендовано спостереження у лікаря офтальмолога, продовжувати проведення курсів де дистрофічної терапії та проведення планового оперативного лікування ФЕК (факоемульсіфікації катаракти) +ІОЛ (імплантація штучної оптичної лінзи) обох очей. Діазноз Катаракта після оперативного лікування знімається. Питання щодо придатності до роботи зі шкідливими умовами праці у разі проведення оперативного лікування катаракти є компетенцією закладу охорони здоров`я за місцем проведення медичних оглядів згідно з наказом МОЗ України від 21.05.2007 № 246 «Порядок проведення оглядів працівників певних категорій». Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 17207 відділення мікрохірургії ока «Запорізької обласної клінічної лікарні» ЗОР Запорізької обласної Ради [PERSON] під час перебування у стаціонарі з 16.12.2020 по 18.12.2020 була проведена операція 18.12.2020 - ФЕК (факоемульсіфікації катаракти) +ІОЛ (імплантація штучної оптичної лінзи) на ОД. Таким чином, судом встановлено, що захворювання катаракта, яке стало приводом для прийняття Відповідачем рішення про невідповідність Позивача займаній посаді внаслідок стану здоров`я, яке, за позицією Відповідача, перешкоджало продовженню ним роботи кухарем і стало підставою для його звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України, є тимчасовим, не носить ознаки стійкої втрати працездатності. Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, відображеної у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» (№ 9 від 06.11.1992 р.), звільнення з підстав п. 2 ст.\~40\~КЗпП України є правильним, якщо воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і його неможливо перевести за його згодою на іншу роботу. З аналізу викладених позицій і норм права випливає, що стан здоров`я, що перешкоджає працівникові виконувати роботу, це лише стійке зниження працездатності, яке може бути повним або частковим, а визначення наявності стійкої втрати працездатності належить до компетенції МСЄК, і не належить до компетенції Медичної комісії Медико санітарної частини Відповідача, яка також не вирішувала питання щодо стійкої втрати працездатності Позивачем. Невідповідність займаній посаді або виконуваній роботі за станом здоров`я може бути підставою для звільнення за наявності повної або частково постійної, а не тимчасової втрати працездатності, тому навіть тривала, але тимчасова непрацездатність не є підставою для звільнення працівника на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України.Така позиція висловлена Верховним судом складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 грудня 2018 року (справа № 521/17982/16-ц, провадження № 61-37921св18). Належних і допустимих доказів того, що за наявності захворювання «катаракта» у Позивача відбулася стіка втрата працездатності (висновку МСЄК), Відповідачем суду не надано. Виходячи з викладених норм права і правових позицій, обов`язкових для врахування судом, досліджених доказів, суд дійшов висновку, що звільнення Позивача за п. 2 ст. 40 КЗпП є незаконним, внаслідок чого він підлягає поновленню на роботі. Відповідно до ч. 1 ст.\~235\~КЗпП України у разі звільнення робітника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 ст.\~235\~КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивачем було заявлено про стягнення з Відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу і надано розрахунок станом по жовтень 2020 включно на загальну суму 37 558,4 грн, яка судом стягується на користь Позивача з Відповідача. Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначається судом відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, який не був спростований Відповідачем і приймається судом. При цьому Позивача не позбавлений права на виплату суми середнього заробітку, що не була стягнута цим судовим рішенням, за весь час вимушеного прогулу по день фактичного поновлення його на роботі. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт незаконного звільнення Позивача з порушенням його Конституційного права на труд Відповідачем встановлено судом. При встановленні самого факту спричинення Позивачеві моральної шкоди суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації, а крім того у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності. Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин. У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з Прав Людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Суд дійшов висновку, що Позивачем, звільненим з грубим порушенням його права на труд, а відтак, за наявності вини Відповідача, було доведено вже фактом незаконного звільнення спричинення йому моральної шкоди, оскільки він вимушено перебував без роботи і заходів для існування, про цьому потребував соціального захисту під час лікування, але був позбавлений його, протягом тривалого часу, зіткнувся з проблемами, пов`язаними судового захисту порулшлентого права, зазнав страждань, перебував в стані тривоги, внаслідок якого, безумовно, зазнав душевних страждань, оскільки був вимушений витрачати додаткові зусилля на подолання штучно створених перешкод шляхом судового захисту його прав, що з огляду на розумне припущення про природність виникнення негативних наслідків у немайновій сфері за подібних обставин, впевнює суд у наявності підстав для відшкодування моральної шкоди з Відповідача. Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. З огляду на викладене, суд вважає суму моральної шкоди 20 000 грн такою, що відповідає зазначеним вище принципам і задовольняє позов в цій частині. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з матеріалами справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом позовної заяви 840,80 грн. Судовий збір в сумі 1681,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільнена від його сплати на підставі закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved