Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач, інтереси якої представляє [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держземагенства у [PERSON] районі Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги обґрунтувала наступним. Була прийнята в члени та працювала в АТ «Україна» в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області. Вказала, що як члену АТ «Україна», [PERSON] районною державною адміністрацією їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №015020, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, розміром 4,89 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується листом управління Держземагенства у [PERSON] районі від 01.01.2015 року. Має намір розпорядитися земельною ділянкою на свій розсуд, однак не має можливості, оскільки оригінал сертифікату втрачено, що унеможливлює виготовлення документації про право власності на земельну ділянку, подальше її використання. Зазначені обставини змусили звернутися її до суду з позовом. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,89 умовних кадастрових гектарів, з земель АТ «Україна», що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, відповідно до втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №015020. Позивач, представник позивача в судове засідання не зявилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому подав заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від відповідача [PERSON] сільської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу без його участі, вимоги позову визнав у повному обсязі, щодо його задоволення не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Суд, розглянувши заяви сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно листа Управління Держземагентства у [PERSON] районі Кіровоградської області №1292/04/11-14 від 27.03.2014 року, [PERSON] як член АТ «Україна» отримала сертифікат серії КР №015020 на право на земельну ділянку (пай), реєстраційний запис №479 від 15.05.1996 року, розмір земельної ділянки 4,89 умовних кадастрових гектарів (а.с.4). Із архівної довідки від 07.06.2015 року за вих.№ К-122 вбачається, що у документах архівного фонду Колгосп "Україна" с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області у книгах обліку заробітної плати колгоспників за 1995-1996 роки є відомості про кількість відпрацьованих людино-днів, стаж роботи та заробітну плату [PERSON], яка значиться дояркою. Оригінал Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай), серії КР №015020, реєстраційний запис №479, від 15.05.1996, виданий на імя [PERSON] втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Україна Центр» від 12.02.2015 року (а.с.6). Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 р. Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Згідно вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує це право, та його державною реєстрацією, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Однак, в судовому засіданні встановлено неможливість отримання позивачем державного акту для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки втрачено оригінал Сертифікату, і крім як в судовому порядку визнати за позивачем права на отримання у власність земельної ділянки не можливо. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі,суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved