Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 9670 гривень 07 копійок та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.04.2015 р. о 20 год 40 хв в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицькій, 18 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н. [NUMBER], що належить ТОВ «Перша лізингова компанія» та був застрахований за Договором добровільного страхування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» від 27.10.2014 р. Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі. Відповідно до умов Договору страхування позивачем на підставі рахунку-фактури ТОВ «Автоцентр «Європа-Сервіс» від 07.04.2015 р. 03.11.2014 р. було сплачено страхове відшкодування в розмірі 59670 гривень 07 копійок. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована з договором Обо»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СТ «Іллічівське» і ліміт відповідальності Страховика становить 50000 гривень. Позивач зазначає, що на підставі рішення Господарського суду м.Києва від 04.10.2016 р. з ПрАТ «СТ «Іллічівське» було стягнено суму страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень. На підставі положень ст.ст.1191, 1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром сплаченого позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу та страховим відшкодуванням, що стягнуто на підставі рішення суду з СТ «Іллічівське. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіславши письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника Страхової компанії. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась за місцем реєстрації, судова повістка повернулась за закінченням терміну її зберігання. В зв»язку з належним повідомлення відповідача відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд на підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «АСК «ІНГО України» та ТОВ «Перша лізингова компанія» був укладений договір страхування № 250500265.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси власника транспортного засобу «Форд» д.н. [NUMBER]. 01.04.2015 р. о 20 год 40 хв в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицькій, 18 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н. [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 24.04.2015 р. Тобто, наявність вини [PERSON] у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди на підставі положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2015 р. власник автомобіля «Форд» д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Страхового акту № 130344 від 03.07.2015 р. та рахунку -фактури ТОВ «Автоцентр «Європа-Сервіс» від 07.04.2015 р. 03.11.2014 р. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 59670 гривень 07 копійок. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз»яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ « СТ «Іллічівське» На підставі рішення Господарського суду м.Києва від 04.10.2016 р. з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» стягнуто страхове відшкодуванн в розмірі 50 000 гривень. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач набув право вимоги до заподіювача шкоди в порядку суброгації на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного з власником пошкодженого транспортного засобу «Форд» д.н. [NUMBER]. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у справі, понесені при зверненні до суду.

Outcome: approved