Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернуласьв суд з позовом до відповідачів:[PERSON], Першої тернопільської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON]. В обґрунтування вказаних вимог вона зазначає, що [INFO] року помер [PERSON] і бажаючи успадкувати належну йому частку у зазначеній квартирі, котра була набута [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації, воназвернуласьдо Першої тернопільської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їйбуло відмовлено у зв'язку із тим, що за життя спадкодавця між ним та іншими співвласниками даної квартири не були визначені у встановленому законодавством порядку належні їм частки. 29 грудня 2014 року [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, котра була прийнята судом і просила визначити що частка її померлого чоловіка у спільній сумісній власності на вказану квартиру становила 1/3. Позивачкау судове засідання не з'явилась, заявивши у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог клопотання про розгляд справи за її відсутності [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Представник Першої тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву у якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, а при прийнятті рішення покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 червня 2002 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 04 червня 2002 року № 34876, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 січня 2014 року, актовий запис № 45, здійснений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Позивачці, постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори № 1824/02-31 від 25 червня 2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS], котра залишилась після померлого [PERSON] відмовлено через невизначеність конкретного розміру часток кожного з співвласників у майні. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками зазначеної квартири, як до часу смерті [PERSON] так і після неї, не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності та не існує жодного рішення про такий поділ, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного із них. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином, суд приходить до переконання, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила 1/3 частину.

Outcome: approved