Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В позовній заяві посилається на те, що вона є донькою відповідача [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. У зв'язку із ситуацією, яка склалася на сході України та проведенням антитерористичної операції на окупованих територіях, до яких відноситься і місто Луганськ, де вона проживала, вона була вимушена залишити рідну домівку та переїхала проживати в місто Чернівці, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення №7726000792 від 28.09.2015 року. На сьогоднішній день їй вже виповнилося 18 років. Станом на сьогоднішній день вона навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича на географічному факультеті за напрямом підготовки (спеціальністю) «Туризм (міжнародний туризм)» за державним замовленням (на основі повної оплати за навчання), на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №126 від 15.08.2016 року. У зв'язку із тим, що вона навчається, тому не має змоги працювати, а отриманої стипендії ледь вистачає на продукти харчування, не говорячи вже про засоби гігієни та догляду за тілом, одяг, взуття, підручники. Матеріально їй ніхто не допомагає, оскільки їй відомо, що її мати [PERSON] виїхала проживати на територію Російської Федерації та не підтримує з нею жодних стосунків, а батько проживає в місті Києві, однак адреса його проживання їй невідома, їй відомо лише, що він працює викладачем кафедри природничо-математичної освіти і технологій Інституту післядипломної педагогічної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка та є кандидатом хімічних наук, однак на її неодноразові прохання допомагати їй фінансово батько відмовляється. Зазначає, що батько на її утримання матеріальної допомоги не надає, а вона сама не має змоги себе забезпечувати, оскільки навчається на денній формі навчання. Також вказує, що її батько є здоровою, працездатною та матеріально забезпеченою особою, як працює викладачем кафедри природничо-математичної освіти і технологій Інституту післядипломної педагогічної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка та є кандидатом хімічних наук, отримує досить пристойну заробітну плату. У зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Просить стягувати з [PERSON], на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дати пред'явлення даного позову до суду та до закінчення нею навчання, чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Однак, 20 жовтня 2016 року подав до суду заперечення на позов, просив задовольнити частково позов та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу). Крім цього, зазначав, щов даний час мешкає в м.Києві, а отже прибути в судове засідання і захистити свої права йому дуже складно через територіальну віддаленість, а тому він повністю покладається на об'єктивність і неупередженість суду в вирішенні даного спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). У зв'язку із ситуацією, яка склалася на сході України та проведенням антитерористичної операції на окупованих територіях, до яких відноситься і місто Луганськ, де позивачка проживала, вона переїхала проживати в місто Чернівці, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення № 7726000792 від 28.09.2015 року (а.с.5) На сьогоднішній день позивачка має 18 років та є повнолітньою особою. Станом на сьогоднішній день [PERSON] навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича на географічному факультеті за напрямом підготовки (спеціальністю) «Туризм (міжнародний туризм)» за державним замовленням (на основі повної оплати за навчання), на денній формі навчання що, підтверджується довідками №126 від 15 серпня 2016 року підписана відповідальним секретарем приймальної комісії Шпатар П.М.(а.с.6) та №1534 від 27 жовтня 2016 року підписана деканом факультету Руденко В.П. (а.с. 31). У зв'язку із тим, що позивачка навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати. Мати позивачки [PERSON], також матеріальної допомоги на утримання позивачці не надає. З позовної заяви вбачається що мати позивачки [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Росфйської Федерації, та не підтримує з донькою ніяких стосунків,однак докази цього в матеріалах справи відсутні. Як встановлено, матеріалами справи, відповідач на утримання позивача матеріальної допомоги не надає. В своїх запереченнях на позовні вимоги посилається на те, що на сьогоднішній день його матеріальне становище не дозволяє йому утримувати дочку в тих розмірах, яких вона просить в заявленому позові, тобто 1/4 частина від заробітку. До того ж, місцем його реєстрації постійного проживання є [ADDRESS]. На сьогоднішній день ця територія є окупованою і він позбавлений житла, яке залишилося на окупованій території, а отже вимушений орендувати житло в м.Києві, що в значній мірі впливає на його матеріальне становите, однак суду не надано доказів того, що він дійсно орендує житло. Судом встановлено, що у відповідача на утриманні на сьогоднішній день перебувають малолітній син, [PERSON], [INFO] та хвора мати - [PERSON], [INFO], яка з 2012 р. має першу групу інвалідності і відповідно до висновку МСЕК потребує постійного стороннього догляду (а.с.21-24). Доказів щодо стану здоров'я відповідача в матеріалах справи відсутні. Відповідач є працездатною особою, працює на посаді завідувача кафедри методики природничо-математичної освіти і технологій Інституту пілядипломної педагогічної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка з 10 квітня 2009 року (відповідно до наказу №356-к від 09.04.2009 р.), що підтверджується довідкою №522 від 03 листопада 2016 року, та має дохід, що підтверджується довідкою від 02 листопада 2016 року №464. В своїй позовній заяві позивачка вказує, що відповідач є кандидатом хімічних наук, однак доказів цього суду не надано. Відповідно до положень ч.1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч.2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі: наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім цього, відповідно до ст. ст. 180 та 185 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дітей, що викладені особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Зобов'язання батьків утримувати дітей до повноліття та брати участь у додаткових витратах на дітей - є обов'язком батьків, а не правом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сукупність вище зазначених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. Суд вважає, що з врахуванням всіх обставин справи, продовження навчання позивачки, офіційне працевлаштування відповідача його матеріального становища та матеріального становища одержувача аліментів слід стягувати з [PERSON], на користь [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дати пред'явлення даного позову до та до закінчення позивачкою навчання, чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою, таким чином задовольнивши позовні вимоги. Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 191 ч.1 СК України аліменти слід стягувати від дня пред'явлення позову, тобто від 27 вересня 2016 року. Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України стороні, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved