Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 75, 00 кв.м. та житловою площею 36,40 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,3962 га (земельна ділянка 1 - площею 3,1778 га, та земельна ділянка 2 - площею 0,2384 га), що розташована на території Денисівської сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 040942 від 13.09.2004, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3962 га, що розташована на території Денисівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Посилається на те, що є дочкою померлої та її спадкоємицею за заповітом. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку було відмовлено в зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів на них та відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, площею 3,3962 га, що складається з двох ділянок. Державний акт на ім'я [PERSON] було видано на підставі раніше діючого законодавства, що не передбачало присвоєння кадастрового номеру. На сьогодні внести відомості про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру не можливо в зв'язку зі смертю власника. Правовстановлюючі документи на будинок (договір купівлі-продажу) та на земельну ділянку (свідоцтво про право на спадщину за законом) у встановленому законом порядку не зареєстровані. Факт володіння померлою [PERSON] вищезазначеним житловим будинком підтверджує випискою з погосподарської книги; довідкою сільської ради, матеріалами технічного паспорта на будинок, з яких вбачається, що будинок побудований у 1965 році, має загальну площу 75,00 кв.м. та житлову - 36,40 кв. м., договором купівлі-продажу. Факт володіння померлою земельними ділянками підтверджує оригіналом державного акта, довідками управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, свідоцтвом про право на спадщину за законом. Своє право на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON], копіями свідоцтв про народження та про одруження, копією паспорта, постановами нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копією заповіту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Денисівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову їм відомі та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За законодавством, що діяло за життя спадкодавця доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1278 ЦК України,

Outcome: approved