Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. У своїх позовних вимогах зазначила, що вона є єдиним власником житлового будинку (домоволодіння), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок, про що свідчить свідоцтво про право власності від 26.11.2001 та державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2047. Також позивач є єдиною особою, яка постійно проживає у цьому ж житловому будинку. [PERSON] є її сином і рідним братом [PERSON] . Відповідач з 14.02.2006, відповідно до запису у Домовій книзі, був зареєстрований у житловому будинку, але з січня 2015 року у житловому будинку не проживає, про що вказує довідка Садівничого товариства "Придніпровець" від 02.06.2015, і місце його фактичного перебування невідоме, не працевлаштований, комунальні послуги ніколи не сплачував. Відповідач іноді з`являється до житлового будинку, вчиняє конфлікти, шкодить майну позивача, вимагає грошові кошти. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, має хвороби ВІЛ та гепатит, не приймає участі у її догляді та житловим будинком, був двічі засуджений до позбавлення волі, що підтверджується довідкою Жовтоводської ВК-26 Державного департаменту виконання покарань від 20.01.2006 № 00255769 (засуджений 05.09.2002 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі, відбував покарання з 20.01.2002 по 20.01.2006), та довідкою № 08263 установи виконання покарань (10.06.2008 засуджений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2,3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі, відбував покарання з 15.03.2008 по 15.03.2011). Зважаючи на те, що вона є єдиним власником вказаного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право власності, в неї виникла потреба зняти з реєстрації [PERSON] . Відповідно до довідки від 12.09.2019 року виданої головою с/т «Придніпровець» [PERSON] зареєстровано разом їз своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але з січня 2015 року за вказаною адресою не проживає. Просить суд визнати [PERSON] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: будинок [ADDRESS] з тих підстав, що дана особа втратила право користування даним житловим приміщенням, оскільки вона не користується цим приміщенням більше п`яти років без поважних причин . До початку відкритого судового засідання позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] надали заяви в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили справу розглянути без їх участі. У відкрите судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до суду не з`явився, до початку відкритого судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просила справу розглянути без його участі. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,056 га на території с.т «Придніпровець» на підставі державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого за № 2047 від 16 січня 1998 р. серія [NUMBER] (а.с. 18, 51) та житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 26 листопада 2001 р. (а.с.17) Відповідно до домової книги [PERSON] з 14.02.2006 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Факт не проживання [PERSON] більше п`яти років, за вищевказаною адресою, також підтверджується довідкою від 12.09.2019 року виданої головою с/т «Придніпровець». Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено в судовому засіданні з січня 2015 року відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , не бере будь-якої участі в утриманні житла, втратив будь-який інтерес до даного житла. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що реєстрацією відповідача в належному позивачу будинку на праві власності порушуються законні права та інтереси позивача, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved