Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 26.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.81521.004, відповідно до якого відповідачу встановлений кредитний ліміт у розмірі 1900 грн. 00 коп. зі сплатою 36% річних. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконує, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість, яка складає 16270 грн. 50 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1627 грн. 50 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 26 грудня 2012 року звернуласься до позивача з заявою на отримання кредитної картки, що підтверджується копією заявки-анкети на отримання кредитки (а.с.9). 26 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Банк Розвитку" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.81521.004 (а.с.7-8). За даним договором відповідачу було встановлено ліміт кредитування у розмірі 1900 грн. 00 коп. строком дії на 3 (три) роки, зі сплатою 36% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача, станом на 03 березня 2015 року, виникла наступна заборгованість: за кредитом - 720 грн. 75 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 449 грн. 98 коп., поточна заборгованість за процентами - 27 грн. 64 коп., прострочена заборгованість за процентами - 366 грн. 99 коп., пеня - 62 грн. 14 коп., а всього 1627 грн. 50 коп. (а.с.6). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що в нього відсутня заборгованість за укладеним договором, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання передбачені кредитним договором, в добровільному порядку відмовляється сплатити заборгованість, яка виникла за кредитним договором, тому суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1627 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved