Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~до [PERSON] сільської ради Полтавського району, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В своїй позовній заяві просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину приватизовану земельну ділянку, площею 3,45 га переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району та на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, площею 2,22 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району в порядку спадкування після померлої 26.10.2017 року матері [PERSON] Позивачі в підготовче судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти їх задоволення. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 26.10.2017 року померла [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на: приватизовану земельну ділянку загальною площею 2,22 га та приватизовану земельну ділянку загальною площею 3,45 га, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. За життя [PERSON] не залишила заповіту. В установлений законом строк позивачі звернулися до нотконтори із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Постановою про відмовою у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2018 р. позивачам відмовлено у видачі свідцтва про право на спадщину. Підставою відмови стала відсутність документів, що підтверджують право власності на приватизовані земельні ділянки, загальною площею 2,22 га та 3,45 га, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 20). Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 020710, виданого 03.06.2002 року на ім'я [PERSON], йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №634 (а.с. 23). Крім того, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 020709, виданого 03.06.2002 року на ім'я [PERSON], йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №633 (а.с. 24). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №044078 [PERSON] помер 11.07.2006 року (а.с.11). Спадщину після померлого прийняла дружина [PERSON]. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] успадкувала приватизовані земельні ділянки, загальною площею 2,22 га та 3,45 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 27, 29). Як встановлено судом, протягом життя спадкодавиця [PERSON] не здійснила державну реєстрацію права власності на вказане майно. На даний час провести державну реєстрацію та отримати правовстановлюючі документи не можливо, оскільки [PERSON] померла. Вказане позбавляє позивачів можливості оформити спадкові права та одержати свідоцтво про право на спадщину. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджується Свідоцтвами про народження (а.с.16,17), Свідоцтвом про укладення шлюбу та рішенням суду про розірвання шлюбу (а.с.18,19). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за позивачами права власності на вищезазначене спадкове майно не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивачі являються спадкоємцями за законом після померлої матері, то відповідно за ними можливо визнати право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved