Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.11.1987 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Впродовж останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Наразі шлюб вважає вичерпним. Посилається на те, що протягом 9 років він проживає з іншою жінкою. Фактично з відповідачкою вони спільного господарства не ведуть, спільних інтересів не мають, не залежать один від одного як у матеріальному, так і в морально-духовному плані. Тому вважає доцільним припинити шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно. Позивач надав до суду заяву, де просив розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час та дату судового засідання повідомлялась. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб повторно виданого 28.09.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 1987 року, актовий запис №3336. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім"ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved