Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом у суд мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, що призвело до втрати між ними необхідних для подружжя почуттів любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння. Неповнолітню дитину [PERSON] просив залишити на виховання матері, [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій справу просив слухати без його участі, позовні вимоги про підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.10.2014 року ВРАЦС Овідіопольського РУЮ, був зареєстрований шлюб (актовий запис № 75) між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2000 року(повторно). Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки у сторін різні погляди на життя. На даний момент сумісне проживання припинено. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам діючого законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стосовно встановлення місця проживання дітей позовних вимог позивачем не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. По цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю і розірвати шлюб, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. На підставі викладеного й

Outcome: approved