Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, та відповідно до останньої редакції, просила суд: стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від доходу [PERSON] щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народилася донька [PERSON], [INFO] Відповідач проживає окремо, донька проживає з позивачкою, яка повністю її утримує та виховує. Оскільки Відповідач останім самоусунувся від надання коштів на утримання доньки, а позивачка знаходиться в декретній відпустці та єдиним її джерелом доходу є соціальна допомога держави по догляду за дитиною, якої не вистачає на всі потреби дитини, остання була вимушена звернутися до суду із вкзаним позовом. В судовому засіданні, судом на обговорення було поставлено питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. За згодою сторін у справі, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В своєму відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на те, що заявлений до стягнення розмір аліментів нічим не обґрунтований, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження слів про необхідність значних витрат на утримання. Зазначає, що сторони є працездатними і працюючими батьками, і як батьки вони зобов'язані приймати участь в вихованні та утриманні їх спільної дитини в рівних частинах. Вважає, що достатнім та в повній мірі забезпечить розвиток та відповідає потребам дитини розмір аліментів в 6000,00 грн. або 15% від його заробітної плати на місяць. Також відповідач наголошує на тому, що він в добровільному порядку сплачує позивачу аліменти, починаючи з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. включно, у розмірі 6000,00 грн. щомісяця. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. 05.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 05.10.2013 року. У шлюбу в сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно пояснень позивача, на даний час донька [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] та кошти на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України» та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що відповідачем, не заперечувалась сплата аліментів, крім того [PERSON], як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично та психічно здоровим, офіційно працевлаштованим та інших зобов'язань по сплаті аліментів не має. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: approved