Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому зазначив, що він з 24.04.2013 року перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] , про що Лівобережним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №118. З січня 2013 року вони почали фактично проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Його дружина перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Будівельно монтажна компанія Акцеп-буд», працювала на посаді інженера охорони праці. 14.07.2017 року на території цеху ЛПЦ-1700 ПрАТ «ММК ім.Ілліча» стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого [PERSON] згинула. Факт її смерті підтверджено актовим записом про смерть від 15.07.2017 року за №1075 виданого Лівобережним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. Акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом складено членами комісії 11.12.2017 року, що підтверджує факт загибелі його дружини під час виконання трудових обов`язків. Після трагічного випадку позивач здійснив поховання своєї дружини за власні кошти, через рік після смерті встановив на її могилі пам`ятник. В липні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової допомоги на сім`ю, передбаченою ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року. Постановою від 20.08.2018 року йому було відмовлено у призначенні та виплаті цієї допомоги у зв`язку з неможливістю визначення складу сім`ї [PERSON] . Встановлення факту сумісного проживання в складі сім`ї , до якої входили він, його дружина та син, має для нього юридичне значення, яке необхідне для отримання права на страхові виплати, передбачені спеціальним законом про соціальне страхування. Позивач [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги. В первісній редакції позовних вимог просив суд встановити факти сумісного проживання у складі сім`ї його, як чоловіка, його дружини [PERSON] та їх сина [PERSON] на момент настання страхового випадку, зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову допомогу згідно із ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». В остаточній редакції позовних вимог просив суд встановити факти сумісного проживання у складі сім`ї: він, як чоловік, дружина [PERSON] та їх малолітній син [PERSON] на момент настання страхового випадку - смерті [PERSON] [INFO] в результаті нещасного випадку. В подальшому позивач [PERSON] залишив без розгляду позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити йому одноразову допомогу згідно із ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»( а.с.56). 19 червня 2019 року третя особа [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з самостійними позовними вимогами до Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання складу сім`ї та зобов`язання призначити та виплатити одноразову допомогу, третя особа [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що між ним та [PERSON] 05.06.2004 року був укладений шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.12.2012 року шлюб між ними розірвано, син залишився проживати з матір`ю. 21.12.2012 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Тобто його син мешкав разом із своєю матір`ю [PERSON] з 2012 року по день її смерті, тобто до [INFO] . 14.07.2017 року [PERSON] загинула на виробництві, про що був складений акт форми Н-1 від 11.12.2017 року. [PERSON] звернувся до відповідача із заявою та документами про призначення одноразової допомоги сину [PERSON] . Однак, 29.05.2017 року позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо визначити склад сім`ї відповідно до п.2 ч.2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІV (в редакції Закону №77-VІІІ від 28.12.2014 року). У зв`язку з наведеним був вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання складу сім`ї. Протягом судового розгляду справи [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги. В остаточній редакції позовних вимог просив суд встановити факт спільного проживання сім`ї матері [PERSON] та сина [PERSON] , за адресою [ADDRESS] за період з 2012 року по день смерті матері [INFO] рік; встановити факт спільного проживання складу сім`ї батька [PERSON] та сина [PERSON] за адресою [ADDRESS] з серпня 2017 року по теперішній час; зобов`язати Маріупольськеміське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відповідно до ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (в редакції Закону №77-VІІІ від 28.12.2014 року) призначити та виплатити одноразову допомогу [PERSON] , який діє в інтересах сина [PERSON] , 1/3 частину 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму у розмірі 56133,34 гривень. Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 06 травня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання складу сім`ї та зобов`язання призначити та виплатити одноразову допомогу, третя особа [PERSON] прийнято до провадження та об`єднано з первісним позовом, підготовче провадження у справі закрито справі призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Коршок В.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити. Не заперечували проти задоволення позову третьої особи [PERSON] Третя особа позивач [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] та його представник адвокат Литвин Л.П.підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Позовні вимоги просив задовольнити. Не заперечували проти задоволення позову [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] , діюча на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , відмовити, оскільки позови є необґрунтованими та не доведеними. Свідок [PERSON] допитаний у судовому засіданні суду пояснив, що є батьком загиблої [PERSON] . У 2013 році його дочка та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого вони постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі мешкали він, його дочка, [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сім`ї [PERSON] , мешкає в одному будинку. Вказує, що діти [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю до її загибелі. Після смерті матері [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] . Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», який набрав чинності 01 січня 2015 року, Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (в редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-ІУ), Кодексу законів про працю України, а також законодавчих та інших нормативно - правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону №77-VIII. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. До складу таких грошових сум, зокрема, входить страхова виплата в установлених випадках одноразової допомоги членам сім`ї потерпілого. Відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Згідно з ч.6 ст.42 зазначеного Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат на момент звернення позивачки із відповідною заявою було затверджено Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 27 квітня 2007 року №24 (далі - Порядок), яка діяла до 19 липня 2018 року. Так, згідно п. 1.2 Порядку у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право. Згідно з п. 1.4 Порядку робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа. Відповідно до п. 6.1.1. Порядку робочий орган виконавчої дирекції Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім`ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати за умови подання документів, які видаються відповідними організаціями. Судом встановлено, що 14 липня 2017 року на ЛПЦ-1700 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» стався нещасний випадок внаслідок чого [PERSON] , [INFO] , померла під час виконання трудових обов`язків. 15 липня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). За наслідками нещасного випадку складено Акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 11 грудня 2017 року, вказаний нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Позивач [PERSON] є чоловіком загиблої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.04.2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №118(а.с.10). [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 03.08.2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №619 (а.с.11) Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 серпня 2018 року № 0533/5741/5741.5/1 [PERSON] відмовлено у призначенні одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку з неможливістю визначення складу сім`ї (а.с.24). При встановленні наявності факту сумісного проживання в складі сім`ї чоловіка [PERSON] з дружиною [PERSON] та їх малолітнім сином [PERSON] на момент настання страхового випадку, а саме 14.07.2017 року, суд враховує наступне. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як вбачається з паспорту громадянина України ВА [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) Відповідно до довідки №215 від 14.08.2017 року та довідки №216 від 14.08.2017 року виданою Головою КСН «Жемчужний» [PERSON] , [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , спільно з [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, актом обстеження на факт проживаннявід 14.08.2017 року встановлено, що [PERSON] з 2013 року фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] ,спільно з [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.26) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 24.01.2019 року №03-141-0078 виданою Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг [PERSON] , [INFO] з 21.08.2013 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту тягне за собою юридичні наслідки у вигляді визнання за чоловіком загиблої, а саме позивачем по справі, права на страхову виплату одноразової допомоги в порядку ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Судом встановлено, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , перебував з 05 червня 2004 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , про що Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №797. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області 21 грудня 2012 року шлюб між ними розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 19 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.83 та зворот). Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 29 травня 2019 року № 0533/5741/5741./1 [PERSON] відмовлено у призначенні одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку з неможливістю визначення складу сім`ї (а.с.89). При встановленні наявності факту спільного проживання складу сім`ї сина [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] по день смерті останньої, тобто до [INFO] та встановленні факту спільного проживання складу сім`ї батька [PERSON] разом з сином [PERSON] з серпня 2017 року по теперішній час, суд враховує наступне. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 10.12.2018 року №03-141-0216 виданою Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг [PERSON] , [INFO] , з 13.11.2005 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики, наданою директором НВК «Ліцей-школа №14» [PERSON] навчається в НВК «Ліцей-школа №14»з першого класу, батьки останнього розлучені, до моменту настання нещасного випадку мешкав разом з матір`ю. Після смерті [PERSON] мешкає разом з батьком [PERSON] . Після смерті матері з [INFO] року по теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання від 21.01.2020 року. Встановлення даного факту тягне за собою юридичні наслідки у вигляді визнання за сином загиблої, а саме третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , права на страхову виплату одноразової допомоги в порядку ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Допитані в ході судового розгляду свідки підтвердили обставини викладені в позовних заявах [PERSON] та позовній заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] та пояснили, що дійсно [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на момент настання страхового випадку проживали однією сім`єю, а саме до [INFO] . Таким чином, [PERSON] згідно вимог ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України була членом сім`ї позивача [PERSON] , сина [PERSON] та сина [PERSON] Їх правона отримання одноразової допомоги, передбачене ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», порушене та підлягає судовому захисту і за таких обставин позовні вимоги позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги про встановлення фактів проживання сім`ї у складі чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , синів [PERSON] , [PERSON] на момент страхового випадку смерті [PERSON] , та встановлення факту проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] після смерті матеріпідлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно підлягають задоволенні позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання Маріупольського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відповідно до ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (в редакції Закону №77-VІІІ від 28.12.2014 року) призначити та виплатити одноразову допомогу [PERSON] , який діє в інтересах сина [PERSON] , 1/3 частину 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму у розмірі 56133,34 гривень, які нерозривно пов`язані з вирішенням основних позовних вимог, та які, відповідно до вищенаведених норм права, є обґрунтованими, що є підставою для задоволення цієї частини позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved