Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок площею по внутрішньому обміру 42,5 кв.м, загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав її матері - [PERSON] відповідно до погосподарської книги. Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем за заповітом якої є позивач, але, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно померла не отримала - це позбавляє можливості успадкувати будинок в нотаріальній конторі. Під час судового засідання 14.07.2014 року позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] під час судового засідання 14.07.2014 року позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник відповідача - Андріївської сільської ради в судове засідання не з»явився, подали заяву про розгляд справи без участі представника та зазначили про визнання позовних вимог. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого була [PERSON], що володіла будинком, але свідоцтво про право власності не отримувала. Згідно довідки Андріївської сільської ради Чернігівського району № 189 від 17.07.2014 року господарство [PERSON] станом на 01 липня 1990 року і по 15 квітня 1991 року відносилось до категорії господарств «колгоспний двір» і вона була єдиним членом цього господарства і його головою. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до відповіді КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] в Чернігівському РБТІ не зареєстровано. У відповідності до технічної документації житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу - 27,9 кв.м, житлову площу - 17,8 кв.м, площу по внутрішньому обміру - 42,5 кв.м. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації смертей 16 жовтня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 20. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є її дочка [PERSON] (а.с.10), яка, згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.11.2013 року постійно проживала із спадкоємцем на день відкриття спадщини та звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Син померлої - [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом не виконав умови ст.ст. 1269,1270 ЦК України, не завернувся до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, а тому втратив право на спадкове майно. Інших спадкоємців, як за заповітом так і за законом немає. Зазначені обставини підтверджуються копієї спадкової справи. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, те, що відповідачі не оспорюють право власності [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позову в повному обсязі.

Outcome: approved