Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу суму виплаченого відшкодування у розмірі 13 397,90 гривень, 229,40 гривень судового збору та 790 гривень витрат на проведення оцінки та збір документів по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04.11.2010 року близько 13 год. 15 хв. в м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали ушкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2010 року винною у скоєнні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої застрахована не була. Проте, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ЗАТ «СК «Княжа». Відповідно звіту №24-01-11 від 02.02.2011 року розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю ВАЗ, д/н [NUMBER] складає 13 397,90 грн. Вартість збитку та робіт зі збору документів для врегулювання випадку складає 790 грн., які сплачені позивачем аварійному комісару ФОП [PERSON] На підставі Закону, по зверненню потерпілої особи [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України, позивачем 29.03.2011 року сплаченого страховий платіж в розмірі 13 397,90 грн. 27.04.2011 року на адресу відповідача надіслану досудову вимогу про відшкодування збитків, яка залишена відповідачем без уваги. Представник позивача у судове засідання не з'явився, відповідно викладеного в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату слухання справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2010 року [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП 04 листопада 2010 року на перехресті вул.Володарського та вул.Бородинської в м.Дніпропетровську, під час керування автомобілем «Фольксваген Поло», д/н [NUMBER], за участю автомобіля ВАЗ -2108, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Зазначена постанова суду набрала законної сили 21.12.2010 року. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільна правова-відповідальність [PERSON] застрахована ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» на підставі полісу №ВС/2024382 від 17.05.2010 року з терміном дії до 17.05.2011 року включно. 09 лютого 2011 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування [PERSON], пославшись на пошкодження її транспортного засобу ВАЗ 21083, д/н [NUMBER] [PERSON] Відповідно до висновку №24-01-11 від 02.02.2011 року, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ВАЗ-21083, д/н [NUMBER] складає 13 397,90 грн. На підставі наказу позивача від 29.03.2011 року №798 та платіжного доручення №1306 від 29.03.2011 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 397,90 грн. Згідно акту виконаних робіт від 22.02.2011 року аварійним комісаром [PERSON] було проведено роботу зі збору документів по справі та організації проведення оцінки нанесених збитків на підставі договору від 01.07.2009 року №31/АК/04. У зв'язку з цим, 24.02.2011 року ФОП [PERSON] сплачено за дорученням №702 за надані послуги 790 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити в повному обсязі, стягнувши в порядку регресу 13 397,90 гривень, понесений судовий збір в розмірі 229,40 гривень, а також витрати, понесені у зв'язку з залученням аварійного комісару в розмірі 790 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved