Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивачі,від імені та в інтересах яких діє адвокат Кулеба І.І., звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , зокрема по 1/5 частці, що належить позивачам як членам колгоспного двору, а також за [PERSON] право на власності на 2/5 частки зазначеного будинковолодіння в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності, виданого 28 жовтня 1992 року, жилий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належав колгоспному двору, який у відповідності до архівної довідки, станом на 1991 рік складався 5 членів сім`ї: [PERSON] , голова двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які спадщину прийняли, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , єдиним спадкоємцем до майна померлої є її дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла, 08 лютого 2021 року у приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , їй відмовлено, оскільки вищевказаний житловий будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи викладене, а також те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів подала заяви згідно яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно просять справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечують. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки, виданої 15 січня 2021 року Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 15 січня 2021 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 186,1 кв.м, житловою площею 98,7 кв.м. належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Староміщинською сільською радою 28 жовтня 1992 року. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 жовтня 1992 року на підставі рішення виконкому Староміщинської сільської ради народних депутатів № 5 від 29 вересня 1992 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, що складається з 5-х членів, головою якого є [PERSON] . Як убачається з довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради 17 грудня 2020 року № 12-314, будинковолодіння, яке належить померлій [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Староміщинської сільської ради № 2 від 06 лютого 2001 року, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Раніше рахувалось згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 28 жовтня 1992 року - [ADDRESS] . З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 26 січня 2021 року № 21 убачається, що по документах архівного фонду «Староміщинська сільська рада» у погосподарських книгах с. Староміщина станом на 1991 значиться господарство [PERSON] , 1937 р.н., голова двору, разом з якою проживали: чоловік [PERSON] , 1929 р.н., дочка [PERSON] , 1959 р.н., внуки: [PERSON] , 1981 р.н., [PERSON] , 1987 р.н Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , (прізвище після одруження [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] належало по 1/5 частці житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , як членам колгоспного двору. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Староміщинською сільською радою Підволочиського району. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] , які спадщину прийняли, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживали із спадкодавцем, що стверджується довідкою, виданою Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 04 березня 2021 року № 21. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 2020 року. З довідки, виданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради № 12-153 від 04 серпня 2020 року убачається, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані : дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , 1954 р.н. Як убачається із листа роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори № 73/01-16 від 14 травня 2021 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем за законом є [PERSON] , яка спадщину прийняла, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на частку у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] відмовлено у зв`язку з тим, що спірний житловий будинок є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність належного правовстановлюючого документу на частку у спадковому майні, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, та їм належить по1/5 частці у майні, проте не можуть узаконити належне їм право власності у зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачена така форма власності як колгоспний двір. Крім того позивачу [PERSON] належать 2/5 частки в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , однак, через відсутність правовстановлюючого документу про належні спадкодавцям частки у спадковому майні, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved