Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав т. обов'язків ВАТ «Банк Універсальний». 27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів учасник: ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк». Внаслідок зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] (рішення загальних зборів від 22.06.09 р.), що підтверджується п.1.1. Статуту ПАТ «Універсал Банк». 01.04.2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ВL3325, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит сумі 16 000,00 доларів США строком до 01.04.2013 року. 05.11.2009року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] б укладений Кредитний договір № ВL3325/1, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 154 499,44 грн строком до 01.11.2016 року, з 05.11.2009 : по 31.10.2010 р. відсоткова ставка становить у розмірі 22% річних за користування кредитний коштами, з 01.11.2010 року відсоткова ставка була змінена на 30% річних.Згідно п. 1.4 Кредитного договору Цільове використання (мета) кредиту:- погашення заборгованості Позичальника перед ПАТ "Універсал Банк" за Кредитнім договором № BL3325 від 01 квітня 2008 року. 29.11.2010 року між Відповідачем та Банком була укладена додаткова угода №1 д Кредитного договору № BL 3325/1 від 05.11.2009 року, відповідно до якої відсоткова ставке 29.11.2010 р. складає 17%. Проте умови договору відповідачка не виконує. Позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, просив в заяві, про можливість розгляду справи за його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд продовжує розгляд справи в порядку заочного провадження та ухвалює заочне рішення. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін) Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимог законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розм:г та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит ті сплатити проценти. В силу статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно д умов договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору, Угоди та чинного законодавств України Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання та не сплачує процент за користування кредитними коштами, не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно встановленого графіку. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика». Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йор* позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, іт залишилась, та сплати процентів. 18.12.2014 року Відповідачу було направлено вимогу-повідомлення про погашення сум: боргу, однак, останнім не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільною порядку її сплатити. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених Кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у Відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти незалежно від настання строку виконань: зобов'язання. Відповідно до п. 1.3.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений цим Договором, Банк має право додатково нараховувати пеню, а Позичальник при цьому зобов'язується її сплатити. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чино відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а і. відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, н: звичайно ставляться. Слід зазначити, що Відповідач як Позичальник за Кредитним договором до цього часу к. виконав відповідних зобов'язань, передбачених Кредитним договором, а саме: не сплачу заборгованість по кредиту та процентам. Сума боргу за Кредитним договором залишається несплаченою. Загальна сума заборгованості Відповідача по Кредитному договору станом на 19.02.201 року складає 89 402, 61 грн., з яких: -заборгованість по сумі кредиту - 79 870,05 грн.; -в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту - 17 021,22 гри.; -відсотки - 7 790,50 грн.; -підвищені відсотки - 1 742,06 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовленню.

Outcome: approved