Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] 04.05.2018 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини сторони не підтримують, відновлювати їх позивач наміру не маює. \~ \~ \~ \~При цьому, неповнолітня дочка сторін - [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на повному її забезпеченню. \~ \~ \~ \~З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними та стягувати щомісячно з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання на розгляд справи сторони не з`явились, однак позивач [PERSON] подала заяву про підтримання свого позову, а розгляд такої просить провести у її відсутність. В той же час, відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у Державній установі "Олексіївська виправна колонія № 25" подав до суду письмове пояснення у якому вказав, що він хоч і на даний час не проживає разом з позивачем і неповнолітньою дочкою, однак його мати постійно допомагає в утриманні онуки ( його дочки). Також письмово пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі має намір приймати участь у вихованні та утриманні неповнолітньої дочки. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши матеріали\~справи,\~приходить до\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. \~ \~ \~ \~Сторони 04 травня 2018 року зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 527, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього та втрату взаємоповаги один до одного, сімейні стосунки вони на даний час взагалі не підтримують, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої неповнолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. В той же час, відповідач, являється працездатним, інших дітей на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні. Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач [PERSON] самостійно утримує неповнолітню дочку, батьком якої є відповідач, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в частині позовних вимог щодо щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання спільної неповнолітньої дитини розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги те, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved