Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідачів у солідарному порядку 12882,40 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 992,69 грн. - суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 452,93 грн. - три проценти річних та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва 21 січня 2020 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 9857,52 грн., суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції у розмірі 775,89 грн., три відсотки річних у розмірі 340,22 грн. та судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2020 року вищевказаний судовий наказ було скасовано. Підставами для скасування судового наказу послугувало звернення [PERSON] , в якому остання зазначила, що ні вона, ні її син [PERSON] не підписували жодного договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з ПрАТ "МТЕЦ", крім того, вони не є власниками квартири [ADDRESS] . Проте, позивач з даним твердженням не може погодитися, оскільки відповідачі зареєстровані у спірній квартирі, а тому зобов`язані сплачувати щомісяця плату за спожиті комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію. З моменту, коли відповідачі дізналися про заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання, не зверталися з заявою про реструктуризацію даної заборгованості. Нарахування відповідачам сум оплати за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 здійснювалося за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Позивач надав теплову енергію за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 на суму 15385,03 грн., за яку відповідачі не сплатили та не виконали своїх зобов`язань. Таким чином, з урахуванням перерахунку та отриманої компенсації в сумі 2424,93 грн., залишок боргу складає 12882,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 28.04.2020 та довідки з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що власником особового рахунку, закріпленого за квартирою [ADDRESS] є [PERSON] . Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2017 року по 2020 рік, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов`язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак вона ухилилася від укладення цього договору. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідачів за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 з урахуванням перерахунку, складає 12882,40 грн. Крім того за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 відповідачам нараховані: 992,69 грн. сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 452,93 грн. три відсотки річних. Оскільки відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, то вони є боржниками у зобов`язальних правовідносинах. Приймаючи до уваги те, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved