Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт на все своє майно на ім'я позивача. 01 серпня 2017 року вона звернулася до питаного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бабич О.М., якою було заведено спадкову справу № 15/2017. 01 серпня 2017 року вказаним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вказала, що строк подачі заяви вона пропустила з поважних причин, оскільки тяжко переживала смерть тітки, була в депресійному стані, займалася організацією поховання останньої. Крім того, вона 07 квітня 2017 року вона отримала перелом стегнової кістки правої кінцівки та потрапила в лікарю, де перебувала до 31 липня 2017 року, а тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом, оскільки вважає, що пропустила строк з поважних причин. Позивач в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, просить прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, видане відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 18879 (а.с. 9). 29 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON], яким призначила останню спадкоємицею в повному обсязі без будь-яких винятків всього належного їй майна, будь-які інші заповіти раніше [PERSON] не складались. Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасенком А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1049 (а.с. 14). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 01 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бабич О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Бабич О.М. від 01 серпня 2017 року відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] в зв'язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. Крім того у відмові нотаріуса міститься рекомендація щодо звернення до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 57 ЦПК України). Як встановлено судом, позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті своєї тітки через незадовільний стан її здоров'я, оскільки з 07 квітня 2017 року по 31 липня 2017 року остання перебувала на лікуванні в ПМ «Меді-Світ» на стаціонарному лікуванні з діагнозом: перелом стегнової кістки правої ноги (а.с. 5-9). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов'язків. Відповідно до них цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved