Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідачки борг за договором позики у розмірі 79140,10 грн. та 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 7007,91 грн., а всього стягнути 86148,01 грн. та судові витрати. Вимоги заяви мотивує тим, що 12.04.2011 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до якого позичив [PERSON] кошти у розмірі 6900 доларів США, що на день укладення договору відповідно до курсу НБУ становило 54 924,00 грн. зі строком повернення до 15.05.2011 року. Факт отримання коштів відповідачка підтвердила відповідним записом у договорі позики. У встановлений договором строк відповідачка кошти не повернула. На його неодноразові телефонні звернення та лист від 17.03.2014 року [PERSON] не реагує, таким чином ухиляючись від виконання своїх зобов'язань, тому вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з»явився, суду подав заяву від 18.07.2014 року з проханням розглянути справу без його участі, у заяві вказав, що не заперечує проти заочного рішення, кошти відповідачці позивав у доларах США, які по даний час [PERSON] йому не повернула. Відповідачка в судове засідання не з'явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне. Між сторонами 12 квітня 2011 року був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кошти в сумі 6 900 дол. США, які остання зобов»язувалася повернути в термін до 15.05.2011 р. (а.с. 2-3). Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Про отримання відповідачкою вищевказаної суми позики свідчить відповідний запис [PERSON] у договорі позики. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. На адресу відповідачки позивачем надсилався лист від 17.03.2014 року з пропозицією до 27.03.2014 року провести переговори щодо повернення позичених коштів за договором позики від 12.04.2011 р. (а.с. 6, 7). З письмових пояснень позивача борг за договором позики від 12.04.2011 р. в сумі 6900 дол. США по даний час відповідачкою не повернутий. В спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачкою суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідачки борг за договором позики в сумі 6 900 дол. США та 3 % річних за 1080 днів прострочення повернення коштів у розмірі 611 дол. США. За зазначений період прострочення виконання зобов»язання 3 % річних становить в сумі 612,49 дол. США (6 900 дол. США : 365 : 100% х 3% х 1 080 днів), при цьому вимоги заявляються у розмірі 611 дол. США. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню кошти за договором позики у розмірі 6 900 дол. США та 3 % річних в сумі 611 дол. США, що загалом складає суму 7 511 дол. США. Згідно ст. 99 Конституції України і Указу Президента України "Про грошову реформу в Україні" від 25 серпня 1996 року, грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На день постановлення рішення офіційний курс валют, встановлений Національним банком України складає 1 дол. США - 11,649106 грн. У зв»язку з цим, борг за договором позики з урахуванням 3 % річних на загальну суму 7 511 дол. США в еквіваленті національної валюти становить 87 496 грн. 44 коп. (позика 80 378,84 грн. та 3% річних - 7 117,60 грн.) За викладених обставин позов про стягнення боргу за договором позики знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 861 грн. 48 коп. та на користь держави судовий збір у розмірі 13 грн. 48 коп.

Outcome: approved