Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2008-016 від 22.08.2008року в розмірі 43404,66(долар США), що за курсом 7,99 відповідно до розпорядження НБУ від 24.09.2013року складає 346803,21грн.: 1. Звернути стягнення на будинок загальною площею 85.20 м.2 , житловою площею 27.80 м.2, який розташований за адресою: Запорізька обл., [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №2008-016 від 22.08.2008р.) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; 2. Виселити [PERSON] та [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Запорізька область, [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку, без надання їм іншого житлового приміщення. 3. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 3670,40грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 2008-016 від 22.08.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач-1) 22.08.2008 року отримав кредит у розмірі 35000.00 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.08.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач-1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 24.09.2013 року має заборгованість - 43404.66 [Долар США], яка складається з наступного: - 25387.03 (Долар США) - заборгованість за кредитом; - 10496.71 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5424.23([Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31.29 (Долар США) - штраф (фіксована частина). - 2065.40 (Долар США) - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і Відповідач-1, 22.08.2008 року уклали договір іпотеки № 2008-016 (надалі - Договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач-1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 85.20 м.2, житловою площею 27.80 м.2, який розташований за адресою: Запорізька обл., [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу-1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 186 725 грн. 00 коп. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 68 Мелітопольської міської ради від 09.12.2013р. за адресою: [ADDRESS] крім [PERSON] проживає його дружина [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Таким чином, вказані відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: Запорізька обл., [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату. час місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причин неявки суд не повідомили. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надавши суду заперечення на позовну заяву, згідно якого вважають що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що задоволення зазначених вимог призведе до звуження та порушення існуючих житлових та майнових прав малолітньої дитини. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 22.08.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач-1) було укладено договір № 2008-016./а.с.15-17/ Відповідно до укладеного договору № 2008-016 від 22.08.2008 року Відповідач-1 22.08.2008 року отримав кредит у розмірі 35000.00 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.08.2018 року Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками,комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач-1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 24.09.2013 року має заборгованість - 43404.66 [Долар США], яка складається з наступного: - 25387.03 (Долар США) - заборгованість за кредитом; - 10496.71 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5424.23([Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31.29 (Долар США) - штраф (фіксована частина). - 2065.40 (Долар США) - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Позивач і Відповідач-1 22.08.2008 року уклали договір іпотеки № 2008-016 (надалі - Договір іпотеки). /а.с.20-23/ Згідно з Договором іпотеки Відповідач-1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 85.20 м.2, житловою площею 27.80 м.2, який розташований за адресою: Запорізька обл., [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу-1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 186 725 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. На вимогу ст. 35, 40 вищевказаного Закону, 22.08.2013 року на адресу Відповідача-1 ([ADDRESS] та м. Мелітополь, [ADDRESS]) були надіслані письмові вимоги про усунення порушених зобов'язань за договором №2008-016 від 22.08.2008року в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги та вимога про виселення з житлового приміщення, що перебуває в іпотеці, разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями./а.с.9/ Факт отримання вказаної письмової вимоги Відповідачем-1 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, відповідно до якого листи із повідомленням, що відправлені ПАТ КБ "ПриватБанк": на ім'я [PERSON]. ([ADDRESS] та м. Мелітополь, [ADDRESS]), останній отримав особисто 27.08.2013 року./а.с.13-14/ На вимогу ст. 35, 40 вищевказаного Закону, 23.01.2014 року на адресу Відповідача-2 ([ADDRESS]) була також надіслана письмова вимога про усунення порушених зобов'язань за договором №2008-016 від 22.08.2008року в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги та вимога про виселення з житлового приміщення, що перебуває в іпотеці, разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями. Однак, Відповідачем-2 відмовився від отримання листа, про що свідчить копія довідки про вручення поштового відправлення, на якому мається відповідна відмітка. Посилання третьої особи на той факт, що в спірному житловому будинку мешкає малолітня дитина [PERSON], [INFO], а тому вимога про виселення не підлягає задоволенню спростовується наступним. У пункті 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року зазначено, що згідно зі статтею 177 СК статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001року «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальної реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотеко держателя після укладання договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладання договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Згідно із ч.3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 18 зазначеного Закону, органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла, а діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, попередня згода повинна бути надана щодо будь-яких правочинів, право власності на яке, або право користування яким мають малолітні або неповнолітні діти. Відповідно до положень ст.ст. 141, 160 Сімейного кодексу України, місце проживання малолітньої дитини реєструється за місцем проживання одного з батьків, за згодою обох батьків, які мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Як вбачається з кредитного договору №2008-016 від 22.08.2008року, договору про видачу траншу №2008-016 від 22.08.2008року, договору іпотеки від 22.08.2013року, батько дитини зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У разі коли малолітня або неповнолітня дитина має права користування чи власності на це майно (його частину), нотаріус має витребувати згоду органів опіки та піклування на посвідчення такого правочину (п. 40 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на момент укладання Іпотечного договору). Із матеріалів справи вбачається, що на момент укладання іпотечного договору, малолітня дитина не була зареєстрована за спірною адресою, право користування житловим будинком шляхом реєстрації за місцем проживання не набула. Умови укладеного 22.08.2008року іпотечного договору [PERSON] не оспорювались. Згідно п.п.1.7.1 іпотечного договору, [PERSON] не мав права без письмової згоди банку вчиняти будь-які дії, що можуть вплинути, як безпосередньо, так і опосередковано, як тепер, так і в майбутньому, на кількісні та якісні показники предмету іпотеки. Таким чином, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб можливе лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, суд вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України. В даному випадку зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. На підставі вищевикладеного, відповідачі та інші мешканці житлового будинку підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Згідно ст. 38 Закону «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Як вказано у п.п. 1.4 Іпотечного договору, у випадку задоволення вимог Іпотекодавця за рахунок предмета іпотеки у будь-якому випадку його вартість буде визначатися на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна або встановлюватися за домовленістю сторін. Згідно судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 11.11.2011 року, суди мають виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то в суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана за змістом ч. 3 ст. 10 ЦПК довести інший його розмір, зокрема подати клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи. Таким чином, вартість предмету іпотеки буде визначена на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна або за домовленістю сторін на час продажу вищевказаного житлового будинку. Сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved