Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

позивачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 21.09.2010 звернулись з позовом до Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання права спільної часткової власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS] за кожним, як частку в майні колгоспного двору. Вимоги мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON] , котрий проживав на [ADDRESS] , був головою колгоспного двору, батьком [PERSON] , та чоловіком [PERSON] . Позивач [PERSON] вважав, що після смерті батька відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок, звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вказаний будинок є майном «колгоспного двору», є живими інші члени колгоспного двору і спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Станом на 05.04.1991 членами колгоспного двору були [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вони не втратили частку у майні колгоспного двору. Усі вищенаведені члени колгоспного двору до 05.04.1991 три роки постійно проживали і були зареєстровані в будинку. Крім цього, зазначалась зареєстрованою на 1991 рік [PERSON] , між тим, ще в 1980 році вона вибула в місто Львів, відповідний запис в погосподарську книгу внесено 22.07.1991. На даний час у позивачів виникла потреба у виділенні часток в майні «колгоспного двору», і зокрема у визнанні права спільної часткової власності по 1/5 ч. вищеозначеного житлового будинку за кожним, як членами колгоспного двору, тому змушені звертатись до суду із вказаним позовом, просили такий задовольнити. В судове засідання позивачі не з`явились, 30.11.2020 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] подали заяви, у яких позов підтримали, просили про розгляд справи за їх відсутності та про задоволення позову (а.с.75-79). Представник Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 30.11.2020 сільський голова подав заяву про те, що позовні вимоги визнає та просить про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.80). Суд відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно\~Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. У п. 6\~Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року\~(в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2\~ст. 123 ЦК УРСР 1963 року\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно дост.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Із копії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 20.04.1989 Самбірським МБТІ (а.с.22-23) видно, що житловий будинок на [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Як видно із довідки Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 692 від 28.07.2020, із копій з погосподарських книг с. Керниця за 1980-1985, 1991-2000 роки і будинкової книги (а.с.36-51), на 15.04.1991 членами колгоспного двору на [ADDRESS] були:\~\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.21) видно, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно повідомлення нотаріуса, [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] видати не можливо з тих підстав, що вказаний житловий будинок має статус колгоспного двору (а.с.28). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок на [ADDRESS] належав колгоспному двору, що позивачі є членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, отже слід визнати за ними право спільної часткової власності на 1/5 частину вищеозначеного житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, за кожним, як частку в майні «колгоспного двору». Позов є підставним та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи особливості позову суд залишає судовий збір за позивачами.

Outcome: approved