Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування позовних вимог вказавши наступне. Позивач [PERSON] є опікуном дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] року, батько дітей [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно них рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2015 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дітей, діти мешкають разом з позивачем та перебувають повністю на її утриманні. У зв'язку з цим Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 844,50 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття, оскільки самостійно вона забезпечувати дітей не має можливості та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання Позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, письмових заперечень проти позову суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 10.09.2015 року, [PERSON] померла [INFO] року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2015 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 54 від 21.01.2016 року [PERSON] призначено піклувальником неповнолітнього [PERSON], місце проживання якого визначено за місцем її проживання. Розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 56 від 21.01.2016 року [PERSON] призначено опікуном малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] місце проживання яких визначено за місцем її проживання. Розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 101 від 05.02.2016 року за неповнолітніми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] закріплено право користування житлом за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] призначено відповідальною за збереження права користування неповнолітніми дітьми житлом за вказаною адресою. Таким чином матеріалами справи підтверджено, що неповнолітні діти мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позивач, на утриманні якої перебувають неповнолітні діти має право на отримання аліментів з відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан обох сторін, а також ту обставину, що матеріали справи не містять даних про наявність на утриманні у Відповідача непрацездатних осіб та матеріалами справи підтверджується, що Відповідач є працездатною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки заробіток Відповідача неможливо вирахувати, що суд відносить до інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання про визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України „Про державний бюджет на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень . Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, враховуючи, що діти проживають разом з позивачем, доходу позивача недостатньо для утримання дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 844,50 гривень на кожну дитину щомісячно. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги, що на час розгляду справи про стягнення аліментів [PERSON], [INFO], досяг 18-річного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] з дня подання позову - з 07.11.2016 року та до [INFO] року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved