Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; а також стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що він є батьком дітей. На даний час діти проживають разом з ним та перебувають на його повному утриманні. Відповідач з 14.11.2016 року поїхала до м. Олександрія і з того часу додому не поверталась, стосунків з дітьми не підтримує, її місцезнаходження невідомо. [PERSON] схильна до вживання алкогольних напоїв, вела асоціальний спосіб життя. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, вказаних у ньому пояснивши, що приблизно за 2 місяці, перед Новим Роком відповідач дзвонила, однак була в стані алкогольного сп'яніння, просила дати порозмовляти з дитиною. В листопаді 2016 року вона взяла банківську карту та поїхала до м. Олександрія, додому більше не повернулась. Він з її матір'ю звертались до поліції по розшуку відповідача, проте йому повідомили, що її розшукали та вона йому передзвонила, але додому не приїхала. До цього стосунки в них були нормальні, але деколи вона приходила в школу та до дитсадку та йому повідомляли, що вона була п'яна. В грудні 2017 року вона дзвонила, однак навіть не поцікавилась дітьми. Представник позивача підтримав позовні вимоги також, вважає, що всі обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження, просить прийняти до уваги висновок від 26.05.2017 року комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення на сайті «Судова влада». Враховуючи згоду позивача та представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст., ст. 280 - 284 ЦПК України Представник Червонокам'янської сільської ради на розгляд справи 22.03.2018 року не з'явився, подав заяву, де просить розгляд справи проводити у їх відсутність. Представник Олександрійської РДА як органу опіки та піклування [PERSON] пояснив, що відповідач проходила курс лікування залежності від алкоголю і деякий час не вживала спиртні напої, десь з липня по вересень 2016 року. У вересні 2016 року він особисто з нею спілкувався та їздив до м. Кіровограда, щоб забрати дитину. Відповідач жодного дня не працювала. В подальшому відповідач залишила дітей з батьком та не цікавиться їх життям та здоров?ям. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Оскільки провадження по вказаній справі було відкрито до набрання чинності нових процесуальних норм, суд ухвалив про продовження судового розгляду даної справи в загальному позовному провадженні за діючими нормами ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд відповідно до змісту ст. ст. 10, 12, 81 ЦПК України, слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтва про народження дітей. Згідно Акту обстеження умов проживання від 12.03.2018 року, умови проживання дітей задовільні. [PERSON] з сім'єю не проживає. Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрійської РДА від 26 травня 2017 року є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Висновок обґрунтовано тим, що мати на території Червонокам'янської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв, з листопада 2016 року покинула дітей на батька та поїхала до м. Олександрія, тобто самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, фінансової допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Підстави позбавлення батьківських прав, передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків (абз.2 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Обов'язок надати докази на підтвердження вимог і заперечень законом покладено на сторони (ст. 81 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як свідчать матеріали справи та встановлено з пояснень учасників справи [PERSON] з листопада 2016 року покинула дітей на батька та поїхала до м. Олександрія, чим самоусунулась від покладених на неї батьківських обов'язків по вихованню та піклуванню своїх дітей. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Правовідносини, що склалися між сторонами щодо стягнення аліментів, регулюються ст., ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що батьками дітей є - батько [PERSON] та мати [PERSON]. Починаючи з листопада 2016 року діти проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач є молодою працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. При визначені розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує обставини, визначені у ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач має задовільний стан здоров'я, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на користь позивача [PERSON] в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 18.10.2017 року. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.. Відповідно до пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved