Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2 670 грн. матеріальної шкоди, 2 600 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач по справі її сусід, з яким вони на протязі багатьох років перебували у хороших добросусідських відносинах. До червня 2016 року вони з відповідачем користувалися спільним проїздом, який являється одним варіантом для доступу до її будинку та земельної ділянки, а також до будинку відповідача. Останнім часом їхні відносини з відповідачем погіршилися і він створює їй різні перешкоди у користуванні спільним проїздом, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом про скасування Державного акту відповідача на право власності на земельну ділянку. Окрім цього, 14 липня 2016 року відповідач умисно та без її відома спеціалізованим зварювальним апаратом зварив її власну браму, яка розташована на межі до її господарства, тим самим пошкодив її майно, незаконним способом заблокував доступ до її господарства, чим своїми діями заподіяв їй матеріальну та моральну шкоди. З приводу протиправних дій відповідача вона звернулася в правоохоронні органи, у звязку з чим, по викладених у її заяві фактах, Стрийським відділом поліції проведено перевірку та встановлено, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, однак через малозначність кримінальне провадження по даній справі не проводилося. Вважає, що їй неправомірними діями відповідача завдано матеріальну шкоди в розмірі 2\~670 грн., оскільки це ті витрати, які вона понесла на реставраційні та монтажні роботи її пошкодженої брами, а також 2 600 грн. моральної шкоди, тому що вона перенесла нервове потрясіння та душевне переживання у звязку з неправомірними діями відповідача, вона не може заїхати до себе на подвіря та потрапити до будинку, а кошти, які були витрачені нею на ремонт пошкодженої брами спричинили додаткові витрати для її сімї та створили дискомфорт у повсякденному житті. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити та пояснив, що у звязку з погіршенням відносин між сторонами, відповідач постійно здійснює перешкоди у користуванні належним позивачу майном, обмежує право його довірителя користуватися спільним проїздом, що позбавляє останню можливості вільного доступу до її будинку та земельної ділянки. Так, у липні 2016 року відповідач умисно та у відсутності позивача пошкодив браму останньої, а саме спеціалізованим зварювальним апаратом заварив її, чим заподіяв позивачу матеріальну шкоди в розмірі 2670 грн. Окрім цього, позивач понесла нервове потрясіння та душевне переживання у звязку з неправомірними діями відповідача, кошти, які були витрачені на ремонт пошкодженої брами спричинили додаткові витрати для її сімї та створили дискомфорт у повсякденному житті. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Представники позивача не заперечують щодо прийняття заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого сторони не заперечили. Суд, заслухавши пояснення представників позивачів та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання». Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені ст. 1166 ЦК України. Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Статтями 22, 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Так, за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (стаття 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) зазначено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи». В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З долученої в судовому засіданні копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2006 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №14 по вул. Матейка Яна в м. Стрию Львівської області. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 518434 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Стрийської міської ради № 181 від 22.08.2007 року належить земельна ділянка площею 0,0451 га, яка надана для обслуговування житлового будинку № 14 по вул. Матейка в м. Стрию Львівської області. З копії листа начальника Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області [PERSON] вбачається, що в діях [PERSON] наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, однак у звязку з малозначністю кримінальне провадження не проводилося. Представленими в судове засідання фотографіями встановлено пошкодження брами позивача спеціалізованим зварювальним апаратом. Відповідно до рахунку № 1/10/16 від 10.10.2016 року, виданого підприємцем [PERSON] позивач [PERSON] на реставраційні та монтажні роботи пошкодженої відповідачем брами витратила 2\~670 грн. За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов до висновку, що між неправомірними діями відповідача [PERSON], які були спрямовані на умисне пошкодження майна позивача, та завданою матеріальною шкодою позивачу, яка понесла витрати на реставрацію та монтажні роботи по відновленню пошкодженої брами, є безпосередній причинний звязок і є вина відповідача, а тому останній повинен відшкодувати завдану шкоду позивачу в розмірі 2670 грн. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1187 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду позивачу, ступень вини відповідачів, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1500 грн. моральної шкоди. У решті позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і понесені останньою судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 грн., та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved