Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що з 01.06.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох дітей -[PERSON], 2002 р.н. та [PERSON], 2006 р.н. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони тривалий час проживають окремо, діти проживають разом з позивачем та перебувють на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що змусило позивача звернутися до суду. У зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений, між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та стягнути її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, стягнути з відповідача витрати, пов»язані зі сплатою судового збору. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові. Відповідач до суду не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 червня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Каховського рай управління юстиції, актовий запис №90 (а.с.9). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с.7,8). Відповідно до довідки, наданої обслуговуючим кооперативом житлово-будівельний кооператив «Мрія», [PERSON] разом з дітьми [PERSON], 2002 р.н. та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено, поновлення шлюбних стосунків неможливе, оскільки відсутнє бажання у подружжя на їх відновлення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Крім того, в силу вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]». Статтею 182 СК України зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Ч. 1, 2 ст.183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька; якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Таким чином позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача та на користь держави судовий збір в сумі по 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved