Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 2007543508 від 28 грудня 2013 року. Згідно кредитного договору, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «ОПТ Банк» та відповідачем, останньому надано грошові кошти у розмірі 23788,76 грн. Первісний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Станом на 26 січня 2016 року відповідач свої зобов'язання не виконав в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 29 556,44 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 23 127,68 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 2,06 грн., комісії у розмірі 6 426,70 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2007543508 від 28 грудня 2013 року у розмірі 29 556,44 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 28 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір № 2007543508 на отримання кредиту у розмірі 23 788,76 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 відсотків на рік та на термін до 28 грудня 2016 року (а.с. 10-13, 14). 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 2007543508 від 28 грудня 2013 року (а.с. 24-27,28). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2007543508 від 28 грудня 2013 року, загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 26 січня 2016 року становить - 29 556,44 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 23 127,68 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 2,06 грн., комісії у розмірі 6 426,70 грн. (а.с. 23). 05 січня 2015 року на адресу відповідача було направлено повідомлення з проханням погасити заборгованість перед банком за кредитним договором № 2007543508 від 28 грудня 2013 року (а.с. 22). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно п. 1.1. договору факторингу № 22/12/14/1-1 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про відступлення права вимоги.(а.с. 24-27) «У відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у відповідному реєстрі прав вимог у порядку та строки встановлені цим договором.». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за умовами договору, сума заборгованості за Договором станом на 26 січня 2016 року становить 29556,44 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421, п/р № 26507002333333 в АТ «ОТП Банк», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д) заборгованість за договором № 2007543508 від 28 грудня 2013 року станом на 26 січня 2016 року в розмірі 29 556 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 44 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.5-6), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved