Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] в них народився син [PERSON]. Відносини між ними припинені в червні 2012 році. Після розірвання відносин відповідач поїхав в Республіку Узбекистан. Їхній син [PERSON] проживає з нею і є на її утриманні. Відповідач будь - якої, допомоги, в тому числі і матеріальної допомоги, на утримання їхньої дитини не надає, дитиною не цікавиться. Їй відомо, що відповідач офіційно ніде не працює, але внаслідок зайняття на сезонних роботах отримує мінливий нерегулярний але чималий дохід. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. Тому для повноцінного виховання, вільного розвитку власної особистості їхнього сина [PERSON], його матеріального забезпечення, морального, психологічного, фізіологічного розвитку на належному рівні, а в подальшому забезпечення можливостей у здобутті освіти, відвідуванні спортивних, культурних, мистецьких та інших просвітницьких закладів, забезпечення дитині умов належного відпочинку у спортивно - оздоровчих закладах, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі змісту протоколу судового засідання від 13.10.2014 року Кокандського міськрайонного суду відомо, що [PERSON] позов [PERSON] про стягнення аліментів визнає, підтвердив, що з позивачкою перебував у цивільному шлюбі з 2008 року, від якого [INFO] народився [PERSON] На даний час він знаходиться в Республіці Узбекистан Багдадського району Ферганської області в с. Санам Дарак, де проживають його батьки і законна дружина, про що позивачці відомо. Не заперечує щодо своєї участі в вихованні та утримання свого неповнолітнього сина. Просить справу розглядати у його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 06.08.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, згідно з яким його батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Разом проживали однією сім'єю до червня 2012 року. Після чого відповідач поїхав в Республіку Узбекистан і більше не повертався. Їхній син [PERSON] проживає з позивачкою і є на її утриманні, що підтверджується довідкою № 3700 від 23.06.2014 року, виданою комунальним підприємством Самбірської міської ради "Житлово - експлуатаційного комбінату". Відповідач будь - якої допомоги, в тому числі і матеріальної, на утримання дитини не надає, дитиною не цікавиться. Як було встановлено в судовому засіданні, він офіційно ніде не працює, але внаслідок зайняття на сезонних роботах отримує мінливий нерегулярний дохід. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved