Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог вказали, що [INFO] померла мати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та баба [PERSON] - [PERSON] , яка за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» с. Сасанівка Полонського району Хмельницької області, та після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,0076 га на території Сасанівської сільської ради Полонського району Хмельницької області (з 2017 року с. Сасанівка увійшло до Грицівської об`єднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER] , виданим 4 березня 2002 року на ім`я [PERSON] , в управління та розпорядження яким фактично вступив її чоловік - [PERSON] , який після смерті дружини отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не оформив на себе земельну ділянку, яка належала [PERSON] 02 червня 2017 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все майно заповів в рівних частках синам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , доньці - [PERSON] та онуку - [PERSON] по 1/5 частині кожному. [INFO] [PERSON] помер. У визначений законом шестимісячний строк позивачі звернулись до приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Садовського А.М. з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 19.03.2018 року отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті останнього по 1/5 частці кожен. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,0076 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER] заявникам було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] та оскільки чоловік останньої - [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті дружини, фактично не провів державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку в реєстраційних органах та позивачам рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують. Представник відповідача - Грицівської селищної ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухавлює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а [PERSON] дід - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі - у виді земельної ділянки площею 2,0076 га на території Сасанівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, яку він успадкував фактично після смерті своєї дружини [PERSON] , проте своїх спадкових прав не оформив, у зв`язку з чим позивачам при оформленні спадщини нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім позивачів, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження позивачів (а.с.11, 16, 22, 31), свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якого [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.32), листа приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу № 62/02-14/87/2017 від 21 березня 2018 р. про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) через те, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.35, зворот), довідки Грицівської селищної ради №141 від 10 липня 2019 року про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті проживав по [ADDRESS] ; був зареєстрований за вказаною адресою та проживав один (а.с.37); свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого позивачі успадкували в рівних долях житловий будинок після смерті [PERSON] (а.с.38, зворот); свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.39), свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її чоловік [PERSON] , а спадкове майно складається з паю, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія [NUMBER] , виданого Сасанівською сільською радою 11.03.2002 р. (а.с.40); витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (зворот а.с.40, 41); свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с.42, 43), державного акта на право приватної власності серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,0076 га , розташована на території Сасанівської сільської ради (а.с.44, зворот). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як роз`яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції о порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на правах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо ї прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, ту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Переоформлення державного акту і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов`язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] - онуком останнього, однак не мають змоги оформити спадщину на належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, оскільки оригінал державного акту, що підтверджує її право власності на останню не зберігся та [PERSON] , чоловік станньої, не провів державну реєстрацію земельної ділянки в реєстраційних органах після її смерті на своє ім`я. З огляду на те, що інший порядок для набуття [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права власності на вищезгадану земельну ділянку законодавством не визначений, беручи до уваги те, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріуса, спір про спадкове майно відсутній, суд дійшов висновку, що право позивачів на спадщину підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а порушене цивільне право позивачів на отримання спадщини відповідно до ст. 16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності по 1/5 частині згаданої земельної (частки) паю за кожним. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 352 грн.40 коп. (768 грн. 40 коп.:100%*50%).

Outcome: approved