Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про надання дозволу на оформлення проїзного документа дитини [PERSON], [INFO], без згоди його батька [PERSON], та надання дозволу на виїзд за межі України [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], посилаючись на такі обставини. З 30 липня 2002 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але відносини з останнім не склалися, майже одразу припинили спільне проживання, однак шлюб не розірвано. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач від народження дитини ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний розвиток, а тому позивач вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. На теперішній час дитина - [PERSON], 2000 року народження, навчається в художній школі, отримує пропозиції на відвідування виставок та проходження практики за кордоном. Однак, батько дитини - відповідач не надає згоди на тимчасові поїздки сина за кордон, не мотивуючі відмову. Також позивач має родичів в країнах СНД, але не може відвідувати їх з рідним сином. Оскільки відповідач відмовляється від надання згоди на виїзд сина за кордон для навчання та відпочинку за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів, з метою захисту прав дитини, позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на виїзд за межі України. Згодом позивачем були уточнені позовні вимоги, в яких вона зазначила дати виїзду за кордон [PERSON], а саме: 1) з 20 березня 2015 року по 01 квітня 2015 року в Росію, Білорусь, Молдову, країни Шенгенської зони; 2) з 20 червня 2015 року по 25 серпня 2015 року в Росію, Молдову, Білорусь; 3) з 20 жовтня 2015 року по 01 листопада 2015 року в Росію, Молдову, Білорусь; 4) з 20 грудня 2015 року по 20 січня 2016 року в Росію, Молдову, країни Шенгенської зони; 5) з 20 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року в Росію, Молдову, країни Євросоюзу; 6) з 20 червня 2016 року по 25 серпня 2016 року в Росію, Молдову, країни Євросоюзу; 7) з 20 жовтня 2016 року по 01 листопада 2016 року в Росію, Молдову, Білорусь; 8) з 20 грудня 2016 року по 20 січня 2017 року в Росію, Молдову, Білорусь, країни Євросоюзу. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причини неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. З 30 липня 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 30 липня 2002 року, запис № 753. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 серпня 2002 року, запис № 35, де батьком зазначений [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до академічної довідки учня КПНЗ «Дитяча художня школа №1 ім. К.К. Костанді м. Одеси» за № 58 від 11 грудня 2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], з 2011 року навчається в КПНЗ «Дитяча художня школа № 1 ім. К.К. Костанді м. Одеси» та отримує пропозиції на відвідування виставок та проходження практики за кордоном. Позивач має родичів в країнах СНД, і має наміри із сином провідати своїх рідних, має наміри відпочити за кордоном. Враховуючи те, що у позивача відносини з батьком дитини не склалися, майже одразу батьки припинили спільне проживання та дитина проживає разом з матір'ю, дитина жодного разу не перетинала державний кордон, а також той факт, що дитина потребує оздоровчого відпочинку, духовного та культурного розвитку, а відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, будь-яких доказів про неможливість виїзду дитини за межі України не існує, тому суд вважає, що немає перешкод для надання дитині дозволу на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу батька. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про порядок виїзду з України, в'їзду до України громадян України", виїзд за кордон України громадянина, який не досяг 18 років, здійснюється на підставі проїзного документа дитини. Згідно ст. 4 означеного Закону оформлення проїзного документа на дитину здійснюється на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. Одержати згоду [PERSON] на оформлення проїзного документа на виїзд за межі України [PERSON] не представляється можливим, оскільки він жодних стосунків з позивачем і сином не підтримує, не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, яка проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України, в'їзду до України громадян України", за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №5 (з наступними змінами) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, надати дозвіл на оформлення проїзного документа дитини [PERSON], [INFO], без згоди його батька [PERSON], та надати дозвіл на виїзди за межі України [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] в супроводі його матері [PERSON] до виповнення 16 років, а саме: : 1) з 20 березня 2015 р. по 01 квітня 2015 р. в Російську Федерацію, Республіку Білорусь, Республіку Молдову, країни Шенгенської зони; 2) з 20 червня 2015 р. по 25 серпня 2015 р. в Російську Федерацію, Республіку Білорусь, Республіку Молдову; 3) з 20 жовтня 2015 р. по 01 листопада 2015 р. в Російську Федерацію, Республіку Білорусь, Республіку Молдову; 4) з 20 грудня 2015 р. по 20 січня 2016 р. в Російську Федерацію, Республіку Молдову, країни Шенгенської зони; 5) з 20 березня 2016 р. по 01 квітня 2016 р. в Російську Федерацію, Республіку Молдову, країни Євросоюзу; 6) з 20 червня 2016 р. по 25 серпня 2016 р. в Російську Федерацію, Республіку Молдову, країни Євросоюзу; 7) з 20 жовтня 2016 р. по 01 листопада 2016 р. в Російську Федерацію, Республіку Білорусь, Республіку Молдову; 8) з 20 грудня 2016 р. по 20 січня 2017 р. в Російську Федерацію, Республіку Білорусь, Республіку Молдову, країни Євросоюзу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved