Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]. Крім позивача спадкоємцем за законом являється сестра позивача [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивача, про що вона подала заяву до нотаріальної контори. Звернувшись до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у видачі свідоцтва на будинок, у зв'язку з тим, що право власності на будинок на померлу [PERSON] не зареєстровано та відсутні правовстановлюючі документи. Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за нею право власності в порядку успадкування на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Катюжанська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона відмовилась від спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача, про що вона подала заяву до нотаріальної контори. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], зареєстрований виконкомом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом являються: дочки померлої - [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із спадкової справи № 264/2014 до майна померлої [PERSON], згідно заяви № 643 від 30 травня 2014 року [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON]. шляхом подачі заяви від 30 травня 2014 року № 644 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до довідки виданої 12 травня 2014 року Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області № 629, [PERSON] був зареєстрований з 03 січня 1962 року та проживав за адресою: [ADDRESS] по 13 жовтня 20105 рік. На день його смерті в указаному житловому будинку була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно довідки виданої 12 травня 2014 року Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області, [PERSON] була зареєстрована з 19 серпня 1963 року за вищевказаною адресою та на день її смерті в указаному житловому будинку вона проживала одна. Відповідно до виписки з по господарської книги виданої 06 серпня 2014 року Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області № 1085, [PERSON] записана першим членом домогосподарства за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки про об'єкт нерухомості № 576, виданої комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», про те, що вищезазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 року не зареєстрований у КП «Вишгородське БТІ». Відповідно до будинкової книги, житловий будинок за вищевказаною адресою був побудований 1947 року, власником будинку був [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1947 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Отже, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду слід було керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року. Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відтак, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Однак, оскільки будинок був збудований в 1947 році, значиться в господарській книзі сільської ради, діюче на час введення будинку в експлуатацію законодавство не вимагало реєстрації прав власності, то на думку суду спірний будинок не є самочинним будівництвом, належав спадкодавцю і тому за позивачем слід визнати право власності на вказаний спірний будинок. Таким чином, оскільки житловий будинок належав [PERSON] на праві власності на день смерті, то житловий будинок є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після її смерті. Зважаючи на те, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві власності на день смерті, при цьому позивач [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину у спосіб, встановлений ст. 1269 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved