Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними позовом посилаючись на те, що його дідом [PERSON] та бабкою [PERSON] у 1950 році в [ADDRESS] було побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. [INFO] року його дід - [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина. В порядку спадкування за законом спадщину прийняла його дружина [PERSON], як така що пережила чоловіка. [INFO] року померла [PERSON], тобто бабка позивача. В порядку спадкування за заповітом, спадщину прийняв [PERSON] - син померлої. Проте, спадщину на себе не оформив, оскільки [INFO] року останній помер. Як спадкоємець за заповітом після смерті батька -[PERSON] у червні 2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, через те, що спадкодавцями не було отримано за життя свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно, він не може оформити на себе спадкове майно, в зв'язку з чим, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просили їх задовольнити. Великобудська сільська рада Герцаївського району будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила, в зв'язку з чим, суд в силу ст. 224 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та ухвалити заочне рішення. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала та суду пояснила, що спірний житловий будинок побудовано [PERSON] та [PERSON], тобто батьками її чоловіка [PERSON] На час смерті чоловіка, вона проживала окремо від нього спадщину не прийняла та на неї не претендує. Позивач є її рідним сином і залишився проживати в даному господарстві. Окрім позивача в неї з чоловіком було ще шестеро дітей, які на час смерті чоловіка проживали окремо від нього. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських споруд. Як випливає з витягу з погосподарської книги Великобудської сільської ради Герцаївського району, житловий будинок з господарськими спорудами який розташований по [ADDRESS] закінчений будівництвом у 1950 році. Спірний житловий будинок зареєстрований у сільській раді за [PERSON] тобто дідом позивача (а.с. 24). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] з 14 жовтня 1937 року знаходився у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 18). Зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS] побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці, прийнятий в експлуатацію і зареєстрований з 1950 року в сільській раді за [PERSON], на час коли останній перебував в шлюбі із [PERSON], то з того часу останні вважаються співвласниками цього житлового будинку в рівних частках. [INFO] року [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть виданого виконкомом Великобудської сільської ради Герцаївського району [INFO] року серії [NUMBER] (а.с. 15 ). Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина зокрема на 1/2 частку спірного житлового будинку з господарськими спорудами. Статтею 524 ЦК в редакції 1963 р., яка була чинною на момент відкриття спадщини внаслідок смерті [PERSON], встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, якщо воно не змінено заповітом. Спадкодавець [PERSON] після себе заповіт не залишив, а тому спадкування має місце за законом. Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], в житловому будинку що в [ADDRESS] залишилась проживати його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Великобудської сільської ради за № 733-6 від 25.06.2015 року.(а.с. 16) Отже, після смерті [PERSON], його майно - житловий будинок з господарськими спорудами який розташований по [ADDRESS] успадкувала [PERSON] [INFO] року [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть виданого виконкомом Великобудської сільської ради Герцаївського району 13 червня 1996 року серії [NUMBER](а.с. 19 ). Відтак, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина. Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало їй на день смерті на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] згідно заповіту від 05 квітня 1995 року посвідченого секретарем Великобудської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за № 30 (а.с. 95). Як випливає з довідки Великобудської сільської ради за № 135 від 04.03.2015 року, [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] так як мешкав в [ADDRESS] з 02.03.1995 року й по день смерті (а.с. 67-68). Окрім цього 10 червня 1996 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, після смерті матері державному нотаріусу. [INFO] року [PERSON] (а.с. 66 ). Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів [PERSON] згідно заповіту від 29 лютого 2008 року посвідченого секретарем Великобудської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за № 85 (а.с. 74-75) . Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач 16 червня 2015 року звернувся до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.62) проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 23 червня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 23). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обов'язкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної щодо померлого [PERSON] (а.с. 60-91). [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] хоч і являються нарівні із позивачем дітьми померлого [PERSON], спадщину не прийняли так як до нотаріуса у встановлений законом строк не звертались. За вищенаведених обставин, відповідно до встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню, так як на момент смерті [PERSON], останньому належав вищезазначений житловий будинок та в порядку спадкування за заповітом він має перейти до позивача. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК 1963 р., ст. ст. 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved