Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із вищевказаним\~позовом,\~в якому\~просить встановити,\~що померлий\~ [INFO] [PERSON] \~та [PERSON] ,\~д.п.Сеніцка\~є родиною,\~тобто він\~є батьком\~його матері,\~а його\~мати є\~його дочкою. Встановити,\~що сертифікат\~на право\~приватної власності\~на земельну\~ділянку площею\~3.27\~га,\~серії ЛВ\~№ 00645\~виданий на\~прізвище [PERSON] ,\~належить [PERSON] ,\~батькові матері\~позивача і\~дідові позивача. Визнати за [PERSON] [INFO] , жителя [ADDRESS] право власності на земельну ділянку площею 3.27 га., розташовану на території села Мазярня-Каранська Незнанівської сільської ради, належну [PERSON] , померлому [INFO] , підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 00645 виданого на його ім`я, як за його внуком, спадкоємцем п`ятої черги за законом. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. На підставі\~ч.3\~ст.\~131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~ Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Як вбачається\~з матеріалів\~справи, [INFO] помер дід позивача по материнській лінії, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим 1 квітня 1996 року Незнанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис в книзі реєстрації актів про смерть №11. Мати позивача, [PERSON] , д.п. Сеніцка, спадщину по смерті [PERSON] не прийняла. Факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю і померлим [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим палацом урочистих подій м.Львова 27 березня 1975 року в якому [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу батьків позивача серії [NUMBER] , виданим Незнанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 6 липня 1974 року, відповідно до якого батько позивача - [PERSON] одружився з [PERSON] . Із свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим бюро записів актів громадянського стану Кам`янка-Бузького району Львівської області 10 квітня 1956 року, вбачається, що її батьками є [PERSON] і [PERSON] , місце реєстрації народження с.Незнанів Кам`янка- Бузький район Львівської області. В свідоцтві про смерть діда позивача, його прізвище записане як [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,27 га розташована на території с. Мазярня-Каранська Незнанівської сільської ради Львівської області на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 00645, в якому прізвище [PERSON] ,\~записане [PERSON] \~та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 608. Такі розбіжності в прізвищі перешкоджають позивачу оформити право на спадкове майно. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами\~глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.п. 4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу вимог п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, поскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до п.9\~Перехідних положень ЦПК України\~(в редакції\~\~Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~328,\~1218,\~1223,\~1261\~ЦК України,

Outcome: approved