Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що громадянин [PERSON] та її сестра [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб між батьками дитини розірвано 23.02.2005 року. [PERSON] аліменти на утримання сина не сплачував. У березні 2015 року [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, але рішення про стягнення аліментів не було винесено, в зв»язку зі смертю [PERSON] За інформацією адміністрації Черкаської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3, яку відвідував неповнолітній до 2013 року, об»єктивної характеристики на батька адміністрація школи надати не може, у зв»язку з тим, що він до школи не приходив, батьківські збори не відвідував, жодного разу не цікавився життям сина. Відповідно до довідки адміністрації Канівського коледжу Культури і мистецтва, де навчається [PERSON], громадянин [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. 06.05.2015 року [PERSON] написав заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина. Протягом тривалого часу відповідач діє всупереч інтересам сина, тим самим позбавив його права на належне батьківське виховання та утримання. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з дня подачі позову і до повноліття. Неповнолітнього [PERSON] передати Органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, в матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просить справу розглядати без його участі. Прокурор м. Черкаси підтримав позовні вимоги, та просила заяву задовольнити. Представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, думку неповнолітнього, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що гр.. [PERSON], [INFO] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження Серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадського стану Виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №611. [PERSON] померла 28.04.2015 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського МУЮ. Відповідно до довідки №01-09-163/3 від 01.07.2015 року Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 [PERSON], [INFO] з 19.10.2010 р. по 12.06.2013 р. навчався у Черкаській спеціалізованій школі №3. Батько дитини, за час навчання, у школі не з»являвся, батьківські збори не відвідував, навчанням дитини не цікавився, участі у вихованні не брав. Відповідно до довідки №228 від 01.07.2015 р. Канівського коледжу культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету ім. Павла Тичини [PERSON] навчається на ІІ курсі спеціальність «Хореографія». Навчально-виховним процесом опікувалась його мама. За час навчання батько не брав участі у виховному процесі, в коледжі не з»являвся, життям та навчанням [PERSON] не цікавився. Як пояснила в судовому засіданні позивач, відразу після розірвання шлюбу між [PERSON] та відповідачем, останній не цікавився життям сина, не допомагав матеріально забезпечувати його. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина, але в зв»язку з її смертю справу було закрито. Відповідач являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання встановлену до 01.03.2016 року. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. В матеріалах справи мається заява [PERSON] про те. що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] і просить суд розглянути справу у його відсутність. 03.07.2015 р. виконавчим комітетом Черкаської міської ради наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON], [INFO] щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO] Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З пояснень позивача, а також з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує сина матеріально, не піклується про життя та здоров'я, не дбає про його фізичний та моральний розвиток. Даний факт в судовому засіданні підтвердив неповнолітній [PERSON] У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям сина та виконувати свій батьківський обов'язок. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні сина, підвищенні рівня його знань та оздоровлення дитини. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав..

Outcome: approved