Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного між банком та відповідачем [PERSON] кредитним договором без номера остання отримала кредит в сумі 2000 гривень у вигляді встановленого платіжного ліміту на платіжну карту з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про приєднання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 12865 гривень 20 копійок, з яких 1996 гривень 32 копійки - заборгованість за кредитом, 7611 гривень 56 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2168 гривень 50 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 588 гривень 82 копійки (процентна складова), від сплати яких відповідач ухиляється, в звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.38,48,50), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.34,38), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про день, час та час розгляду справи повідомлена належним чином згідно поштового повідомлення за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання: [INFO] (а.с.45,51-53), в судове засідання не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, як не надала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений відповідно до вимог ст.1046-1050, 1054 - 1055 ЦК України, який згідно ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником 07 червня 2013 року був укладений кредитний договір без номера (а.с.6-8,9-33), відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого платіжного ліміту на платіжну картку «Універсальна» в сумі 500 гривень, який в послідуючому було збільшено банком до 2000 гривень 00 копійок, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5\~% на місяць (30% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті, складає між нею і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.6-33). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній згідно з п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. У випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 30 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися в суд, сплати банку згідно заяви позичальника та п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.28). Відповідно до п. 1.1.7.12 вищезазначених Правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк (а.с.20). Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в звязку з чим станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 12865 гривень 20 копійок, з яких 1996 гривень 32 копійки - заборгованість за кредитом, 7611 гривень 56 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2168 гривень 50 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 588 гривень 82 копійки (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, за яким останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором здійснено позичальником 27 листопада 2014 року (а.с.5), а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та комісія, а також пеня та штрафи за порушення умов договору. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за спірним кредитним договором заборгованості у загальній сумі 12865 гривень 20 копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в звязку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved