Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Відповідно до заявлених вимог позивач просить: *визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», інформацію, поширену та розміщену [INFO] у мережі Інтернет на сайті [INFO], реєстратором доменного імені якого є [PERSON] , у статті під назвою «Енергоатом» без торгів дав порошенківському «Турбоатому» 448 мільйонів на конденсатор для ЗАЕС», а саме: 1.«Однак усіх іноземців з різних причин не допустили до торгів, де б вони могли запропонувати ринкову ціну». 2.«Скільки могли запропонувати в результаті аукціону чеські та німецькі залишилось невідомим, оскільки «Енергоатом» більше відкритих торгів не влаштував; *зобов`язати [PERSON] ( [ADDRESS] ) не пізніше місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію в такий саме спосіб, в який вона була розповсюджена, або наближений до нього спосіб, зазначивши, що інформація, розміщена у статті під назвою « [INFO] » без торгів дав порошенківському «Турбоатому» 448 мільйонів на конденсатор для ЗАЕС», а саме: *«Однак усіх іноземців з різних причин не допустили до торгів, де б вони могли запропонувати ринкову ціну». *«Скільки могли запропонувати в результаті аукціону чеські та німецькі залишилось невідомим, оскільки «Енергоатом» більше відкритих торгів не влаштував, є недостовірною та не відповідає дійсності; *вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] в мережі інтернет насайті Наші гроші ([INFO]) була опублікована стаття під назвою «Енергоатом» без торгів дав порошенківському «Турбоатому» 448 мільйонів на конденсатор для ЗАЕС. Реєстратором доменного імені [INFO] є [PERSON] . В зазначеній публікації були викладені фактичні дані, що не відповідають дійсності, знижують престиж та підривають довіру до господарської діяльності ПАТ «Турбоатом». Зокрема, в статті повідомляється настувпне: *«Однак усіх іноземців з різних причин не допустили до торгів, де б вони могли запропонувати ринкову ціну». *«Скільки могли запропонувати в результаті аукціону чеські та німецькі залишилось невідомим, оскільки «Енергоатом» більше відкритих торгів не влаштував». Позивач зазначає, що інформація, розповсюджена інтернет-ресурсом, є недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства, в тому числі дискредитує та завдає шкоди як розробнику і виробнику унікального турбінного обладнання, включеного до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки України. 16.03.2017 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. 27.06.2018 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. 30.11.2018 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. 13.08.2019 р. закрито підготовче провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду без вручення. На підставі положень ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, який повідомлявся про розгляд справи належним чином. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Відповідно до статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 06.12.2016 р. в мережі інтернет насайті Наші гроші ([INFO]) була опублікована стаття під назвою «Енергоато» без торгів дав порошенківському «Турбоатому» 448 мільйонів на конденсатор для ЗАЕС. Реєстратором доменного імені [INFO] є [PERSON] . В публікації зазначено зокрема наступне: *«Однак усіх іноземців з різних причин не допустили до торгів, де б вони могли запропонувати ринкову ціну». *«Скільки могли запропонувати в результаті аукціону чеські та німецькі залишилось невідомим, оскільки «Енергоатом» більше відкритих торгів не влаштував». Позивач, звертаючись до суду, просить визнати таку інформацію недостовірною та принижує ділову репутацію підприємства. Конституцією України гарантовано кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію, що честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України). У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця). Відповідно до статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Позивачем доведено належними і допустимими доказами факт розповсюдження інформації про діяльність підприємства в мережі Інтернет, що стосувалась проведення відкритих торгів на сайті Prozorro, де Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» виступала замовником. Також позивачем надано оголошення про проведення аукціону, предметом закупівлі за яким був комплект обладнання конденсаторів турбін для ВП ЗАЕС. До аукціону було допущено тільки ПАТ «Трубоатом», пропозиції інших учасників були відхилені. Одним із учасників аукціону була подана скарга до Антимонопольного комітету України, однак така скарга залишена без задоволення, що підтверджується відповідним рішенням №507-р/пк-пз від 26.08.2016 р. В подальшому ДП «НАЕК «Енергоатом» відмінило торги, оскільки допущено до оцінки менше двох тендерних пропозицій. Також позивачем доведено, що власником доменного імені сайту, на якому розповсюджена інформація, є [PERSON] . Натомість, відповідно до положень ст.277 ЦК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. У частині четвертій статті 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. На підтвердження того, що розміщена в мережі Інтернет інформація є достовірною відповідачем не надано суду будь-яких доказів. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду відповідач не надав суду доказів на підтвердження достовірності інформації, розповсюдженої стосовно ПАТ «Турбоатом». Розповсюджена негативна інформація про позивача є недостовірною та впливає на ділову репутацію підприємства, в зв`язку з чим підлягає спростуванню з боку відповідача. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved