Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на частки нерухомого майна в порядку спадкування - садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], як за спадкоємцями після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити. Від відповідача по справі, Щербанівської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Від третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їхньої участі, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка являлася позивачам матір'ю, про що 13.06.2012 року виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району складено відповідний актовий запис за №78, та видано свідоцтво про смерть.(а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт від 07.11.2005 р. зареєстрований в реєстрі за № 752, відповідно до умов якого, все майно, яке належало їй на момент смерті , де б воно не було і з чого б не складалося і на що за законом мала право заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,2400 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 15). Вказане майно належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 1979 р., посвідченого 22.08.1979 року секретарем Щербанівської сільської ради Полтавського району , зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] (а.с. 9-10). В установлений законом строк позивачі звернулися до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на майно померлої . Згідно довідки виданої завідувачем Полтавської районною держнотконторою [PERSON], на майно померлої [INFO] [PERSON], заведена спадкова справа за заявою про прийняття спадщини від [PERSON], згідно довідки Щербанівської сільської ради від 05.11.2012 р. фактично приступив до управління спадковим майном в порядку ст. 1268 ЦК України - син померлої [PERSON] Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину на майно померлої - садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,2400 га., не може бути видано спадкоємцям в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності. Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно у спадкодавця позбавляє позивачів, спадкоємців померлої [INFO] [PERSON], можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] на даний час являються єдиними спадкоємцями після померлої, яка була власницею домоволодіння, то відповідно за ними можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved