Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. За рішенням суду від 13.11.2013 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки, однак позивачка з виконавчим листом до виконавчої служби не зверталася у зв'язку з добровільною сплатою аліментів відповідачем до 2015 року. З 2013 року відповідач припинив будь-яке спілкування з дитиною, перестав її відвідувати, телефонувати, зустрічатись з нею. Таким чином, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Крім того, 18.03.2016 відповідач склав нотаріально посвідчену заяву, в якій добровільно відмовився від батьківських прав на дитину та не заперечує щодо подальшого її усиновлення. Позивач у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла зава про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи позивача, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. При судовому розгляді встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. /а.с. 4/. Згідно довідки голови ОК № 32 «Заря» вих. № 272, [PERSON], [INFO], дійсно проживає в [ADDRESS] і разом з нею проживає її родина: чоловік - [PERSON], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 18.03.2016, посвідченої 18.03.2016 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Онищенко М.А., зареєстрованої в реєстрі за № 1018, в якій відповідач добровільно відмовився від батьківських прав на малолітню доньку - [PERSON], [INFO] та не заперечує щодо подальшого її усиновлення. /а.с. 5/. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, які надаються державою. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 107/18 від 24.05.2018, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, вважає, що на сьогодні відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву [PERSON] до [PERSON], про позбавлення його батьківських прав по відношенню доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Outcome: approved