Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № DNQ1RC206280160 від 06.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7435,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Посилаючись на статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України позивач зазначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідач зобов'язання належним чином не виконав, тому посилаючись на ст.1054 ЦК України позивач вважає, що у нього є право вимагати заборгованість по кредиту. На даний час відповідач продовжує порушувати виконання своїх зобов'язань, тому станом на 25.11.2013 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 20432,03 гривень, яка складається з наступного боргу: по кредиту - 3784,95 грн.; по сплаті процентів за користування кредитом - 291,76 грн.; по комісії за користування кредитом - 1873,76 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13032,42 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 949,14 грн.. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк давності до тих вимог позивача, по яких минув строк давності, зокрема, по штрафах та пені; зменшити розмір неустойки (штрафу), в зв'язку з тим, що штраф значно перевищує суму грошей, які він отримав в кредит від банку, та з урахуванням його майнового стану. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] підтверджується копією заяви позичальника № DNQ1RC206280160 від 06.02.2008 року (а.с. 5), якою він надав згоду на отримання кредиту на Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які разом складають кредитний договір (а.с. 6-8), за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7435,29 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 3-4) станом 25.11.2013 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 20432,03 гривень, яка складається з наступного боргу: по кредиту - 3784,95 грн.; по сплаті процентів за користування кредитом - 291,76 грн.; по комісії за користування кредитом - 1873,76 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13032,42 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 949,14 грн.. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Позивач не обґрунтував у позові, на підставі яких норм законодавства або умов кредитного договору між сторонами він нарахував комісію за користування кредитом, не розкрив механізм нарахування її відповідачу в зазначеному у позові розмірі. Згідно з абзацем третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до п. 17 ст.1 цього Закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. В частині першій статті 901 ЦК України вказано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Позивач не зазначив у позові, які його дії носили характер послуг для відповідача, яким пунктом кредитного договору встановлено розмір, строки та порядок їх оплати. На думку суду, в даному випадку відкриття позичкового рахунку, його ведення, видача кредиту - це не послуги, надані позичальнику, а прямий обов'язок банку, пов'язаний з урахуванням операцій з кредитування відповідно до нормативних актів Національного банку України. Тому суд дійшов висновку, що в частині позовної вимоги про стягнення боргу по комісії за користування кредитом в розмірі 1873,76 грн. слід відмовити. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 %, від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до ч. 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, сума основного боргу складає 3784,95 грн., а сума пені складає 13032,42 грн., що значно перевищує заборгованість по тілу кредиту та відсоткам. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді неустойки (пені) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань про повернення позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її не співмірного збагачення. Крім того, згідно з п. 27 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Суд бере до уваги, що нарахована позивачем пеня є не співмірною із розміром основного боргу, крім того, відповідач є непрацездатним, отримує пенсію в розмірі 1048 гривень, не працює, що підтверджується його заявою з доданими до неї документами і копією сторінок 1-3, 10-11 паспорту (а.с.9). Розглядаючи питання про застосування за заявою відповідача наслідків спливу строку давності до окремих його зобов'язань, суд враховує наступне. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Пунктом 1 частини 2 статті 257 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Стаття 549 ЦК України передбачає наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом , винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років. Як видно з розрахунку заборгованості, позивачем нарахована сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 13032,42 грн. та штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 949,14 грн. (а.с.3-4). Пеня нарахована з 25.02.2009 року по 25.11.2013 року в розмірі 17128,41 грн., а пред'явлена до стягнення в розмірі 13032,42 грн., отже, відповідно до умов пунктів 5.4., 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» в межах строку позовної давності. Штрафи нараховані одноразово перед пред'явленням позову, відповідно до п.5.3 зазначених Умов в межах строку позовної давності, визначеного сторонами в п.5.5. Умов. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3784,95 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 291,76 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 2335,81 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 949,14 грн., а всього стягнути 7861,66 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача підтверджені платіжним дорученням від 27.11.2013 року судові витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 88,29 грн., решту сплаченого судового збору в розмірі 141,11 грн. слід залишити на позивача. На підставі викладеного та ст.ст. 525, 526, 527, 549, 550, 551, 611, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved