overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв"язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання доньки суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають доньку Вірсавію, [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Сторони в судове засідання не з"явились. Позивач письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання доньки суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв"язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття . В судове засідання сторони не з"явились. Позивач письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач про час та місце розгялду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами за місцем реєстрації та проживання. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв"язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття . Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Подання відповідачем квитанції про одноразову сплату коштів в розмірі 1000 гривень не може свідчити про регулярне надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 09.06.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 300. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивач подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Проживають окремо, дитина залишилась проживати з позивачем. Крім того, з січня 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, згоди з цього приводу сторони не дійшли. Позивач вказує, що вона працює в КУ «ЗДМБ № 9» медичною сестрою терапевтичного відділення, має невеликий дохід. Відповідач на даний час також офіційно працює, інших дітей не має, на утриманні у нього ніхто не перебуває. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, судові витрати за подання позову про розірвання шлюбу на її користь просить з відповідача не стягувати, відповідач - позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши письмові заяви сторін та письмові докази в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно штампу вхідної кореспонденції позов пред'явлено 29.04.2016 року (а.с. 4). Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 20.02.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 35. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивач подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Проживають окремо, діти залишились проживати з позивачем. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, згоди з цього приводу сторони не дійшли. Позивач вказує, що вона на даний час не працює, стоїть на обліку в центрі зайнятості, отримує допомогу, якої не вистачає на утримання дітей. Відповідач офіційно не працює, проте проживає в трикімнатній квартирі, в якій вони раніше разом проживали, має автомобіль. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач - позовні вимоги визнав. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши письмові заяви сторін та письмові докази в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON], в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а потім у розмірі 350 гривень до досягнення повноліття [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно штампу вхідної кореспонденції позов пред'явлено 28.04.2016 року (а.с. 3). Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що бабі позивача [PERSON] належить на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з погосподарської книги №3, особовий рахунок №[NUMBER] та технічним паспортом на будинок. [INFO] року баба позивача [PERSON] померла. Згідно заповіту від 22.12.2011 року, позивач має право на спадкове майно як спадкоємець за заповітом після смерті баби. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки КП "Рівненське ОБТІ", вартість житлового будинку становить 53419 грн., право власності на житловий будинок не зареєстровано. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями позивач не може, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача , в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 25 по вул.Кустанайська, м.Дружківка, Донецької області, оскільки відповідач не мешкає за місцем реєстрації більше року без поважних причин. Перешкод в користуванні жилим приміщення вона не чинила відповідачу. Вона, як власник будинку, не має можливості розпорядитися своїм майном, сплачує всі комунальні послуги по кількості осіб, зареєстрованих в будинку, тобто і за відповідача, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Оформити субсидію також не має можливості. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що вона є власником будинку по вул.Кустанайська,25 м.Дружківка. Відповідач її онук. Він виїхав в Росію, Томбовська область, в травні 2015року. Проживає в рідної тітки. Має роботу, яка достатньо оплачується. Наміру повертатися не має. Його реєстрація не дає їй можливості оформити субсидію. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. До суду надана судова повістка з позначкою виконавчого комітету про неможливість вручити повістку відповідачу через його відсутність за місцем реєстрації: вул.Кустанайська, 25 м.Дружківка. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що позивач є власником\~ будинку №25 по вул. Кустанайська, в м.Дружківки (а.с.5-7). Відповідач\~ зареєстрований і проживав в зазначеному будинку з народження, як член сім"ї позивача, оскільки є онуком позивача,\~ що визнається останнім. Судом встановлено, що відповідач з травня 2015року в будинку не проживає, оскільки виїхав до Росії, що підтверджується Актом, складеним головою територіального комітету, (а.с.7), і поясненнями свідків в судовому засіданні. Свідки, [PERSON], яка є рідною сестрою позивача, [PERSON] , яка є подругою доньки позивача, матері відповідача, в судовому засіданні підтвердили, що з травня 2015року відповідач не проживає за місцем реєстрації, вул.Кустанайська, 25, м.Дружківка, оскільки виїхав до Росії, Томбовська область, мешкає у рідної тітки. [PERSON] також пояснила, що спілкувалася з ним по скайпу, [PERSON] розказував, що в нього є хороша робота і повертатися до дому він не має наміру. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає\~\~ право\~\~ на\~\~ користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає,\~\~ що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом в будинку 25 по вулиці Кустанайська, м.Дружківки, оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів у місяць, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою трьох років. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 07.04.2018 року вони зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають доньку [PERSON] , [INFO] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактично шлюбні відносини між ними припинено. Донька мешкає разом з нею, відповідач допомоги на її утримання не надає. Ухвалою суду від 27 грудня 2019року відкрито провадження у данній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.11) Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що в нього на утриманні є ще донька [INFO] , яка проживає в Росіїї. Він їй також надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Але він не заперучує сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки. На даний час він не працює, проте планує їхати на роботу за контрактом до Російської федерації. Його заробіток за контрактом складає близько 500доларів США. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2018 року. Під час шлюбу в них народилася [INFO] донька Кіра (а.с.5). Малолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дружині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Більш того він погоджується сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Відповідач не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку. У зв"язку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні є дві неповнолітні доньки, відсутні непрацездатні батьки, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. Суд також враховує згоду відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі. У звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Згідно зіст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить про стягнення аліментів на утримання дітей: повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до закінчення його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, та малолітню доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони мають дітей: повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач позовні вимоги підтримала повністю, відповідач позовні вимоги визнав повністю та беззаперечно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач позовні вимоги визнала повністю та беззаперечно, що, на думку суду, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved