Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 лютого 2016 року після розмови з невідомою особою, яка повідомила про затримання сина позивача, остання перерахувала через відділення АТ «Ощадбанк» на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. Після того, як позивач усвідомила вчинення відносно неї шахрайських дій, вона зателефонувала до АТ «Ощадбанк» з проханням заблокувати картковий рахунок та звернулася до Дзержинського відділення Ленінського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 05 липня 2017 року слідчим Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області направлено до АТ «Ощадбанк» лист та повідомлено про встановлення факту шахрайства та факту знаходження грошових коштів на банківській картці [PERSON] Крім того, в листі містилася пропозиція повернути позивачу грошові кошти 20 200,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER]. Однак грошові кошти позивачу так і не були повернуті. У зв'язку з чим просить стягнути з [PERSON] безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 20000 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 05 березня 2018 року ухвалою суду витребувано у Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області належним чином завірені матеріали кримінального провадження, порушеного за заявою [PERSON], зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12016220480000974 від 01 березня 2016 року. 15 серпня 2018 року ухвалою суду витребувано у Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» (вул. Сумська, 69, м. Харків) належним чином завірені відомості щодо особи, яка 29 лютого 2016 року о 14:34:47 год. перерахувала грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON]. Крім того, 15 серпня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 13 березня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, оскільки він не вчиняв жодних шахрайських дій щодо позивача. Під час телефонної розмови йому було запропоновано передати особі пакет з документами за умови зарахування на рахунок відповідача грошових коштів. Після виконання доручення на рахунок відповідача від позивача надійшли грошові кошти. Ним виконано доручення, тому на законних підставах отримано грошові кошти. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 29 лютого 2016 року позивачем подано до АТ «Ощадбанк» заявку для поповнення рахунку через POS-термінал, відповідно до якого позивач просить поповнити рахунок, відкритий на ім'я [PERSON], картка № [NUMBER] (а.с. 102). Крім того, 29 лютого 2016 року позивачем перераховано через відділення АТ «Ощадбанк» на платіжну картку № [NUMBER], відкриту на ім'я [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 103). Також 29 лютого 2016 року позивачем подано до Дзержинського відділення Ленінського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 58). 01 березня 2016 року слідчим Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016220480000974 від 01 березня 2016 року(а.с.11). Позивач просить на підставі положень ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. Підставою задоволення позовних вимог позивач зазначила про відсутність будь-яких правовідносин з відповідачем, оскільки жодних товарів чи послуг від нього не отримувала, внаслідок чого відповідач отримав без відповідної правової підстави грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. На підтвердження позовних вимог позивач надала повідомлення слідчого Дзержинського відділення Ленінського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області від 01 березня 2016 року про початок досудового розслідування за заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 11), лист АТ «Ощадбанк» від 14 березня 2016 року про прийняття звернення позивача щодо шахрайського переказу грошових коштів для детального вивчення Департаментом банківської безпеки АТ «Ощадбанк» (а.с. 13), лист Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області до АТ «Ощадбанк» про встановлення факту шахрайства та факту знаходження грошових коштів на банківській картці [PERSON], а також щодо рекомендацій повернути позивачу грошові кошти 20 200,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] (а.с. 14). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частин 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов'язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом встановлено, що 29 лютого 2016 року позивачем перераховано через відділення АТ «Ощадбанк» на платіжну картку № [NUMBER], відкриту на ім'я [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. Однак відповідачем не доведено договірний характер стосунків між сторонами, а саме, отримання коштів за надані послуги, що виключає можливість застосування судом положень ст.1212 ЦК України. Встановивши відсутність правових підстав на отримання зазначеного переказу, суд визнає ці кошти безпідставно набутим майном і приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved