Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO]. в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки в розмірі 2.5070га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], вона своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори й прийняла частину спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідоцтвом про смерть [NUMBER] доведено, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,5070 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого Хмільницькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження №401 від 31.08.2004 року. Відповідно до заповіту від 16.02.2009р. посвідченого секретарем Маркушівської сільської ради [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. Втім позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджено листом нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області № 132/01-16 від 20.04.2016 року. Про втрату правовстановлюючого документа свідчить оголошення в газеті "Життєві обрії" від 20.05.2016 року. Таким чином здобуті докази свідчать про те, що при житті спадкодавець володів, користувався та розпоряджався вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у його власності, і вказане право власності зареєстроване за ним згідно вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. А згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують його право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved