Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що 29.07.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору - відповідач має своєчасно надавати грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором Відповідач не виконує покладені на нього договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. В наслідок чого станом на 30.09.2017 року утворилася заборгованість в сумі 140971,85 грн., в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 09.01.2018 року суддею Петрівського районного суду Кіровоградської області направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 11.01.2018 року, та ухвалою судді від 11.01.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 12.02.2018 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позові. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ПАТ комерційного банку "Приватбанк" підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від ,29.07.2013 року (а.с. 10-33), відповідач [PERSON], отримав кредит у розмірі 15000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Умов договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.09.2017 року в розмірі 140971,85 гривень, яка складається з - 10992,76 грн. заборгованість за кредитом, 122689,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом 100,00 грн. заборгованість за пеню та комісією а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 6689,14 грн. штраф (процентна складова) загальна сума заборгованості становить 140971,85 грн., що підтверджується розрахунком боргу (а.с 6-7). Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за вищевказаним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, тобто причини невиконання відповідачем зобов'язань правового значення для справи не мають. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості судом не встановлено. Крім цього, згідно ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, до того ж, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 2114,58 гривень.

Outcome: approved