Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 0,8035 га та площею 1,9059 га, які розташовані на території Суховільської сільської Ради Новоград-Волинського району Житомирської області, що належали її померлому діду. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті діда, який помер [INFO], відкрилась спадщина, що крім іншого складалась із вищезазначених земельних ділянок. Як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв'язку з тим що державні акти на право власності на вказані земельні ділянки на ім`я [PERSON] були видані після його смерті, тому, оскільки останній при житті не встиг оформити своє право власності на земельні ділянки, нотаріальна дія не може бути вчинена. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідачі не заперечили. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с. 7/, після смерті якого відкрилася спадщина, що крім іншого складалась, із земельних ділянок площею 0,8035 га та 1,9059 га, які розташовані на території Суховільської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. За свого життя [PERSON] розпорядився своїм майном склавши заповіт на ім`я [PERSON] (а.с. 8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв'язку з тим що державні акти на право власності на вказані земельні ділянки на ім`я [PERSON] були видані після його смерті, тому, у зв`язку з тим, що останній при житті не встиг оформити своє право власності на земельні ділянки, нотаріальна дія не може бути вчинена (а.с. 12). Згідно довідки, виданої приватним сільськогосподарським підприємством «Пролісок» с. Суховоля Новоград-Волинського району Житомирської області, [PERSON] дійсно включений в уточнений список на право на земельну частку (пай) за № 119 затвердженим рішенням загальних зборів колективного господарства № 6 від 24.08.1996 року. Розмір земельної ділянки 1,9059 га та 0,8035 га (а.с. 13). На ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Новоград-Волинської райдержадміністрації № 349 від 11.08.2003 року видано Державні Акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 10 вересня 2003 року площею 1,9059 га(кадастровий номер [NUMBER]) та 0,8035 га (кадастровий номер [NUMBER]), які зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю (а.с.10-11). З листа нотаріуса від 25.02.2016 року № 73/02-14 вбачається, що спадкоємицею за заповітом на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON] Дружина померлого [PERSON], 1938 року народження, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, від належної їй частки на земельні ділянки не претендує (а.с. 34). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 0,8035 га та 1,9059 га в с. Суховоля Новоград-Волинського району Житомирської області, що залишилася після смерті [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved