Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем уклали шлюб 28.04.2001 року у відділі РАГС Хустського РУЮ за актовим записом № 1-ч. За період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Участі в утриманні дітей відповідач не приймає, хоча є працездатним, виїздить на сезонні заробітки та отримує стальний заробіток, а тому в змозі сплачувати аліменти. Інших утриманців відповідач не має. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2100 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з подачею сторонами заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 28.04.2001 року у відділі РАГС Хустського РУЮ за актовим записом № 1-ч. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі в забезпеченні дітей, хоча виїздить на сезонні заробітки та отримує стабільний дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїм дітям, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їх належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, враховуючи те, що місце його роботи та розмір доходу не відомі, однак згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі по 1500 /одній тисячі п`ятсот/ гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved