Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування\~в порядку\~регресу витрат,\~повязаних з\~регламентною виплатоюта просив стягнути з [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат 24411,22 грн. і судовий збір 1762,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 20.09.2015\~року о\~20\~год.\~15\~хв.\~в м.\~Львові на\~вул.\~[PERSON] з\~вини [PERSON],\~яка керувала\~автомобілем [NUMBER] була\~скоєна дорожньо-транспортна\~пригода,\~що підтверджується\~постановою Пустомитівського\~районного суду\~Львівської області\~від 03\~листопада 2015\~року.\~У результаті\~зазначеної ДТП\~був пошкоджений\~автомобіль марки\~«Опель» номерний\~знак [NUMBER],\~який належав\~[PERSON]Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Опель", становить 28405,47 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 24411,22 грн., з яких 23671,22 грн. виплата страхового відшкодування та 740,00 грн. оплата послуг аварійного комісара. 18.01.2016 року з метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Ухвалою від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 19.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, просив розглядати справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка с частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 20.09.2015 року о 20:15 год. у м. Львові, вул. Б. Хмельницького, 275, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не обрала безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Опель Комбо» номерний знак [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «Опель Комбо» номерний знак [NUMBER], на час вчинення ДТП перебував під керуванням водія [PERSON], яка звернулася до МТСБУ про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Згідно звіту №1233/15 про оцінку автомобіля марки «Opel Combo», реєстраційний номер [NUMBER], складеного 05.10.2015 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ Opel Combo реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], складає 28405,47 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] позивач відшкодував 23671,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №376 рв від 19.01.2016 року. Крім того позивач оплатив послуги аварійного комісара в розмірі 740,00 грн. згідно платіжного доручення №575 рв від 22.12.2015 року. Відповідно п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБ України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку із настанням події, передбаченої п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБ України у січні 2016 року на підставі Наказу № 376 від 16.01.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 23671,22. Таким чином МТСБ України виконало покладені на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки автомобілем [NUMBER] керувала відповідач [PERSON], яку визнано винною у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, то саме вона зобов'язана відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, а саме в розмірі 24411,22 грн. (23671,22 грн. і 740,00 грн.). В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1762,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved