Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги правом власності на квартиру [ADDRESS] і тим, що відповідачі продовж довгого часу з липня 2015 року не користуються житлом. Позивач вказала, що відповідачі добровільно залишили квартиру, забрали всі свої речі, та переїхали проживати до іншої країни. З того часу в квартирі не проживають, нею не цікавляться, участі в оплаті комунальних послуг не приймають. В звязку з підвищенням тарифів на комунальні послуги, позивач не в змозі оплачувати комунальні платежі, які нараховуються на відповідачів. В завязку з тим, що реєстрація відповідачів порушує права позивача, вона звернулась з позовом до суду та просили визнати [PERSON], [PERSON] таких, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири розташованої за адресою м. Вінниця, вул. Червонохрестівській, 1/27. В судовому засіданні позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. [PERSON] вказала, що між нею та відповідачами відсутня домовленість про визанчення сервітуту та збереження права на користування житловим приміщенням в разі відсутності більше 1 року. Позивач просила залишити судові витрати за нею та не стягувати їх з відповідачів. Відповідачі до судового засідання не зявилися, хоча про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд дослідив докази: -Копія договору купівлі-продажу квартири серія ААЕ № 190493 ( на 4 а.с. ), відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON][ADDRESS], що знаходиться за адресою, вул. Червонохрестівська, 1, в м. Вінниці; -Копія паспорту серія АВ 354248 виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій обл. ( на 5 а.с. ), згідно якого [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]; -Копія особового рахунку № 021392 ( на 6 а.с. ), згідно якого [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою за адресою вул. Червонохрестівська, 1/27 в м. Вінниці; -Копія довідки № 3546 від 11.05.2017 року виданої ТОВ «ЖЕО» ( на 7 а.с. ), відповідно до якої у квартирі розташованої за адресою за адресою вул. Червонохрестівська, 1/27 в м. Вінниці, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]; -Копія акту № 6451 від 17.05.2017 року затвердженого в.о. Директора ТОВ «ЖЕО» ( на 8 а.с. ), відповідно до якого [PERSON], та [PERSON], на момент обстеження не проживають за адресою за адресою по вул. Червонохрестівська, 1/27, в м. Вінниці. Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає їх. Судом встановлено той факт, що [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу від 31.01.1997 року належить однокімнатна квартира № 27, що складає 13/500 частин житлового будинку по вул. Червонохрестівській, 1 в м. Вінниця ( на 4 а.с.) У вказаній квартирі крім позивача зареєстрований також її син [PERSON], та його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї №3546 від 11.05.2017 року ( на.с. 7 ). Відповідно до акта № 6451 від 17.05.2017 року про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні за адресою: вул. Червонохрестівській, 1, в м. Вінниця,встановлено, що [PERSON], та [PERSON], на момент обстеження за вищевказаною адресою не проживають ( на а.с. 8). Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із\~ст. 47 Конституції України,\~ст. 9 ЖК України,\~ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідно до ч. 3\~ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути\~обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Так, згідно зі\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачє право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. У відповідності до\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до\~ст. 7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів,суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved