Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 13.11.1989 р. [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] з родиною, яка складалась з чотирьох осіб: [PERSON], його дружина [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] [INFO] р. [PERSON] помер. Позивач зазначає, що з липня 2014 р. відповідач за місцем реєстрації не проживає, місце проживання його невідоме, свої речі він перевіз до іншого помешкання. Позивач посилається на те, що відповідач не несе витрат з утримання квартири, не сплачує комунальні послуги, що впливає на її права. На підставі положень ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач та її представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідач добровільно залишив квартиру, не мешкає в даному приміщенні, починаючи з 2014 року, не несе витрат на його утримання, житлом не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації, судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. В силу положень ст. 130 ЦПК України відповідач вважаються таким, що належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду. За згодою позивача, на підставі положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 13.11.1989 р. була виділена [PERSON] з родиною, яка складалась з чотирьох осіб: [PERSON], його дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON]. [INFO] р. [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м.Києві. Судом встановлено, що на момент розгляду справи, в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] з 2014 р. в зазначеній квартирі не проживає, залишив її добровільно. Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є не проживання відповідача в [ADDRESS]. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом всього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до роз»ясень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" Верховний Суд України зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в [ADDRESS] з 2014 року. Він добровільно залишив житло, місце його постійного проживання не відоме, з членами родини не спілкується. Зазначені обставини підтверджуються актами, складеними ЖЕД-109 Голосіївського району, від 15.02.2017 р., 15.05.2017 р., 18.09.2017 р. Крім того, зазначені обставини підтверджують свідки [PERSON], [PERSON] Будь-яких доказів про те, що у відповідача існують перешкоди у користуванні спірною квартирою суду не надано. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, з огляду на їх належність, допустимість і достатність, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved