Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 416 996,31 грн. В позові посилався на те, що 04.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № К-4073027, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості до 03.10.2016 року. Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 14,5% річних у разі, якщо Позичальником виконуються всі умови кредитного договору належним чином; 19,5% річних у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 5.9, 5.10. кредитного Договору; 19,5% річних у разі, прострочення кінцевого терміну повернення Кредиту, який визначено в п. 1.1. розділу кредитного Договору. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. Відповідно п. 3.4. Позичальник здійснює погашення Кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.3. кредитного договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 2 802,92 грн. у чітко встановлений цим Договором термін - «04» числа кожного починаючи з місяця, наступним за місяцем, в якому наданий Кредит. Згідно п. 9.1 Договору, за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 1,0 проценти від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.4, 3.4, 3.14, 3.16 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, "і передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 26.09.2016 року у останнього виникла заборгованість у сумі: 416 996,31 грн. з яких: тіло кредиту - 54 675,91 грн.; відсотки - 9 924,10 грн.; комісія - 12 600,00 грн.; пеня- 339 796,30 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № К-4073027, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості до 03.10.2016 року. Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 14,5% річних у разі, якщо Позичальником виконуються всі умови кредитного договору належним чином; 19,5% річних у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 5.9, 5.10. кредитного Договору; 19,5% річних у разі, прострочення кінцевого терміну повернення Кредиту, який визначено в п. 1.1. розділу кредитного Договору. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. Відповідно п. 3.4. Позичальник здійснює погашення Кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.3. кредитного договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 2 802,92 грн. у чітко встановлений цим Договором термін - «04» числа кожного починаючи з місяця, наступним за місяцем, в якому наданий Кредит. Згідно п. 9.1 Договору, за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 1,0 проценти від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.4, 3.4, 3.14, 3.16 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, "і передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 26.09.2016 року у останнього виникла заборгованість у сумі: 416 996,31 грн. з яких: тіло кредиту - 54 675,91 грн.; відсотки - 9 924,10 грн.; комісія - 12 600,00 грн.; пеня- 339 796,30 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом, зокрема, ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань регулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», далі за текстом - Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб алі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини іж Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду одо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. З Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування ладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення ункціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, ійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення лічасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань платоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного нку. Частиною 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного нку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення ведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 2 ст. 46 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду ипиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і авління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в нку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про кликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється, рівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Відповідно до п. 1 ч. З ст. 47 Закону уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується. Згідно п.1, ч.І ст. 48 Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень вноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації здійснює повноваження органів правління банку, згідно п.4,8 ч.І ст. 48 Закону, вживає у встановленому законодавством порядку ходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, здійснює вноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Кредитний договір № К-4073027 від 04 жовтня 2011 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», знаходиться в забезпеченні у Національного банку України за зобов'язаннями АТ «Дельта Банк» перед Національним банком України. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача, який протилежного не довів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № К- 4073027 у сумі: 416 996,31 грн., з яких: тіло кредиту - 54 675,91 грн.; відсотки - 9 924,10 грн.; комісія - 12 600,00 грн.; пеня- 339 796,30 грн.;, а також згідно зі ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору 6254,94 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved