Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 18 червня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної державної адміністрації м. Київ, актовий запис № 739. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей у них немає. Спільне господарство з відповідачем не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення сімейних стосунків. На даний час разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Вважає, що їх шлюб необхідно розірвати. Згоди щодо розірвання шлюбу у відділі РАЦС між ними не досягнуто. Позивач [PERSON] в наданій до суду 07.12.2016 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В наданій до суду 07.12.2016 року телефонограмі повідомив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає повністю та згоден на розірвання шлюбу. Також повідомив, що з позивачем [PERSON] вже довий час не проживає, але вони підтримують дружні відносини. Просив дану справу розглянути у його відсутність, так як він перебуває на роботі в м. Львів. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 1994 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної державної адміністрації м. Київ, актовий запис № 739 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved