Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], [INFO], який помер 13 грудня 2017 року. Вимоги обґрунтувано тим, що 13 грудня 2017 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка №169, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Вказала, що рішенням Знамянського міськрайонного суду кіровоградської області від 08 червня 2018 року встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 2012 року по день смерті останнього, тобто по 13 грудня 2017 року. Зазначила, що в шестимісячний термін після смерті [PERSON] не мала законних підстав звернутись до нотаріальної контори, а вищезазначене рішення набрало законної сили лише 08 липня 2018 року, тому маючи намір прийняти спадщину 31 жовтня 2018 року звернулась до Знамянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Проте отримала письмове розяснення, що вважається спадкоємцем, який не прийняв спадщину, оскільки, наявне рішення про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем з 2012 року по 13 грудня 2017 року, не встановлює факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за місцем реєстрації спадкодавця по вул. Медова, 1, у с. Саблине Знамянського району Кіровоградської області. Тому, нотаріусом запропоновано звернутися до суду із зазначеним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його та за відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Представник третьої особи Знамянської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Дослідивши матеріали\~справи,\~зясувавши всі\~фактичні обставини\~у справі,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,ґрунтуючись\~на засадах\~справедливості,\~виваженості та\~законності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №250480, 13 грудня 2017 року у с. Саблине Знамянського району Кіровоградської області помер [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області №215 від 25 вересня 2018 року, [PERSON] був зареєстрований [INFO] з 19 березня 1999 року по день смерті. На день смерті проживав один. Знаповіт від імені останнього не посвідчувався (а.с. 9). Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області 08 червня 2018 року встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 2012 року по день смерті останнього, тобто по 13 грудня 2017 року /не менше ніж пять років до часу відкриття спадщини/ (а.с.10). Зазначеним рішенням встановлено, що згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №521402312 від 04.06.2018р., заповіт [PERSON], [INFO] не посвідчувався. Відповідно до листа №547/01-16 від 04.06.2018р., вчиненого Знам'янською районною державною нотаріальною конторою на запит суду, після померлого 13.12.2017р. [PERSON] спадкова справа не заводилась. Дана обставина підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52140247 від 04.06.2018р.. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-КР №011116, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку №169, площею 4,73 гектарів, розташовану на території [PERSON] сільської ради (а.с.6,7). Відповідно до розяснення Знамянської районної державної нотаріальної контори за вих.№772/01-16 від 31 жовтня 2018 року, позивачу рекомендовано звернутися до суду, у зв'язку із пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки, наявне у останньої рішення про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем з 2012 року по 13 грудня 2017 року, не встановлює факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за місцем реєстрації спадкодавця по вул. Медова, 1, у с. Саблине Знамянського району Кіровоградської області (а.с. 11). Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою єфективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом №11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, остання є спадкоємцем четвертої черги, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved