Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ICKASHPG.20922.001 від 05.01.2012 року у розмірі 63388,71 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7186,64 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6035,65 грн., заборгованості за комісією 8424,00 грн. та заборгованості за пенею 41 742,42 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 05.01.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKASHPG.20922.001, відповідно до умов якого позивач надав грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. Банк нараховує проценти в розмірі 14% річних за користування кредитом, крім того позичальник сплачує Банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,2 % від суми кредиту по договору щомісяця у період сплати. Кінцевий термін дії кредитного договору до 04 січня 2014 року. Погашення кредиту повинно збуло здійснюватись відповідно до умов договору та графіку щомісячно, не пізніше 10 числа. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого станом на 20.07.2016 року утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, це змушує позивача звернутися з даним позов до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наданих документів та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.01.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKASHPG.20922.001 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою 14% річних за користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів в терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Кінцевий термін дії кредитного договору встановлений до 04 січня 2014 року. (а.с. 22-25). Факт видачі Банком грошових коштів відповідачу у розмірі 18000 грн. підтверджується заявою [PERSON] на видачу готівки №37083 від 05.01.2012 року (а.с. 27). Натомість відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору, у зв'язку із чим, як убачається із розрахунку заборгованості, у [PERSON] станом на 20.07.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 63388,71 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7186,64 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6035,65 грн., заборгованості за комісією 8424,00 грн. та заборгованості за пенею 41 742,42 грн. (а.с. 4-21).Відповідно до п. 1.6 Договору позичальник сплачує Банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,2 % від суми кредиту по договору щомісяця у період сплати. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. У разі порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п. 2.4 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти щомісяця з першого по десяте число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена п. 1.4 договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Згідно із п. 3.1.9 Кредитного договору, при порушенні позичальником зобов'язань передбачених умовами даного договору, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору, зажадати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Як убачається із матеріалів справи 15.12.2015 року Банк направив відповідачу вимогу щодо повернення заборгованості ( а.с. 28). За п. 6.3 Кредитного договору, у разі порушення строків сплати процентів за користування Кредитом, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки [PERSON] порушив зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитом - 7186,64 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6035,65 грн., заборгованості за комісією 8424,00 грн. та заборгованості за пенею 41 742,42 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з того, що ухвалою Дніпровським районним судом м. Києва від 25.11.2016 року відстрочено Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський банк розвитку» сплату судового збору. Крім того, як убачається з рахунку №1596 від 03 лютого 2017 року та меморіального ордеру №141064 від 07.02.2017 року позивачем сплачено 420 грн. за розміщення оголошення про виклик відповідача у судове засідання в газеті "Урядовий кур'єр". А відтак, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. та на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» підлягають стягненню виртати за публікацію оголошення в пресі в розмірі 420 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved