Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.10.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Тульчинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №142. Від спільного проживання у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем протягом 2016-2018 років погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з грудня 2018 року. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втратили взаєморозуміння через різні характери та погляди на життя. Відповідач нехтував сімейними цінностями, не турбувався про сім`ю, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки. Близько 1 року вони спільно не проживають. Примирення між нами не буде. За таких обставин збереження сім`ї вважає неможливим, а тому бажає шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] , судові витрати покласти на відповідача. В підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає, проти задоволення позову не заперечую. Відповідно до ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб від 29.10.2019 серія [NUMBER] (а.с.7), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2009. Згідно копії повторного свідоцтва про народження від 29.10.2019 серія [NUMBER] (а.с.9), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а отже, вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища " [PERSON] " є законною та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved