Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує \~тим, що 15.12.2009 в м. Путивль Сумської області помер його батько, після смерті якого відкрилась спадщина, до якої входить 1/2 частка однокімнатної квартири по вул. Комсомольській ([PERSON]), 24/3 в м. Путивль Сумської області, а також земельна ділянка, загальною площею 4,205 га (2,6621 га та 0,9010 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 034736 від 10.04.2001. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, позивач прийняв спадщину (нотаріусом заведена спадкова справа № 105/2010 від 15.04.2010), отримав свідоцтво про право на спадщину на окреме спадкове майно. Разом з тим, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивачу було відмовлено в звязку відсутністю правовстановлюючого документу на неї, який втрачено. До того ж, існує різниця в місцезнаходженні земельних ділянок, зазначеному в державному акті та витязі з Державного земельного кадастру, а саме земельна ділянка площею 0,9010 га розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, а не на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, як вказано у акті. Крім того, перешкодою в оформленні спадщини після смерті батька є також і те, що його прізвище у державному акті помилково написано як «Паншев», що є відмінним від написання у свідоцтві про смерть. Посилаючись на ці обставини, просив встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 034736 від 10.04.2001, виданого на імя [PERSON], його померлому батьку [PERSON], а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на: земельну ділянку «рілля», площею 2,6621 га, кадастровий № 5923884800:07:003:0116, розташовану на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, а також на земельну ділянку «сіножаті», площею 0,9010 га, кадастровий № 5923883800:10:000:0046, розташовану на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Витрати по справі просив покласти на нього. Позивач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій справу просив слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідачі\~ в судове засідання також не зявилися, надали суду письмові заяви, в яких просили справу слухати в їх відсутність та позов визнали. Про правові наслідки такого рішення обізнані. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не мала. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, в тому числі і факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом установлено, що 15.12.2009 в м. Путивль Сумської області помер [PERSON], батько позивача, що підтверджено копіями відповідних свідоцтв (а.с. 7, 8). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, а саме на 1/2 частку квартири № 3 по вул. Комсомольській в м. Путивль Сумської області (а.с. 12, 14). 10.04.2001 на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Мазівської сільської ради народних депутатів від 04.04.2001 на імя [PERSON] видано державний акт серії ІІ-СМ № 034736, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 571, що вбачається з копії цього документа (а.с. 13). На підставі вказаного державного акту [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 4,205 га (яка складається з трьох земельних ділянок площею 0,901 га, 0,642 га та 2,662 га), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2017 підтверджено, що на підставі державного акту серії ІІ-СМ № 034736 від 10.04.2001 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,9010 га з кадастровим № 5923883800:10:000:0046, розташованої на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 15-17). В той же час, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.09.2017, власником земельної ділянки площею 2,6621 га з кадастровим № 5923884800:07:003:0116, розташованої на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області є [PERSON] (а.с. 18-20). Копією паспорта померлого [PERSON] (а.с. 22) підтверджена та обставина, що українською мовою написання прізвища спадкодавця є «Пашнєв», що співпадає з його написанням у свідоцтві про смерть останнього. Аналіз цих письмових доказів в їх сукупності та взаємозвязку дає підстави дійти висновку, що державний акт серії ІІ-СМ № 034736 від 10.04.2001 належить саме [PERSON], а неоднакове написання прізвища останнього у документах є наслідком помилки, допущеної при видачі цього державного акту. Разом з тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказані земельні ділянки, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу державного акту, який втрачений (а.с. 23). Пунктами 9-10\~розділу VII\~Закону\~України "Про Державний земельний кадастр"\~визначено, що державна\~реєстрація\~земельних ділянок,\~які передаються у\~власність\~із\~земель\~державної чи комунальної\~власності,\~здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною\~ділянкою,\~видані\~до\~набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема місце її розташування та опис меж. При цьому\~ видача нового державного акта\~ замість втраченого чи зіпсованого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою\~ в зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ Відповідно до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може\~ належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved