Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду\~\~із\~\~зазначеним позовом,\~\~в якому посилається\~\~на те, що 13.11.1999\~\~померла його бабуся [PERSON]. За життя вона склала заповіт від 07.04.1998 року, яким заповідала йому все своє майно, що буде належати їй на день смерті. В масу спадкового майна входить також житловий будинок № 32 по вулиці 1-го травня в с. Острів Рокитнянського району Київської області. 24.01.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті бабусі [PERSON], померлої 13.11.1999 року. На разі, приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яким являється спірний житловий будинок з господарськими будівлями, через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавиці на це майно. Просить\~\~ визнати\~\~за ним у порядку спадкування\~\~після смерті бабусі право власності на вказане нерухоме майно. Позивач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з'явився. Натомість, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст. 211 ЦПК України, надіслав до суду\~\~письмову заяву,\~\~якою\~\~ позов підтримав та просить розглянути спір\~\~за його відсутності. Відповідач в особі Острівської сільської ради Рокитнянського району Київськогої області, будучи належним чином повідомленим, свого представника в підготовче судове засідання не\~\~направив, натомість\~\~надіслав до суду письмову заяву,\~\~якою позов визнав та просив розглянути справу за відсутності його представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву,\~\~якою позов підтримує та просить\~\~справу розглянути у його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася та надіслала до суду\~\~письмову заяву,\~\~якою\~\~просить розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За викладеного, суд ухвалює провести розгляд справи у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями\~\~ч.3 ст.211, ст. 223 ЦПК України та за вимогами частини 2 ст. 247 цього\~\~України не здійснювати фіксування\~\~судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до положень стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ч. 1\~\~ст.82 ЦПК України не підлягають. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору\~\~по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються\~\~ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1269 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є\~\~перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому за вимогами частин третьої та п'ятої цієї норми спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить йому\~\~з часу відкриття спадщини. Відповідно до отриманих у справі доказів, зокрема\~\~ спадкової справи № 43/2018, заведеної після смерті [PERSON], після смерті спадкоємцем за заповітом є - [PERSON]. Відповідно до частини першої\~\~ статті 1269 вказаного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із\~\~спадкодавцем, має подати до нотаріальної\~\~контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Із виписки із господарських книг від №7 за 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, 2011-2015 роки, 2016-2020 роки, виданої Острівською\~сільською радою\~\~Рокитнянського району Київської області, з 1984 року і по даний час\~\~рахується за померлою [PERSON]. Відповідно до повідомлення Комунального підприємства Київської обласної ради "Південне бюро технічної інвентаризації" № 21 від 08.01.2019 станом до 01.01.2013 право власності на житловий будинок вул. 1-го травня, 32 в с. Острів Рокитнянського району Київської області не зареєстровано. ФОП [PERSON], 12.10.2018 було виготовлено технічний паспорт на спірний житловий будинок з господарськими спорудами. Як вбачається із отриманих у справі доказів, право власності на житловий будинок не видавалося,\~\~а отримання його\~\~на ім'я позивача не передбачено діючим законодавством (ч.7 ст.16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Оскільки підстави набуття права власності спадкодавцем на спадкове майно (житловий будинок) у суду сумнівів не викликають, з огляду на положення ст. 1218 ЦК України\~\~(що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті)\~\~та ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» (свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством), зважаючи, що нотаріус на переконання суду законно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (через відсутність правовстановлюючого документа), суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved