Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування збитків за лікування потерпілого від злочину, посилаючись на те, що 19.03.2017, близько 14.00 год. [PERSON] Вагіф Огли перебуваючи по вулиці Центральній, поблизу будинку №12, в с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс [PERSON] один удар металевою трубою в потиличну ділянку голови, від якого останній впав на землю та втратив свідомість чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом тім'яної кістки склепіння черепа, забою головного мозку, рани м'яких тканин голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/501 від 28.03.2017, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя. В результаті отриманих по вині [PERSON] Вагіфа Огли тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Канівської центральної районної лікарні Канівської районної ради (далі по тексту Канівська ЦРЛ) з 19.03.2017 по 20.03.2017 та на його лікування було затрачено 965 грн. 17 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком Канівської ЦРЛ № 640/01-03 від 16.03.2018. Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2017 [PERSON] Вагіфа Огли визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 3 роки. Кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину, підлягають стягненню з [PERSON] Вагіфа Огли, який вчинив злочин, в розмірі фактичних збитків. Просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Канівської районної ради 965,17 грн. збитків. Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі за наявними у справі матеріалами, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі Ухвалу про відкриття спрощеного провадження від 12.04.2018 відповідач [PERSON] отримав 14.04.2018. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву до суду не надано. Клопотань від сторін про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у справі не надходило. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2017 [PERSON] Вагіфа Огли визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 3 роки (а.с.7). Відповідно до інформації наданої Канівською ЦРЛ №640/01-03 від 16.03.2018 (а.с.9) вартість лікування хворого [PERSON] за кошти витрачені канівською ЦРЛ в період з 19.03.2017 по 20.03.2017 становить 965,17 грн. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] Вагіф Огли на користь Канівської районної державної адміністрації кошти в сумі 965,17,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір", позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved