overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки загальною площею 1,9101 га, що розташовані на території Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в тому числі: у масиві 23 на ділянку № [NUMBER] площею 1,8526 га ріллі, у масиві 2 на ділянку № [NUMBER] площею 0,0575 га пасовищ у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . При проведенні приватизації земель, які перебували у користуванні Державного підприємства "Мирогощанський державний іподром", [PERSON] була включена до списку громадян-працівників та пенсіонерів, яким надається дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад (підтверджується розпорядженням Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620, витягом з додатку 1 до розпорядження Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620). Згідно додатку 1 до розпорядження Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Мирогощанської сільської ради: -у масиві 23 на ділянку № [NUMBER] площею 1, 8526 га ріллі, -у масиві 2 на ділянку № [NUMBER] площею 0, 0575 га пасовищ. Він є спадкоємцем майна померлої. На його звернення, отримав відповідь від Другої Дубенської державної нотаріальної контори за № 194/02-14 від 15.02.2019 року про відмову в оформленні свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. За час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та виготовити на власне ім`я правовстановлюючі документи - державні акти на право власності на земельні ділянки. Враховуючи це, він не має можливості зареєструвати земельні ділянки на своє ім`я та надати правовстановлюючі документи на землю нотаріусу. За викладених обставин змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] , згідно поданої заяви, просить справу розглянути без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує. Представники відповідача: Мирогощанської сільської ради та третіх осіб: ПАТ «Мирогощанський аграрій» та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, належно повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явились. Згідно поданих пояснень та відзиву, позовні вимоги визнають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки загальною площею 2, 7244 га, що розташовані на території Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в тому числі: у масиві 20 на ділянку № [NUMBER] площею 2,6390 га ріллі, у масиві 4 на ділянку № [NUMBER] площею 0, 0854 га пасовищ у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . При проведенні приватизації земель, які перебували у користуванні Державного підприємства "Мирогощанський державний іподром", [PERSON] була включена до списку громадян-працівників та пенсіонерів, яким надається дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад (підтверджується розпорядженням Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620, витягом з додатку 1 до розпорядження Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620). Згідно додатку 1 до розпорядження Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Мирогощанської сільської ради: -у масиві 20 на ділянку № [NUMBER] площею 2, 6390 га ріллі, -у масиві 4 на ділянку № [NUMBER] площею 0, 0854 га пасовищ. Він є спадкоємцем після смерті матері по заповіту. На його звернення, отримав відповідь Другої Дубенської державної нотаріальної контори за № 291/02-14 від 12.03.2019 про відмову в оформленні свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. За час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та виготовити на власне ім`я правовстановлюючі документи - державні акти на право власності на земельні ділянки. Враховуючи це, він не має можливості зареєструвати земельні ділянки на своє ім`я та надати правовстановлюючі документи на землю нотаріусу. За викладених обставин змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] , згідно поданої заяви, просить справу розглянути без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує. Представники відповідача: Мирогощанської сільської ради та третіх осіб: ПАТ «Мирогощанський аграрій» та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, належно повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явились. Згідно поданих пояснень та відзиву, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів які отримує відповідачка на утримання дитини, мотивуючи свою вимогу тим, що 22.05.2012 року Жовківський районний суд Львівської області прийняв рішення стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 22.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до цього рішення розмір аліментів для позивача є значним. Суд при постановленні рішення про стягнення аліментів не врахував матеріального стану позивача і те, що в нього на утриманні крім сина [PERSON], [INFO] є ще двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв"язку із вищевикладеним, позивач просить суд змінити розмір аліментів призначених рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22.05.2012 року у справі № 1308/547/2012 р. - стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS] , не працює , аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], та стягувати такі в користь його матері [PERSON], [INFO] , уродженки та мешканки [ADDRESS] , не працюючої , ідентифікаційний номер [NUMBER] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. ( двісті грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи з 20.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явився , однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справ проводити у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась , хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи , заперечень з приводу позову не подала , а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, та заочного розгляду справи. Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: З копії рішення Жовківськогорайонного суду Львівської області від 22.05.2014 року вбачається, що в позові [PERSON] до [PERSON] було задоволено та вирішено стягувати з останнього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп . щомісячно , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в користь його матері [PERSON] . Про те, що позивач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Згідно довідки , виданої виконкомом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської областівід 18.03.2014 року № 161 , [PERSON] вбачається, що останній ніде не працює після закінчення навчання у ВПУ № 20 м. Львова. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках , передбачених цим кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з його квартири [ADDRESS], накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Прилуцького міського управління юстиції від 07.05.2003. Позовні вимоги мотивовані тим, що у виконавчій службі відсутні виконавчі документи, за якими б позивач був боржником, а тому порушується його право власника на розпорядження своїм майном. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просить такі задовольнити. Держвиконавець Мигун О.М. у суді проти позову не заперечує, оскільки у виконавчій службі відсутні виконавчі документи, по яких би позивач був боржником. Заслухавши сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Прилуцького міського управління юстиції Карпенко О. від 07.05.2003 по виконавчому листу від 31.03.2003 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 4000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 409,68 грн. на користь Прилуцького міськфінвідділу витрат на лікування потерпілого, з метою забезпечення належного виконання рішення та збереження майна боржника, накладено арешт на все належне [PERSON] майно із забороною здійснювати відчуження такого (а.с. 6). У суді також з?ясовано та вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності (а.с. 5, 7). Згідно письмової інформації відділу ДВС Прилуцького МРУЮ № 03-40/8736 від 09.07.2014, підтвердженої у суді держвиконавцем, вбачається відсутність на виконанні виконавчих документів, боржником по яких був би [PERSON] (а.с. 8). Так дійсно, згідно вимог ст.ст. 11, 55, 57 Закону України „Про виконавче провадження", з метою забезпечення реального виконання рішення держвиконавець має право, крім того, накладати арешт на майно боржника з оголошенням заборони на його відчуження. Проте в судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що [PERSON] не є боржником, оскільки відносно нього відсутні виконавчі провадження на підставі яких було б накладено арешт на все його майно. Стаття 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У суді не було встановлено, що позивач має якісь боргові зобов"язання перед стягувачами або перед іншими фізичними, юридичними чи третіми особами. За таких обставин, коли постановою державного виконавця накладався арешт на майно боржника по виконанню рішення про стягнення шкоди, яка на даний час відсутня, а тому не вбачається правових підстав для продовження подальшого обтяження майна боржника шляхом арешту такого. На підставі ст.ст. 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Посилався на те, що у період з 20.03.2007р. по 21.03.2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] народилась донька [PERSON]. Стверджувала, що малолітня донька проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, а представник третьої та відповідач в судове засідання не з'явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтв (а.с.7,8,9) та пояснень позивача, сторони у період з 20.03.2003 р. по березень 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилась донька [PERSON]. Згідно довідок (а.с.15,16) та пояснень позивача, малолітня донька проживають разом з матір'ю та має усі необхідні умови для забезпечення нормального виховання, навчання та розвитку. Висновком № 1-18/606 від 04.11.2014р. Броварської міської ради Київської області підтверджується, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і може бути позбавлений своїх батьківських прав відносно малолітньої доньки (а.с.10-11). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, а також те, що відповідач не відвідує доньку і не спілкується з нею, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON]. На підставі ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що фактично шлюбні відносини з відповідачкою припинені з 2012 року через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. 19 грудня 2009 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 708. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 19 грудня 2009 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 708. Від даного шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини сторін фактично припинені з 2012 року через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. На момент подачі позову до суду ніяких відносин не підтримують, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 01 вересня 2007 року він з відповідачем уклав шлюб, який зареєстрований у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 751. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що сімейне життя не склалося через те, що вони по різному розуміють та виконують свої подружні обов'язки. Внаслідок чого в сім'ї постійно виникали сварки, які негативно впливали на фізичний та духовний стан та втрачені всі зв'язки між ними. Протягом минулого часу вони не намагались відновити сімейні відносини. На примирення не згоден та бажає створити нову сім'ю. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 751, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 вересня 2007 року. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 2008 року (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім"ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв"язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 13 жовтня 1990 року він з відповідачем уклав шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1115. Вказав, що за час перебування у шлюбі сімейне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. Через деякий час він поїхав проживати та працювати у Російську Федерацію і з тих пір вони з відповідачем не проживали однією сім'єю. Спору про поділ майна не має. Подальше спільне проживання та примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з"явився, відповідно до ст.158 ЦПК України просив розглядати спрву за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 1990 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1115, про що повторно видано свідоцтво про шлюб від 17 травня 2014 року серії [NUMBER] Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв"язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved