Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2005 року. За даною адресою, окрім нього зареєстровані відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі з 2012 року за вказаною адресою не мешкають, проживають за адресою: [ADDRESS], плату за користування будинком не вносять, особистих речей та іншого майна в будинку не мають. Просив визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести за його відсутності. Відповідачка [PERSON], до суду надала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'являються, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливим розглянути справу у їх відсутність, відповідно до наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач є власником 12/25 частин жилого будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2005 рокута витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10116896, виданого 16.03.2006 року (а.с. 12, 14). З довідки-акту КСН «Селище Південне» № 158 від 23.04.2016 року, вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS] мешкають, особистих речей в квартирі не мають (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Тобто судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірному будинку за згодою позивача, але без поважних причин там не проживають з 2012 року і сама відповідачка [PERSON] не заперечує проти зняття її з реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS], і задовольняє позов у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved