Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеною позовною заявою, просив суд стягнути на його користь з [PERSON] в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 11354,55 грн., понесені витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 920.00 грн., судові витрати в розмірі 243,60 грн., витрати за юридичні послуги в сумі 1000.00 грн., на загальну суму 13518,15 грн. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 06.02.1011 року біля 23.00 год. на автодорозі КПП Майдан Копищанський Котлярка, 78 км. + 120 м., між с. Підлуби с. Рудня Іванівська, Ємільчинського району Житомирської області, з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо транспортна пригода. На день скоєння ДТП, цивільно правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. За вчинене правопорушення [PERSON] був визнаний винним. В результаті вчиненого правопорушення було пошкоджено застрахований «ВАЗ 21061», д/з АМ 6165 АТ, власнику автомобіля, завдано матеріальні збитки. Між страховою компанією «Глобус» та [PERSON], було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ВЕ/3248233, строк дії якого з 20.07.2010 року по 19.07.2011 року. В звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (Транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) 22.08.2011 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 11354.55 грн. Позивач вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства він має право на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, вирішити дане питання в досудовому порядку не можливо, оскільки [PERSON] не бажає здійснити відшкодування добровільно. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву та просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши зібрані по справі матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 06.02.1011 року біля 23.00 год. на автодорозі КПП Майдан Копищанський Котлярка, 78 км. + 120 м., між с. Підлуби с. Рудня Іванівська, Ємільчинського району Житомирської області, сталася дорожньо транспортна пригода за участю застраховано транспортного засобу «ВАЗ 21061», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], та транспортним засобом «Сузукі Вітара», д/н [NUMBER] ВЕ, під керуванням [PERSON], цивільно правова відповідальність на час вчинення ДТП не була застрахована (а.с. 6, 7). Вина [PERSON] у вчиненні ДТП, що мало місце 06.02.1011 року біля 23.00 год. на автодорозі КПП Майдан Копищанський Котлярка, 78 км. + 120 м., між с. Підлуби с. Рудня Іванівська, Ємільчинського району Житомирської області підтверджується постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 26.04.2011 року (а.с. 12), постановою про закриття кримінальної справи (а.с. 13), рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області по цивільній справі № 2-232/2011 (а.с. 58). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», містить спеціальні норми, що регулюють дані правовідносини, а саме відповідно до п. 41.1 ст. 41 вказаного закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність. Тобто, відповідно до зазначених норм закону, МТСБУ проводило страхове відшкодування потерпілому від ДТП, оскільки цивільно правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. Позивач відшкодував [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 11354,55 грн. у якості відшкодування завданої [PERSON] шкоди,що підтверджується платіжним дорученням № 3620 від 22.08.2011 року (а.с. 35). Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, таким чином, до позивача перейшло в межах суми 11354,55 грн. та 920,00 грн. (витрати за послуги аварійного комісара), право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Ємільчинського районного суду від 26.04.2011 року встановлено, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом «Сузукі Вітара», д/н [NUMBER]був [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 1166, 1172 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу сплачену ним страхову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача на сплату судового збору.

Outcome: approved