Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 8.53 умовних кадастрових гектар із земель КСП «Леніна», який знаходиться на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, який належав [PERSON], яка померла 19 жовтня 1998 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 16.06.2014 року померла його бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 8,53 умовних кадастрових гектари, яка розташовується на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області право власності на яку вона не оформила за час життя після смерті [PERSON], яка померла 19 жовтня 1998 року. [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] Ж, кв. 7, разом із Позивачем, у звязку з чим він вважає себе таким, що прийняв спадщину фактично. У встановлені законом строки Позивач не звернувся до нотаріуса задля прийняття спадщини оскільки не знав про те, що після смерті [PERSON] відкрилась будь-яка спадщина. Наразі звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, Позивачу було відмовлено у його видачу у звязку з тим, що [PERSON] не оформила на себе спадкові права після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 21). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.с. 22). Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 жовтня 1998 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 158895 від 19.10.1998 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 8,53 умовних кадастрових гектари, із земель КСП «Леніна», що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії серії ХР № 0036895, яка розташована на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 10). [PERSON] за життя заповіту не вчиняла. [PERSON] мала доньку [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії VI-УР№ 1836452 від 12.04.1966 року (а.с. 6). [PERSON] була одружена й взяла прізвище [PERSON], про що свідчить Паспорт громадянина України серії МН № 575286 від 20.01.2003 року (а.с. 13). [PERSON] на час смерті [PERSON] фактично проживали за однією адресою, у звязку з чим [PERSON] прийняла спадщину оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. 16.06.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 445187 від 17.04.2014 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 8,53 умовних кадастрових гектари, із земель КСП «Леніна», право власності на яку вона не оформила за час життя після смерті [PERSON]. [PERSON] на час відкриття спадщини проживала за адресою: [INFO] разом із Позивачем. Відповідно до Довідки Міськрайонного управління у Чугуївському районі та місті Чугуєві від 12.09.2018 року № 29-20-0,23,071-1518/127-18 виданої на імя [PERSON] Сертифікат на земельну частку (пай)серії ХР № 0036895 знаходиться в управлінні та рахується як не витребуваний. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України ,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 1261\~Цивільного кодексу\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved