Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому після зменшення позовних вимог просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], розміром 2, 0337 га, яка розташована на території Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позов мотивує тим, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2002 року на підставі розпорядження Онуфріївської райдержадміністрації від 28 вересня 2002 року № 330-р, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122, земельна ділянка, що знаходиться на території Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області площею 4,07 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] належала [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла її спадкоємцями за заповітом після смерті є позивач та відповідач по 1/2 частині, які 04.04.2012 року отримали в Онуфріївській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, кожен на 1/2 її частину. 17.12.2012 року, без попередньої згоди позивача як співвласника земельної ділянки, [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER]. Тобто, [PERSON], не маючи нотаріально посвідченої угоди про поділ земельної ділянки, або ж нотаріально завіреної згоди співвласника на поділ об'єкта, що перебуває у спільній власності, та визначення точної частини та площі земельної ділянки між дольовими співвласниками земельної ділянки, замовила та виготовила технічну документацію і фактично виділила в натурі 1/2 частину земельної ділянки, яку вони успадкували, та отримала на неї правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку. У зв'язку з цим, зареєструвати право спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.04.2012 року номер бланку ВРР 396383, зареєстрованого в реєстрі за № 582, позивач не може через скасування державної реєстрації у відповідності до вимог п. 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр". В 2015 році позивач замовила та виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 2, 0337 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (решту частину земельної ділянки). Проте, зареєструвати своє право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] позивач не може через відсутність правовстановлюючого документа на поділ земельної ділянки та відмову відповідача його укласти. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу просила розглядати без її участі. Відповідач до суду також не з'явилася, подавши заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу просила розглядати без її участі. Третя особа відділ Держгеокадастру в Онуфріївському районі Кіровоградської області у судове засідання свого представника не направили, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2002 року на підставі розпорядження Онуфріївської райдержадміністрації від 28 вересня 2002 року № 330-р, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122, земельна ділянка, що знаходиться на території Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, площею 4,07 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] належала [PERSON] /а.с. 4/. [INFO] року [PERSON] померла, а її спадкоємцями за заповітом після смерті стали [PERSON] на 1/2 частину спадщини, та [PERSON] на 1/2 частину спадщини, які 04.04.2012 року отримали в Онуфріївській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, кожен на 1/2 її частину /а.с. 5/. 17.12.2012 року відповідач [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 7/ В 2015 році позивач замовила та виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 2, 0337 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на решту частини земельної ділянки /а.с. 8-30/. Проте, зареєструвати своє право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] позивач не може через відсутність правовстановлюючого документа на поділ земельної ділянки та відмову відповідача його укласти. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу від 15.07.2016 року, вбачається, що позивачу було відмовлено у посвідчені договору поділу земельної ділянки, у зв'язку з тим, що відомості про земельну ділянку, за кадастровим номером [NUMBER], у Державному земельному кадастрі відсутні та відсутня реєстрація права власності на зазначену ділянку, вона не є об'єктом цивільних прав та не може бути предметом будь - яких угод /а.с. 4/. 21.07.2016 року державним реєстратором Цибульським Г.В. було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку /а.с. 45 /. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права. Як вбачається з матеріалів справи позивач правомірно отримала 1/2 частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування. За таких обставин позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити свої права, тому позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на земельні ділянки є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved