Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки, в якому просив стягнути з неї заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2987,09 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Відповідачка, яка є власником квартири [NUMBER] в цьому будинку, але зареєстрована та проживає в квартирі [NUMBER] в будинку [ADDRESS], не сплачувала квартирну плату, внаслідок чого станом на 01.11.2013р. заборгувала 2987,09 грн. В судовому засіданні представник позивача Тимчишин Л.В., покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позов підтримала, поянила, що заборгованість відповідачки в розмірі 2987,09 грн. за період з лютого 2006р. по жовтень 2013р. включно підтверджуєтьсмя звітом від 05.12.2013р. (а.с.6-8). Розрахунок квартирної плати (а.с.5) є невірним, тому його не слід брати до уваги. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з усними та письмовими вимогами сплати заборгованість по квартплаті. Остання пообіцяла їй, що добровільно сплатить наявну заборгованість після відчуження квартири, але не зробила цього. Представник відповідача [PERSON] позов заперечив, пояснив, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 14.11.2013р. відчужила квартиру [NUMBER] на [ADDRESS]. Між сторонами не укладено угоди про надання послуг, його дловірителька не проживала за цією адресою, тому позивач не надавав їй жодних послуг, а відтак немає права вимагати оплату таких; позивач не надав підтверджень неодноразових звернень до відповідача з проханням сплатити заборгованість. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст.162 ЖК України оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 22.04.1994 року із змінами, внесеними законами України №2453-ІУ від 03.03.2005 року та №3370-ІУ від 19.01.2006 року, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992р. № 572, із змінами, внесенеми постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем, на основі типового договору та оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач від послуг, які надавав позивач, не відмовлялась, за таких обставин відсутність письмового договору між сторонами по обслуговуванню будинку та прибудинкової території за умовами користування відповідачем послугами, які надавав позивач, само по собі не може бути підставою вважати відповідача вільною від обов'язків оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не подала суду докази, передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», які б свідчили про ненадання послуг або надання таких позивачем неналежної якості. Судом встановлено, що до 14.11.2013р. відповідач була власником квартири [NUMBER] по [ADDRESS], тому була зобов'язана оплачувати квартирну плату. Відповідно до розрахунку квартирної плати від 05.12.2013р. (а.с. 6-8) та представленого позивачем переліку послуг, які входять в тариф за квартплату будинку [ADDRESS], відповідачка за первіод з лютого 2006р. по 01.11.2013р. заборгувала позивачу квартирну плату в розмірі 2987,09 грн. Згідно з ч.2 та ч.3 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, ні відповідачка, ні її представник до винесення судом рішення не зробили заяви про застосування позовної давності, суд не знаходить підстав для застосування такої, тому вважає, що позов слід задовільнити в повному обсязі.

Outcome: approved