Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем зареєстрований 14 листопада 1974 року у Палаці одруження м. Києва, про що зроблено відповідний запис №5416. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та протягом 16 років не ведуть спільне господарство. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась всьоме, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 16.12.2016 року, 20.01.2017 року, 01.03.2017 року, 24.03.2017 року, 24.04.2017 року та 16.06.2017 року відповідач через канцелярію суду подавала заяви з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із хворобою. Долучені медичні довідки КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" підтверджують факт звернення [PERSON] за медичною допомогою, однак не містять відомостей того, що стан здоров'я відповідача унеможливлює її явку до суду. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Палацом одруження м. Києва, про що зроблено відповідний запис №5416 (а.с. 3). Зі змісту позовної заяви вбачається що сторони мають повнолітнього сина, [INFO], який проживає окремо від батьків. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнений, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини з відповідачем вже тривалий час мають негативний характер та збереження і примирення є неможливим. Згідно із ч. 1 ст. 24 шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім′ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved