Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яка обґрунтовується тим, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. від 28.02.2020 року, який зареєстровано в реєстрі за №1008 звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором №042-Z/023580 від 19.12.2012 року в сумі 95 623 грн. 93 коп. У зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Мажугою В.Ю. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис з порушенням вимог законодавства щодо змісту виконавчого напису, переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлення безспірності заборгованості та строків звернення стягувача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, яке призвело до арешту зарплатного рахунку позивача, що унеможливлює отримання грошових коштів з рахунку, тому просила визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, попередньо представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю.у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. від 28.02.2020 року, який зареєстровано в реєстрі за №1008, звернено стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №042-Z/023580 від 19.12.2012 року, укладеним з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №000321-b від 16.02.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованість за кредитним договором №042-Z/023580 від 19.12.2012 року; строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.02.2018 року по 24.12.2019 року; сума заборгованості складає 95 623,93 грн. ( а.с.31). Згідно з постановою приватного виконавця Клименко Р.В. від 20.05.2020 року відкрито виконавче провадження на підставі вищезазначеного виконавчого напису(а.с.32). Постановою приватного виконавця Клименко Р.В. від 20.05.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с.34). Також постановою приватного виконавця Клименко Р.В. від 20.05.2020 року накладено арешт на все майно боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження (а.с.36). Як вбачається із виконавчого напису, адресою реєстрації боржника [PERSON] зазначена - [ADDRESS] , а адресою проживання зазначено - [ADDRESS] (а.с.31), проте згідно з відміткою про зареєстроване місце проживання у паспорті [PERSON] зазначена адреса - [ADDRESS] (а.с.11). Крім того, як вбачається з договору про відкриття карткового рахунку №042-Z/023580 від 19.12.2012 року, а також з договору про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту №006-039393/12-00938-вкл-к від 19.12.2012 року укладеними між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», адреса [PERSON] зазначається як [ADDRESS] (а.с.25,30) - яка є дійсною адресою реєстрації попереднього місця проживання позивача на час укладення договору(а.с.11), а також в договорі про відкриття карткового рахунку зазначена адреса одержання кореспонденції - [ADDRESS] - яка була дійсною адресою фактичного місця проживання [PERSON] на час укладення договору. Разом з тим, адреса в [ADDRESS] ніде не зазначається як адреса реєстрації чи фактичного проживання [PERSON] , тому безпідставно вказана приватним нотаріусом у виконавчому написі в порушення вимог ст. 89 ЗУ «Про нотаріат». Згідно з ч.1 та ч.2 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. В супереч визначеним у Порядку вимогам, нотаріус виніс виконавчий напис без витребування відомостей щодо реального місця проживання та реєстрації [PERSON] . Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п. п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із відомостями, що зазначені у виконавчому написі, [PERSON] має заборгованість лише по тілу кредиту в сумі 95 623 грн. 93 коп., а по відсоткам, штрафам, комісіям і пені заборгованість відсутня. Проте позивач у позовній заяві не погоджується із зазначеною сумою заборгованості посилаюсь на те, що за кредитним договором вона отримувала кредит в сумі 10000 грн., тому вважає суму заборгованості безпідставним та необґрунтованим. Будь-яких вимог про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] не отримувала. Згідно з п.2.1 договору про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту №006-039393/12-00938-вкл-к від 19.12.2012 року позичальник зобов`язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 20.12.2015 року (а.с.26). Отже, право вимоги стягувача виникло 21.12.2015 року, а закінчилось зі спливом трьохрічного строку - 21.12.2018 року, а оскаржуваний напис вчинено 28.02.2020 року, тобто з порушенням трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги. Вищевикладене свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно п. 5.1 та п. 5.2 п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом Мажугою В.Ю. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Крім цього, зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення з [PERSON] здійснюється за кредитним договором №042-Z/023580 від 19.12.2012 року, хоча договір №042-Z/023580 від 19.12.2012 року не є кредитним та не встановлює жодних зобов`язань за кредитом, не передбачає надання кредиту, а лише встановлює порядок отримання та використання позивачем банківської карти, та має назву «договір про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron». Разом з цим, договором за яким [PERSON] отримувались кошти в кредит та яким встановлений порядок отримання коштів, порядок і строки їх повернення, відсотки за користування та інші умови є «Договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту» №006-039393/12-00938-вкл-к від 19.12.2012 року, про який у виконавчому написі нічого не зазначено. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їїпогашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно вищевказаних вимог Закону виконавчий напис нотаріуса вчиняється на оригіналах документів (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість, але оспорюваний виконавчий напис вчинено на окрему бланку нотаріальних дій. В правовій позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved