Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 17 серпня 1991 року по 30 червня 2010 року вони перебували у шлюбі, від якого у них є повнолітня донька [PERSON] [INFO], відповідно до Договору купівлі-продажу, позивач стала власницею квартири, за адресою: [ADDRESS]. З 2008 року сторони перестали проживати однією сім'єю і з 07.11.2008 року відповідач виписаний з даної квартири. 05 серпня 2009 року, відповідно до Договору позики, позивачу у безоплатне користування було надано квартиру за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] підлягала знесенню. Так як позивач на той час фактично вже не проживала з відповідачем, але перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, Договір позики був укладений із включенням до складу родини відповідача, хоча він фактично на час укладення даного договору не був зареєстрований в квартирі. З моменту отримання позивачем вищезазначеної квартири по теперішній час відповідач у спірній квартирі не проживає, ніколи не приймав участь в її утриманні, жодного разу не сплачував комунальні послуги. Зазначені витрати несе позивач за свої власні кошти, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] Представник позивача - [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та без участі позивача, в порядку заочного розгляду. Позовні вимоги позивача підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.54). Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до акту від 18.03.2013 року за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с.10). Про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 55 - оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я"). Представник третьої особи Інгулецького районного відділу у місті Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є основним користувачем квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до акту від 18.03.2013 року, відповідач за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає з моменту реєстрації - з 25 вересня 2009 року (а.с.10), обов'язки, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не виконує. Так як відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаній квартирі, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких він участі не приймає. Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач відсутній без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS], житлом не користується, витрати за комунальні послуги не сплачує, знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача, тому, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved