Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування свого позову він вказав, що 05 грудня 2013 року між фізичною особою [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір № 05/12-2013 про надання інформаційних та консультаційних послуг, у відповідності до якого відповідачка доручає, а фізична особа-підприємець [PERSON] бере на себе зобов'язання щодо надання інформаційних та консультаційних послуг, підготовки пакета документів для отримання кредиту під заставу. Позивач зазначив, що в обсяг інформаційних та консультаційних послуг входило збирання інформації щодо фінансової установи (банк, ломбард, кредитний союз) з найкращими умовами кредитування та одночасно з найвищої вірогідністю прийняття рішення з видачі кредиту, а також підготовка пакету документів для отримання кредиту. Як наголошує позивач, кредитною спілкою «Фінансова підтримка» було прийнято рішення видати [PERSON] кредит під заставу квартири [ADDRESS], про що повідомлено відповідачку. Крім того, позивач зазначає, що Кредитною спілкою «Фінансова Підтримка» був виданий гарантійний лист про попередню згоду щодо видачі кредиту у сумі 175000 гривень. Позивач, посилаючись на вищезазначений договір, стверджує, що у відповідності до п. 3.1. Договору, ним роботу було виконано належним чином, в повному обсязі та своєчасно та її вартість складає 7400 гривень. Однак відповідачка акт прийому - передачі виконаних робіт не підписала, вмотивованих письмових зауважень до листу-вимоги, отриманого нею «06» лютого 2014 р., не надала, послуги сплатити відмовилась. Отже, ФО-П [PERSON] просить стягнути з [PERSON] вартістю послуг за договором у сумі 7400,00 грн., штраф у розмірі 7400,00 грн., пеню у розмірі 12210,00 грн., та сплачений ним судовий збір, а загалом - 27 280, 10 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, посилаючись на письмові докази: копію витягу із ЄДРПОУ, копію договору про надання інформаційних та консультаційних послуг, копія Акта виконаних робіт, копію листа-вимоги, копію гарантійного листа від Кредитної спілки «Фінансова Підтримка», копію опису вкладення до поштового відправлення на ім'я [PERSON], копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я [PERSON], перелік послуг, наданих [PERSON]; статистичну картку клієнта [PERSON]; роздрук пропозицій на ринку щодо вартості схожих квартир в Чугуєвському районі на момент отримання кредиту; перелік посадових осіб фінансових організацій, з якими обговорювався кредит [PERSON]; дослідження умов кредитування у банках в Харківській області, здійснених в інтересах [PERSON] Відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали та мали зустрічні вимоги до ФО-П [PERSON], пояснюючи, що 05 грудня 2013 року між нею - позивачем за зустрічним позовом та відповідачем за зустрічним позовом - ФО-П [PERSON] було укладено договір № 05/12-2013 про надання інформаційних та консультаційних послуг, предметом якого є надання інформаційних та консультаційних послуг, підготовка документів для отримання кредиту під заставу. Сплата за надані послуги здійснюється після надання фінансовою організацією - кредитором гарантійного листа про видачу кредиту на підставі підписаного сторонами по Договору акту прийому - передачі виконаних робіт. Також представник позивачки за зустрічним позовом пояснив, що при укладанні договору ФО-П [PERSON] запевнив [PERSON], що дана форма договору є стандартною та послуги, що ним надаються, включають в себе знаходження фінансової установи, яка надасть їй кредит на вигідних умовах, а саме, отримання грошових коштів у сумі 200 000 гривень під заставу квартири зі сплатою 26 % річних за користування даним кредитом. Крім того, представник позивачки наголосив, що лише при вищезазначених умовах, а саме отримання позивачкою грошових коштів у сумі 200 000 грн. під заставу квартири зі сплатою 26 % річних за користування даним кредитом, зі слів відповідача, вона була зобов'язана виплатити ФО-П [PERSON] передбачену п.п. 3.1 п. 3 Договору, винагороду у розмірі 7 400 гривень. Також з пояснень представника позивачки за зустрічним позовом вбачається, що в січні 2014 року відповідач повідомив позивачку за зустрічним позовом, що знайшов фінансову установу, яка погоджується надати кредит на запропонованих нею умовах. Наприкінці 2014 року [PERSON] надав [PERSON] гарантійний лист від Кредитної спілки «Фінансова підтримка», в якому повідомлялось про їх згоду на надання кредиту в сумі 175 000 грн. зі сплатою 26 % річних за користування кредитом. Відповідач запропонував позивачці підписати акт приймання-передачі виконаних робіт, незважаючи на те, що дана пропозиція фінансової установи є для неї невигідною, на що [PERSON] відмовилась, та запропонувала йому знайти для неї більш сприятливі варіанти отримання кредиту у той сумі та з тими ж відсотковими ставками, що були оговорені при підписанні спірного Договору. Представником позивачки за зустрічним позовом було зауважено, що запропонований [PERSON] для підпису акт приймання-передачі не містив даних про те, які саме послуги їй були надані ФО-П [PERSON], в чому вони полягають та на яких підставах, без досягнення мети підписаного Договору на прийнятних для неї умовах, вона повинна сплатити відповідачеві грошову винагороду. Представник [PERSON] посилався й на те, що з тексту Договору не вбачається суті надання інформаційних та консультаційних послуг, а також кінцевого економічного ефекту для позивачки, як споживача послуг. Довіряючи професіоналізму і спеціалізації відповідача, під час укладання угоди, позивачка повністю покладалася на його роз'яснення, як фахівця з даного виду правовідносин. Однак ФО-П [PERSON] не роз'яснив усіх положень угоди, не повідомив про обставини настання права на отримання послуги, порядку надання кредиту з його допомогою та інших обставини, що випливають із умов договору, чим сприяв неправильному сприйняттю угоди № 05/12-2013. Представник позивачки за зустрічним позовом наполягає, що умови договору з відповідачем від 05.12.2013 року є несправедливими, договір є недобросовісним щодо позивачки та тому просить визнати його недійсним. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка громадянин [PERSON] пояснив, що позивачка за зустрічним позовом - [PERSON] є його дружиною та вона наприкінці 2013 року звернулась до ФО-П [PERSON] за наданням їй послуг з підшукання фінансової організації для отримання кредиту в сумі двісті тисяч гривень зі сплатою відсотків за користування не більше 26 % під заставу нерухомого майна. Метою отримання кредиту було придбання нерухомості. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання інформаційних та консультативних послуг. По факту, відповідач за зустрічних позовом своїх зобов'язань за укладеним договором не виконав, запропоновані ним умови кредитування, а саме отримання 175 000 гривень зі сплатою 28 % річних, [PERSON] не були сприятливими. Інші варіанти отримання кредиту на оговорених умовах, [PERSON] надані не були. Таким чином, ФО-П [PERSON] не виконав свої зобов'язання за Договором, а тому оплата його послуг є недоцільною та безпідставною. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом. Аналіз Договору від 05 грудня 2013 року виявив, що договір укладено на умовах дисбалансу договірних прав обов'язків на шкоду Позивача за зустрічним позовом, що є порушенням чинного законодавства та підставою для визнання договору недійсним. Відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», надалі Закон, виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Виходячи з визначення предмету договору про надання послуг взагалі та надання послуг за спірним договором, метою Замовника при укладенні договору є одержання від Виконавця інформаційно-консультаційного обслуговування, результатом якого є отримання кредиту під заставу квартири [ADDRESS]. Однак сума кредиту, процентні ставки тощо укладеним Договором не передбачені. Замовника насамперед цікавить не процес отримання інформації, а висновки, отримання кредитних коштів в сумі 200 000 гривень із сплатою не більше 26 відсотків річних під заставу квартири, зо знаходиться у його власності. Метою виконавця при укладенні договору є одержання винагороди за передані замовнику послуги. З мети кожної сторони при укладенні договору витікає об'єм прав та обов'язків. Аналізуючи умови укладеного Договору з точки зору кінцевого результату, на який сподівалась кожна сторона при укладенні Договору, вбачається суттєвий дисбаланс прав та обов'язків сторін на шкоду Позивача за зустрічним позовом. Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 18 Закону, несправедливими умовами договору, є виключення або обмеження прав споживача або третьої особи стосовно виконавця у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання виконавцем договірних зобов'язань, включаючи вимоги у разі порушення договору з боку виконавця. Відповідно до п. 4.2 укладеного договору, Виконавець не несе відповідальності за невиконання умов даного договору у випадку, що призвів до відмови Замовника від отримання кредиту у фінансовій організації, а саме при зміні умов кредитування фінансової організації. Даним пунктом Відповідач за зустрічним позовом знімає з себе будь-яку відповідальність за наслідки невиконаних ним обов'язків за договором передбачені п. 1.1 та 2.1, а саме, надання інформаційних та консультативних послуг, підготовки пакету документів для отримання кредиту у фінансовій організації. Така умова договору робить укладений договір недоцільним. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 зазначеного Закону, несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором; Відповідно до п. 4.1 Договору, при порушенні строків по оплаті послуг Виконавця, зазначених у п. 3.1 - 3.3 Договору, Замовник сплачує штраф у розмірі 100 % вартості послуг та пеню в розмірі 5 % від невиплаченої суми за кожен день прострочки оплати. Згідно вищезазначених умов договору, зазначені штрафні санкції та компенсації можуть застосовуватися до Замовника одночасно, як і заявляється позивачем у первісному позові, а саме заявляється сума до стягнення 27 010 грн. при вартості послуг за договором 7 400 грн. Таким чином, розмір компенсації та штрафу значно перевищує встановлений законодавством максимум і лише за рахунок нарахування пені може становити 360 %. Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 18 Закону, несправедливими умовами договору є встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Відповідно до пункту 14 частини 3 статті 18 Закону, несправедливими умовами договору є надання виконавцю права визначати відповідність продукції умовам договору. Незважаючи на жорсткі умови, що передбачають зобов'язання Позивача щодо оплати послуг виконавця та оплати штрафних санкцій визначені п. 3.1, 4.1 Договору, Відповідач за зустрічним позовом, пунктом 2.1 Договору залишає за собою право надати лише частину з послуг, перелічених у договорі, якщо замовник не вимагає інше. Умови про те, у якій формі та спосіб Замовник вимагатиме виконання зобов'язання за договором Виконавця, якщо його думка щодо об'єму та якості наданих послуг не співпадатиме з думкою Виконавця, укладений Договір не містить. Відповідно до частини 4 статті 18 зазначеного Закону, перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Представник позивачки за зустрічним позовом також зауважив, що проявом нечесної підприємницької практики, є відсутність будь-якої відповідальності Відповідача за невиконання або неналежне виконання обов'язків Виконавця, передбачених договором. Відповідно до частини 2 статті 627 Цивільного кодексу України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. В судовому засіданні доведено, що договір про надання інформаційних та консультаційних послуг 05 грудня 2013 року, укладений з порушенням законодавства про захист споживачів, є недобросовісним по відношенню до Позивачки за зустрічним позовом і має прояви нечесної підприємницької практики, порушує принцип рівності сторін договору. Несправедливі умови укладеного договору складають більшу його частину, є суттєвими умовами для даного виду договорів і мають істотне значення для даних правовідносин. Таким чином, закон вимагає від позивача за основним позовом надання суду доказів того, що факт надання послуг відповідачеві існує, надані такі послуги позивачем, що визначений їх обсяг, вартість, а відповідачем не виконано умови договору про надання таких послуг, послуги отримані від належної особи, але не оплачені в строк, передбачений договором. Зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: approved