Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, в якому зазначила, що 21 травня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська постановлено заочне рішення за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору кредиту №5/988 від 15 лютого 2008 року, яка виникла станом на 13.02.2015 року в сумі 2 360 937,62 грн., а також було стягнуто судовий збір з кожного по 1218,00 грн. 07 червня 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року по справі залишено без змін. На початку жовтня 2017 року [PERSON] дізналася, що на виконання виконавчого листа №199/1620/15 (2/199/90/16), виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом 27.06.2017 року відносно неї 23.08.2017 року відкрито виконавче провадження № 54527908. 02.11.2017 ухвалою було зупинено виконання заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року до закінчення касаційного провадження. Разом з тим, виконавчі дії за виконавчим провадженням, яке підлягало зупиненню, не зупинено, а продовжено - 18.12.2018 року державним виконавцем Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», положенням даної статті не передбачає зняття арешту з майна. Постановою Верховного Суду України від 07 серпня 2019 року по справі № 199/1620/15 касаційну скаргу [PERSON] задоволено, заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська скасовано. На даний час [PERSON] у Державному Реєстрі виконавчих проваджень (Автоматизована система виконавчих проваджень) відкритого виконавчого провадження з № 54527908 не має. Виконавче провадження № 54527908 завершено. Відповіло, як боржник , [PERSON] за цим провадженням не обліковується. Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ІПН № [NUMBER] ( [PERSON] ) від 02.09.2019р., де зазначено, що на підставі Постанови про арешт майна боржника, виданій 18.10.2018 року, видавник: АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області державним виконавцем Голубенко Мариною Олександрівною, накладено обтяження - арешт нерухомого майна (все майно). Даний арешт порушує майнові права позивача, а тому вона просить його скасувати. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Голубенко М.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 199/ 1620/15 (2/199/90/16) виданого 27 червня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 2360937,62 грн. 18.10.2017 року державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] . Як було встановлено судом Постановою Верховного суду України від 07 серпня 2019 року по справі №199/1620/15 рішення суду від 21 травня 2015 року, за яким було видано вищевказаний виконавчий лист було скасовано. Згідно винесеної державним виконавцем Голубенко М.О. 18.12.2018 року Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», майна, яке б підлягало опису та арешту в рахунок погашення боргу не виявлено. Пункт 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна. Зняття арешту з майна боржника з підстави скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, при відкритому виконавчому провадженні передбачено п.5 ч. 1 ст. 39 та ч. 1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно інформації з Автоматизована система виконавчих проваджень відносно [PERSON] . виконавче провадження ВП № 54527908 завершені. В матеріалах справи також міститься ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2019 року, якою визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №199/1620/15 (2/199/90/16), виданий 27.06.2017 року Амур-Нижньодніпровським районний судом м. Дніпропетровська по справі № 199/1620/16 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стосовно [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved