Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлого чоловіка відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна, однак позивач звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на не рухоме майно, отримав відмову у його видачі в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів не спадкове майно. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від Супрунівської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У разі смерті власника майна державна реєстрація проведена бути не може, так як припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності. Відповідно\~ ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві зареєстрованих у встановленому законом порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 20.06.2007 року помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після смерті [PERSON], спадкоємиць за законом його дружина [PERSON] звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в звязку із чим було відкрито спадкову справу №533/2007. Інші спадкоємці відмовилися від належної їм спадщини, про що 09.08.2007 року подали до нотаріальної контори відповідні заяви, інших заяв про прийняття або відмову від спадщини за законом до нотконтори не надходило. Також встановлено, що 11.04.2008 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на грошові заощадження, на інше спадкове майно свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Через втрату правовстановлюючих документів та неможливості на теперішній час отримати дублікати, які б мали силу оригіналу на спадкове майно, спадкоємцю за законом [PERSON] було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] на наступне нерухоме майно: житловий будинок та дві приватизовані земельні ділянки загальною площею 0,25 га, що знаходяться по вул.. Вишневій, 9 (колишня вул.. Комсомольська) в с. Супрунівка Полтавського району. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно п.п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК ). Отже у зв'язку з тим, що спадкоємцеві за законом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, він позбавлені можливості оформити спадщину окрім як через звернення до суду. Також встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (а.с.8), за життя належав померлому - [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.03.1988 року виданого Супрунівською сільською радою на підставі рішення виконкому Полтавської районної ради №69 від 18.02.1988 року, який згідно технічного паспорту (а.с.9-13) складається з: житловий будинок літ. А-1, А1-1 загальною площею 85,8 кв.м., житловою площею 49,0 кв.м., погріб літ. а, літня кухня ліг. Б, б, сарай літ. Б1, сарай літ. б1, вбиральня літ. б2, гараж літ. В, сарай літ. Д, душ (тимчасовий) літ. Е, погріб вхідний літ. Є, колодязь №1, хвіртка №7, огорожа №8,№9,№10,№14,№15, вигріб №11,№12, ворота з хвірткою №13 (а.с.16). Інвентарна вартість зазначеного домоволодіння складає 448 821грн. Вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці, яка належала [PERSON], що підтверджує Державний акта на право приватної власності на землю, виданого 13.04.1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Супрунівської сільської ради №122 від 25.09.1997 року, а також спадкодавцю [PERSON] належало дві земельні ділянки загальною площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (а.с.14, 15). Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем, як за спадкоємцем за законом права власності на спадкове нерухоме майно після померлого чоловіка [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 25, 325, 328, 392, 1216, 1218,\~ 1268, 1296 ЦК України, ,

Outcome: approved