Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просив суд визнати випадок, що стався з [PERSON] 15.05.2013 року, таким, що не пов'язаний з виробництвом, визнати незаконним висновок спеціальної комісії щодо складання і змісту актів Н-5 та Н-1 від 18.07.2013 року, включаючи визначення пов'язаності випадку, що стався з [PERSON] 15.05.2013 року, з виробництвом, скасувати акти Н-5 та Н-1 від 18.07.2013 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 15.05.2013 року в результаті ураження електричним струмом з [PERSON] стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. Була утворена Комісія, яка прийшла до висновку, що відповідно до опитування осіб, які причетні до нещасного випадку, протоколу огляду місця, де стався нещасний випадок, Акт судово-медичного дослідження, висновку територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 31.05.2013 року № 1782 та інших підстав, згідно п/п 2 п. 15 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-1 і підлягає обліку на підприємстві. З даним висновком комісії не погодився член комісії Оксененко Володимир Васильович - страховий експерт відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві Відділення фонду, оскільки нещасний випадок що стався 15.05.2013 року о 19 год. 20 хв., отже Відповідач 1 та Відповідач 2 не мали права визнання цього випадку таким, що пов'язаний з виробництвом та складати акти по формі Н-5 та Н-1, так як це суперечить діючому законодавству України. Позивач вважає, що комісія, не маючи будь-яких доказів зв'язку цього випадку з виробництвом, порушуючи процедуру проведення розслідування відповідно діючого законодавства та не враховуючи окрему думку представника Відділення Фонду, прийняла незаконне рішення, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на викладене в письмових запереченнях. Так, згідно останніх зазначено, що комісією зі спеціального розслідування на підставі п.38 Порядку був направлений запит до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 24 травня 2013 року №1792-14/05, на який був наданий лист - відповідь №1782 від 31 травня 2013 року, де чітко вказаний фактичний допуск до роботи роботодавцем постраждалого [PERSON] Зокрема комісією був наданий запит і до Державної інспекції України з питань праці та 24 травня 2013 року №1791-14/05. Згідно відповіді від 07 червня 2013 року № 1576/4/21/01/2534-13 та відповідно до ст. 11 ЗУ «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» «Особи, які забезпечують себе роботою самостійно можуть брати участь у страхування від нещасного випадку на добровільних засадах». У даному випадку згідно інформації довідки ТОВ «Будсервіс-груп», яка надавалась відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпропетровську для одержання об'єктивної інформації щодо взаємовідносин між ТОВ «Будсервіс-груп» та [PERSON] сплата Єдиного соціального внеску здійснювалась. Представник відповідача ТОВ «Будсервіс-груп» в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала та просила в ньому відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з ст.14 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві, професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Як встановлено судом, 15 травня 2013 року в с. Підпільне [PERSON] виставив підйомник під опорою № 258 та [PERSON] та [PERSON] піднялися для проведення ремонтних робіт. При підйомі «корзини», на відстані 0,5 - 1,0 м до дротів повітряної лінії, між дротом і [PERSON] виникла електрична дуга, в результаті якої він був уражений електричним струмом. [PERSON] зупинив підйом та опустив « корзину» підйомника на землю. Наказом від 16.05.2013 року №75-Р територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області була призначена комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 15.05.2013 року. В результаті проведеного розслідування комісією було встановлено, що даний випадок пов'язаний з виробництвом та складено акти форми Н-1 та Н-5 на наступних підставах: Відповідно п.2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві «Дія цього порядку поширюється на -працівників, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем; -членів фермерського господарства, членів особистого селянського господарства, осіб, що працюють за договором, укладеним відповідно до законодавства ( далі особи, що забезпечують себе роботою самостійно). Згідно п.38 Порядку був направлений запит до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 24 травня 2013 року №1792-14/05, на який був наданий лист - відповідь №1782 від 31 травня 2013 року, де чітко вказаний фактичний допуск до роботи роботодавцем постраждалого [PERSON] Зокрема, комісією був наданий запит і до Державної інспекції України з питань праці та 24 травня 2013 року №1791-14/05. Згідно відповіді від 07 червня 2013 року №1576/4/21/01/2534-13 та відповідно до ст. 11 ЗУ «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» «Особи, які забезпечують себе роботою самостійно можуть брати участь у страхування від нещасного випадку на добровільних засадах». У даному випадку згідно інформації довідки ТОВ «Будсервіс-груп», яка надавалась відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпропетровську для одержання об'єктивної інформації щодо взаємовідносин між ТОВ «Будсервіс-груп» та [PERSON] сплата Єдиного соціального внеску здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] працював за основним місцем роботи у ТОВ «Будсервіс-груп» електромонтажником 1V групи з електробезпеки, що підтверджується актом спеціального розслідування від 15.07.2013 року, Актом №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 18.07.2013 року. З пояснювальної записки [PERSON], приблизно о 18 годин 35 хвилин [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] закінчили виконання робіт, не пов'язаних з Нарядом-допуском, а саме: збір, сортування, пакування та підготовка матеріалів, інструменту для здачі Замовнику. Після цього вони попередили [PERSON], що їдуть в село Підпільне (сам [PERSON] залишався біля опори № 347, виконуючи роботи з [PERSON]) [PERSON] повідомив їм, що вони можуть їхати в с. Підпільне та чекати його там. Вказівок на виконання будь-яких робіт [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] він не давав. В с. Підпільне бригада їхала трьома автомобілями: [PERSON] на власному автомобілі марки «Форд», [PERSON] у кабіні підйомника разом з [PERSON], [PERSON] - на вантажному автомобілі супроводу. [PERSON], який їхав першим, зупинився біля опори № 258. Після короткої наради [PERSON] і [PERSON], вони надали вказіву [PERSON] виставити підйомник АГП - 22 біля опори № 258 ВЛ- ЮкВ. З пояснювальної записки [PERSON], оператора підйомника АГП - 22 на базі автомобіля ЗИЛ-ІЗО слідує, що [PERSON] та [PERSON] дали йому вказівку виставити підйомник під опорою № 258 та підняти їх для проведення ремонтних робіт. При підйомі «корзини», в якій знаходились [PERSON] та [PERSON], на відстані 0,5 - 1,0 м до дротів повітряної лінії, між дротом і [PERSON] виникла електрична дуга, в результаті якої він був уражений електричним струмом. [PERSON] зупинив підйом та опустив « корзину» підйомника на землю. Присутні при цьому [PERSON], [PERSON], [PERSON] проводили заходи реанімації щодо [PERSON] та одночасно була викликана швидка допомога. Отже, 15 травня 2013 року члени бригади [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до виконання робіт не допускались (у тому числі і на лінії № 04), Наряд-допуск їм не видавався. Відповідно до пп.11 п.14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, аварій та професійних захворювань на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112 визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час прямування до чи з місця відрядження згідно з установленим завданням. Тому посилання позивача, і висновок, який зроблений членом комісії у вигляді окремої думки, про те, що нещасний випадок стався з [PERSON] без будь-яких вказівок на виконання робіт без відповідного на це дозволу та документів підтверджуються встановленими фактичними обставинами справи. Відповідно до Інструкції №15 з охорони правці для електромонтажника, електромонтажники не повинні приступати до роботи при наступних порушеннях вимог безпеки: відсутності або закінчення терміну дії наряду-допуску при роботі в діючих електроустановках. Проте, зазначений страховий випадок таким не є з тієї підстави, що померлий [PERSON] та ТОВ «Будсервіс-груп» перебували в цивільно-правових відносинах за договором підряду, а не в трудових відносинах, [PERSON] не був працівником товариства та самостійно мав визначити обсяг роботи та час її виконання, на власний ризик. Враховуючи, що [PERSON] не є працівником ТОВ «Будсервіс-груп», випадок 15.05.2013 року, наслідок якого наступила його смерть не є страховим, тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦК України судові витрати слід покласти на відповідачів по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved