Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], та примусово зняти його з реєстраційного обліку квартири. Обгрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивач зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2010 року в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, проживає разом із своєю сім'єю на території Республіки Крим РФ, де має постійне місце роботи та власне житло. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на відповідача, чим об'єктивно порушують його права, а тому позивач був змушений звернутися за захистом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направляв, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з»явилась, подала до суду клопотання, в якому просила слухати справу без участі представника Української міської ради. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 248, що знаходиться в буд. 6 в м. Українка Обухівського району Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу 1/2 частки квартири від 21.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І., зареєстровано в реєстрі за № 2835, та копією договору дарування 1/2 частки квартири від 27.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.І., зареєстровано в реєстрі за № 527. Відповідно до довідки Підприємства по обслуговуванню житла Української міської ради Обухівського району Київської області № 3849 від 31.10.2016 року, та довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача [PERSON] у спірному житлі підтверджується актами обстеження квартири Підприємтсвом по обслуговуванню житла Української міської ради Обухівського району Київської області від 26.02.2016 року, 25.03.2016 року, 26.04.2016 року, 26.05.2016 року, 24.06.2016 року, 26.07.2016 року, 26.08.2016 року, 26.09.2016 року, 26.10.2016 року, 25.11.2016 року, 12.12.2016 року, 10.01.2017 року, а також актом депутата Української міської ради від 10.11.2016 року. Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб (ч.1 ст. 383 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України). Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). Відповідно до ст.11 цього ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, яким є відділ ГУ ДМС України. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не знятий з реєстрації, що позбавляє позивача як власника в повній мірі користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Таким чином, враховуючи викладені обставини по справі, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved