Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідача згідно якого просить суд: ухвалити рішення, яким стягнути заборгованність по аліментам , яка утворилась з листопада 2015 року по липень 2018 року та неустойку на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 32714 грн та неустойку в розмірі 9716,2 грн Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження , яка наявна в матеріалах справи. ( а.с.11 На підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.07.2008 року з [PERSON] на користь позивачки на утримання доньки стягнуто аліменти в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходів , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімума на дитину відповідного віку.. В судовому засіданні ( у позові ) позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснила, що на даний час розмір аліментів, які були стягнуті рішенням суду від 04.07.2008 року на утримання дитини не виплачуються , дитина виросла, потребує значних витрат, крім того на даний час відповідач працевлаштований, має постійний заробіток, тобто не вносить свій вклад на утримання дитини , у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованності , яка утворилась. Відповідач вимоги не визнав , заперечень не надав , повідомлявся належним чином , суд визнає неявку неповажною та відповідно до ст.280,281 ЦПК України та постановленої ухвали в судовому засіданні суд проводить заочний розгляд справи Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованності аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне: Згідно матеріалів справи встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.07.2008 року з [PERSON] користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімума на дитину відповідного віку до повноліття. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України покращення матеріального стану платника аліментів, про що стало відомо одержувачу аліментів, надає право останньому звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, але за умови що його власний стан погіршився. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246- VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років на момент подання заяви не може бути меншим ніж 930 гривень на місяць. Враховуючи матеріальне становище позивачки, яка працює та на утриманні якої знаходиться дочка , а також те . що відповідачем не надано доказів того , що він не працює з поважних причин , в Центрі зайнятості на обліку не перебуває , суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.180 СК України , саме батьки , тобто матір і батько разом зобов.язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Матір працездатна працює . Тобто матеріальну допомогу надає дитині , та фактично не живе за рахунок отримуваних аліментів. Це справедливо. Рішення повинно бути не тільки законним ,обгрунтованим , але і справедливим , що підтверджується рішеннями ЄСПЛ. Суд вважає слушними вимоги позивача викладені в позові про те, що необхідно стягнути заборгованність по аліментам в розмірі 32714, грн згідно наданого розрахунку ( А.с. 2) та неустойку в розмірі 9716, 2 грн ( А.с. 2,3). В порядку ст.141 ЦПК України з [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved