Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказав, що 28.12.2012 року з відповідачем [PERSON] уклала шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 316. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що спільне подружнє життя у неї з відповідачем не склалося і рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2016 року шлюб між ними було розірвано. Їх спільна неповнолітня дочка залишилась проживати з позивачкою і знаходитися на її утриманні. Позивач також зазначила, що відповідач матеральну допомогу на утримання дочки не надає, чим змушує її звернутись до суду. Позивач через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала натягненні аліментів, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 28.12.2012 р. по 26.02.2016р., про що свідчать матеріали справи ( а.с. 2). Від сумісного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками ( а.с. 3). Згідно довідки КПЖКГ Вишгородської міської ради за № 343, що міститься в матеріалах справи, дитина мешкає з позивачем та перебуває у неї на утриманні ( а.с. 4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються. Ч.3 ст. 181 СК України передбачає,що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері(батька) і ( або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Ч.2 ст. 182 СК України передбачено,що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2016 рік» від 25.12.2015 р. за № 928-VІІІ ( із змінами та доповненнями) прожитковий мінімум для дітей віком до 18 років з 01.09.2015 р. складає - 1455 гривень. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож при задоволені позовних вимог та визначення розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище відповідача. Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обов'язок по утриманню дитини на обох батьків. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved