Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 29.01.2012 року було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передав відповідачу грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США строком до 15 жовтня 2012 року. До теперішнього часу відповідач не повернув позичені кошти. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на його користь, заборгованість за договором позики у сумі 330245,00 гривень, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 29.01.2012 року був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] передав відповідачу 15000,00 доларів США, а останній зобов'язався їх повернути у строк до 15.10.2012 року, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні оригіналом розписки. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України, офіційний курс української гривні до долара США станом на день винесення рішення 12.05.2016 року, становить 2532,5663 грн. за 100 доларів США. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Борг згідно розписки до цього часу не повернутий, а отже [PERSON] порушив зобов`язання, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в межах заявлених позовних вимог у сумі 330245,00 гривень. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до ухваленя рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved