Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 05 серпня 2015 року померла його мати [PERSON], яка мешкала на момент смерті сама за адресою: вул.. [PERSON] (Щорса) будинок 22, селище Білокуракине Луганської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул.. [PERSON] (Щорса) будинок 22 селище Білокуракине Луганської області. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким усе належне їй майно заповідала сину - [PERSON]. Після поховання матері позивач тривалий час працював в Російській Федерації і в травні 2016 року повернувся в Україну. Вважав, що автоматично прийняв спадщину, оскільки був заповіт на його імя та він взяв на себе витрати на поховання. Після повернення до України [PERSON] звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини. Йому було повідомлено, що строк для прийняття спадщини він пропустив, він має право на звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ спонукало його звернутися до суду з позовом, в якому\~\~позивач просить визнати пропущений строк на прийняття спадщини поважним та визначити додатковий строк на прийняття спадщини в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився,\~\~надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне: 05 серпня 2015 року у віці 94 роки померла [PERSON], факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕД № 471882, виданим 10 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, запис № 134 (а.с. 9). Згідно заповіту від 08.01.1987 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно своєму сину [PERSON]. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Білокуракинської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 17 від 08 січня 1987 року (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії ЯД № 191753 [PERSON] народився 01 січня 1953 року, мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки вих. № 370 від 10.02.2016р., виданої виконавчим комітетом Білокуракинської селищної ради [PERSON] до дня смерті проживала сама за адресою: вул.. [PERSON] (Щорса) буд. 82, селище Білокуракине Луганської області. (а.с. 4). Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст. 1272 п.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень частини третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Після смерті матері позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори, оскільки перебував за межами України, вважав, що прийняв спадщину автоматично, оскільки він узяв на себе витрати з поховання та є єдиним спадкоємцем за заповітом. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк визначений для прийняття спадщини з поважних причин, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд

Outcome: approved