Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про виділ в натурі частини будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем [PERSON] з 12.08.1995 року по 11.02.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу вони придбали житловий будинок №35 з господарськими спорудами по вулиці Єсеніна у місті Знамянка Кіровоградської області. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.05.2014 року за ним визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку.\~ Посилаючись на те, що добровільно поділити в натурі зазначений будинок\~ вони не можуть, з урахуванням уточнених позовних вимог просить виділити йому в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Знамянка, вул. Єсеніна, 35, а саме: в житловому будинку за літ. «А» - приміщення 1-2 площею 10,7 кв.м., приміщення 1-3 площею 11,9 кв.м., приміщення 1-4 площею 7,4 кв.м., приміщення 1-5 площею 7,7 кв.м.; по господарським будівлями та спорудам - сарай за літ. «Б», льох за літ «б», сарай за літ «В», сарай за літ «Д», ворота та хвіртка 1/2 (част.), огорожа за літ. «N» 1/2 (част.), огорожа 1/2 (част.). У власності відповідача [PERSON] залишити 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою Кіровоградська область, м. Знамянка, вул. Єсеніна, 35, а саме: в житловому будинку за літ. «А» - приміщення 1-1 площею 12,8 кв.м., приміщення 1-6 площею 21,3 кв.м., приміщення 1-7 площею 2,8 кв.м.; по господарським будівлям та спорудам - ганок, гараж за літ. «Е», вигрібна яма, ворота та хвіртка 1/2 (част.), огорожа за літ «N» 1/2 (част.), огорожа 1/2 (част.). Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Єсеніна, 35, між ним та відповідачем відповідно до варіанту № 4 (графічний додаток № 11) висновку експертів ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" за № 86 від 02.02.2015 року, виділивши йому в користування суцільну земельну ділянку площею 86,00 кв.м, під частиною житлового будинку літ. «А», яка буде виділена у власність на ділянку вільну від забудови, уздовж фасадної межі обмежену лініями 1-2-3-4-19-18-17-16-15-1, суцільну земельну ділянку площею 130,45 кв.м під сараєм літ. «Б», льохом літ. «б», сараєм літ. «Д», сараєм літ. «В», що пропонується для виділу, обмежену лініями 9-8-7-11-12-В-13-14-9 (зображено в додатку жовтим кольором). Разом в користування перейде 274,0 кв.м. (86,0+130,45+57,55), що відповідає ідеальній частці. [PERSON] у\~ користуванні залишити суцільну земельну ділянку площею 190,4 кв.м. під частиною житлового будинку літ. «А», яка буде виділена у власність та ділянку вільну від забудови. уздовж лівої бокової межі обмежену лініями 5-19-18-17-16-15-В-12-11-7-6-5, земельну ділянку площею 26,05 кв.м під гаражем літ «Е», що пропонується відповідачу для виділу, обмежену лініями 10-9-14-13-11-Г-10 (зображено в додатку синім кольором). Разом в користування передати 274,0 кв.м. (190,4-26,05+57,55), що відповідає ідеальній частці. Залишити в їх загальному користуванні двір площею 115,1 кв.м. обмежену лініями А-1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-А для проїзду, проходу на земельні ділянки, користування та обслуговування інженерних комунікацій. Позивач відзначив, що для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити йому та відповідачу як співвласникам, та приведення даних приміщень до вимог, які висуваються для однокімнатних квартир у житловому будинку, що знаходиться по вул. Єсеніна, під номером 35, у м. Знам'янка Кіровоградської області необхідно провести такі ремонтно-будівельні роботи пов'язані як з переплануванням так і переобладнанням: між приміщенням 1-1 (пл. 12,8кв.м.) та приміщенням 1-2 (пл. 10,7кв.м.) закласти дверний проріз; між приміщенням 1-1 (пл. 12,8кв.м.) та приміщенням 1-3 (пл. 11,9кв.м.) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу; між приміщенням 1-3 (пл. 11,9кв.м.) та приміщенням 1-6 (пл. 21,3кв.м.) закласти дверний проріз; між приміщенням 1-5 (пл. 7,7кв.м.) та приміщенням 1-3 (пл. 11,9кв.м.) демонтувати дверний блок з подальшим частковим закладанням дверного прорізу; між приміщенням 1-2 (пл. 10,7кв.м.) та приміщенням 1-3 (пл. 11,9кв.м.) пробити дверний проріз з подальшим встановленням дверного блоку; в приміщенні 1-4 (пл. 7,4кв.м.) демонтувати віконний блок з подальшим влаштуванням дверного прорізу та встановленням дверного блоку на зовні; між приміщенням 1-1 (пл. 12,8кв.м.) та приміщенням 1-6 (пл. 21,3кв.м.) пробити дверний проріз з подальшим встановленням дверного блоку; в приміщенням 1-3 (пл. 11,9кв.м.) на відстані 3,79 м від внутрішньої поверхні капітальної стіни, яка розташована зі сторони сусідньої земельної ділянки №33 влаштувати перегородку з дверним прорізом з подальшим встановленням дверного блоку; в новоутвореному приміщенні пл. 7.7 кв.м. пропонується влаштувати приміщення передпокою у відповідності до вимог нормативних документів; в новоутвореному приміщенні пл. 3,8 кв.м. пропонується влаштувати приміщення сумісного сантехнічного вузла у відповідності до вимог нормативних документів; між новоутвореним приміщенням пл. 7.7 кв.м. та існуючим приміщенням 1- 5 пл. 7.7 кв.м. пробити дверний проріз з подальшим встановленням дверного блоку; функціональне призначення приміщень 1-1 (пл. 12,8кв.м.), 1-7 (пл. 2,8кв.м.), при даному варіанті поділу пропонується залишити без змін, натомість у приміщенні 1-2 (пл. 10,7кв.м.) пропонується влаштувати приміщення житлової кімнати у відповідності до вимог нормативних документів, у приміщенні 1-4 (пл. 7,4кв.м.) пропонується влаштувати приміщення коридору у відповідності до вимог нормативних документів, у приміщенні 1-5 (пл. 7,7кв.м.) пропонується влаштувати приміщення кухні у відповідності до вимог нормативних документів, у приміщенні 1-6 (пл. 21,3кв.м.) пропонується влаштувати кухню-їдальню (студію). Позивач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково. Відповідач погодилася з варіантом розподілу будинку та вказала, що роботи по переобладнанню будинку сторонами фактично вже проведені. При цьому відповідач не погодилась з варіантом розподілу господарських будівель та визначенням порядку користування земельною ділянкою, запропонованим позивачем. Зазначила, що не бажає використовувати двір спільно з позивачем. Просила позивачу виділити сарай за літ. «Б», льох «б», гараж «Е», а їй залишити ганок, вигрібну яму, інший сарай. Вважає, що земельну ділянку необхідно розподілити порівну по рівній лінії по 10 метрів кожному з них по фасадній лінії по середині будинку. Погодилася сплатити 50% відсотків витрат понесених позивачем за оплату проведення експертизи.\~\~ Представник відповідача вказала, що варіант №4 експертизи щодо порядку користування земельною ділянкою, значно знижує вартість частини домоволодіння, належної відповідачу. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний будинок №35 по вулиці Єсеніна в місті Знамянка Кіпровоградської області належить сторонам на праві спільної часткової власності і їхні частки є рівними. Належність сторонам часток підтверджується наявними в справі доказами та рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2014 року, яким будинок був поділений між ними і за позивачем визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку (а.с. 8, 14). Спірний житловий будинок має загальну площу 74,6 кв. м, в тому числі житлову - 36,4 кв. м (а.с. 15-21), для його використання та обслуговування виділено земельну ділянку площею 548,0 кв. м (а.с. 41-43). Відповідно до ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Права співвласника на розпорядження спільним майном і способи їх реалізації передбачені в ст.ст.364, 367 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки і спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання\~ (ч. 2 ст. 364 ЦК України). На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є саме розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. \~ \~ \~ \~ Відповідно до висновку проведеної комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної земельно-технічної експертизи № 86 від 02 лютого 2015 року ринкова вартість спірного домоволодіння складає 440210,00 грн., здійснити поділ житлового будинку, надвірних будівель та споруд, визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток можливо (а.с. 49-97). Відповідач та її представник, ознайомлені з позовною заявою та змінами до неї, висновком вказаної судової експертизи, з варіантом розподілу будинку запропонованим висновком експерта погодилися. Разом з цим щодо виділу господарсько-побутових будівель і споруд та порядку користування земельною ділянкою запропонували свій варіант, проте не надали доказів можливості поділу у запропонований ними спосіб господарських будівель. З урахуванням цих обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги згідно 4-го варіанту розподілу житлового будинку та господарських будівель висновку судової будівельно-технічної експертизи, оскільки по даному варіанту поділу житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами виділяється сторонам у відповідності до ідеальних часток, при данному варіанті відсутня необхідність у стягненні грошової компенсації. Статтею 152 ЖК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06.05.93 р. N 3187-ХІІ; у редакції Закону України від 12.02.2015 р. N 191-VIII) визначено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно до вимог п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. З огляду на те, що ремонтно будівельні роботи повязані з переплануванням та переобладнанням спірного житлового будинку, сторонами вже фактично проведені за їх домовленістю, і дозволу на їх проведення не потрібно, оскільки переобладнання за запропонованим варіантом не передбачало втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, суд вважає, що необхідність у визначенні способу\~ переобладнання та перепланування\~ цього будинку в даному випадку відсутня, як і визначення механізму переобладнання та того, хто саме має оплачувати ці роботи. Запропонований відповідачем порядок визначення порядку користування земельною ділянкою з поділом господарських будівель, розташованих у дворі будинку, не був визначений експертом як один із можливих варіантів. Відповідачем не надано доказів можливості поділу господарських будівель у запропонованому нею варіанті, визначення порядку користування земельною ділянкою у запропонований нею спосіб, не наведено відповідних розрахунків розміру частки по вартості, можливого розміру компенсації співвласнику, у разі якщо у випадку розподілу господарських будівель його частка стане меншою за ідеальну. При цьому, позивач на пропозицію відповідача по розподілу господарських будівель, розташованих у дворі будинку та по визначенню порядку користування земельною ділянкою категорично не погодився. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, визначивши порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту № 4 висновку проведеної комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної земельно-технічної експертизи № 86 від 02 лютого 2015 року Судові витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 4116,57 грн., з яких 2525,50 грн. витрати на проведення судової експертизи (50%), судовий збір у розмірі 2201,05 грн., виходячи з ціни позову 220\~105 грн. (ціна спірного домоволодіння, а.с. 73) та враховуючи майновий характер даного спору, за вирахуванням коштів в сумі 609,98 грн. стягнутих з відповідача на користь позивача на виконання рішення суду у даному спору про стягнення судових витрат, яке в подальшому було скасовано. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем представлено документальне підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, при цьому розрахунку таких витрат до суду не надано. Отже, підстави для задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved