Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Малодівицької селищної (об`єднаної) територіальної громади в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі й на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Обичів Прилуцького району Чернігівської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148697 від 15 жовтня 1996 року. Зважаючи на те, що позивач постійно проживаючи та будучи зареєстрованим з матір`ю на день її смерті за однією адресою, фактично вступив в управління та володіння даним спадковим майном, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини, проте, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно, оскільки [PERSON] померла [INFO] , а правовстановлюючий документ, а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148697 на земельну частку (пай) видано Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 15 жовтня 1996 року, тобто після смерті спадкодавиці, тому і рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування на дану земельну ділянку. Оскільки, будучи єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері, позивач не має можливості успадкувати земельну частку (пай), тому ним і подано до суду позов про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви його представника адвоката Ткаченко Н.М., просили суд розглянути справу без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до копії Свідоцтва про народження від 05 січня 1968 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його матір`ю записана [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, про що видано відповідне Свідоцтво про смерть від 01 квітня 2017 року. Місце смерті с.Радьківка, Прилуцького району Чернігівської області (а.с.7). При цьому встановлено, що згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148697 від 15 жовтня 1996 року, [PERSON] , мешканці с.Радьківка Прилуцького району Чернігівської області, на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року за №334 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» в с.Обичів Прилуцького району Чернігівської області, розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 06 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.9). Згідно довідки міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області від 03 березня 2020 року за №29-25-0.181-187/120-20, рішення про початок паювання КСП «8 Березня» с.Обичів прийнято Обичівською сільською радою 25 жовтня 1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «8 Березня» с.Обичів отримав 17 листопада 1995 року. До даного Державного акту додається список працівників та пенсіонерів, пайовиків даного господарства, [PERSON] внесена до списку Державного акту на право колективної власності на землю. У відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «8 Березня» с.Обичів Прилуцького району Чернігівської області, розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Прилуцької державної адміністрації від 15 серпня 1996 року №334 зареєстровано сертифікат серії ЧН №0148697 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06 листопада 1996 року (а.с.21). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 15 липня 2019 року за №640/02-31, [PERSON] щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка на день смерті проживала і була зареєстрована в с.Радьківка Прилуцького району Чернігівської області, яка на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації-право на земельну частку (пай), проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Оскільки із поданих документів вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано 15 жовтня 1996 року, тобто після смерті спадкодавця, тому рекомендовано звернутися до суду по питанню визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с.10). Згідно довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 22 грудня 2018 року за №1957/01-16, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались (а.с.13). Як вбачається з довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 16 березня 2020 року за №1275/01-17, спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Крім того, як вбачається з довідки Обичівського старостинського округу №2 Малодівицької селищної ради від 15 червня 2018 року за №68, [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20 травня 1930 року і виписана в зв`язку зі смертю. На день її смерті разом з нею проживав її син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Виходячи зі змісту ст.\~5\~ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавиці відбулась у 1993 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірнихвідносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому, в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"\~має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо». У відповідності до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 2003 року, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проаналізувавши наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» с.Обичів Прилуцького району Чернігівської області, площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За таких обставин, оскільки судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), спадкоємцем якої є її син [PERSON] , який за життя постійно проживав з матір`ю за однією адресою, фактично вступив в управління та володіння даним спадковим майном, тому позов про визнання права на земельну частку (пай) підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved