Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 4385 грн., а також 1500 грн. моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, однак з вересня по даний час, такий не виплачує їй заробітну плату. Вона неодноразово зверталася до керівництва заводу з вимогою виплатити заборгованість, однак її прохання були проігноровані. Крім того, вважає, що незаконними діями відповідача у зв'язку з позбавленням права на своєчасну оплату праці, вона не мала можливості вільно розпоряджатися своїми коштами. Сторони у судове засідання не з'явилися, однак позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог; від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, визнання позову в частині стягнення заборгованості, відносно стягнення моральної шкоди, покладається на думку суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Довідкою Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 06.08.2015 року №699, встановлено, що заборгованість перед [PERSON] з виплати заробітної плати з вересня 2014 року по червень 2015 року включно становить 10424, 53 грн. Положеннями ст.115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то невиплачену заробітну плату слід стягнути, а також суд вважає, що підлягає задоволення і вимога позивача про стягнення на її користь моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок невиплати їй розрахункових коштів, вона змушена була звертатись у різні установи та організації за захистом своїх порушених прав, чим порушено її нормальні життєві зв'язки та при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення її здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, ступінь вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає, що такі підлягають до задоволення у розмірі 500 грн.. Поряд з цим, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку в сумі 496,41 грн. підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved