Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що з 2013 року разом з нею проживають її внуки: [PERSON], 2008 року народження та [PERSON], 2010 року народження. Батько дітей рішенням суду позбавлений батьківських прав. Відповідач по справі являється донькою позивача та матір'ю вищевказаних дітей, однак вихованням та доглядом за ними [PERSON] не займається, їхнім життям не цікавиться, жодної турботи про них не проявляє. Крім цього, за час проживання на території Голопристанської міської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, авторитетом та повагою не користувалася.В зв'язку з даними обставинами, позивач, посилаючись на тривале ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, просить позбавити останню батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON], а також встановити над дітьми опіку та призначити її опікуном. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. За згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року, [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень та досліджених документів вбачається наступне. Із січня 2013 року малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] почали проживати зі своєю бабусею [PERSON] Вказані відомості зазначені в рішенні суду по справі 654/4191/15-ц, а тому, відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. З зазначеного періоду, мати дітей самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, що почало проявлятися в свідомій та умисній бездіяльності стосовно забезпечення доньки та сина продуктами харчування та одягом. Перестав здійснюватися догляд за станом здоров'я дітей, їхнім фізичним розвитком та вихованням. Відповідач більше не приймала участь у навчанні та формуванні загальноприйнятих норм моралі та поведінки, тим самим залишивши їх без батьківської любові та піклування. Як зазначено у висновку про можливість позбавлення батьківських прав, [PERSON] вихованням та утриманням дітей не займається, матеріально дітям не допомагає та не піклується про них. В зв'язку з цим, виконавчий комітет Голопристанської міської ради вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] та [PERSON] Крім цього, суд приймає до уваги нотаріально посвідчену заявою від 22.09.2015 року, в якій [PERSON] заявляє, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Вирішення справи в суді просить здійснити за її відсутності. Таким чином, заслухавши думку учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N 34/166/131/88. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] являється матір'ю [PERSON], тобто приходиться рідною бабусею дітям відповідача Відповідно до характеризуючи даних на [PERSON], остання працює в КП "Голопристанська ЦРЛ" на посаді кухаря харчоблоку. В колективі користується повагою та авторитетом, зарекомендувала себе з позитивної сторони, негативні відгуки про неї відсутні. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] проживає у власному житловому будинку, який складається з трьох кімнат, кухні та коридору. В помешканні наявні необхідні меблі та побутова техніка. Для дітей облаштовані окремі кімнати. На присадибній ділянці вирощуються овочі для власних потреб сім'ї. Таким чином для виховання, розвитку, проживання та навчання створені всі належні умови. Позивач проживає з двома онуками та донькою. Висновком про можливість бути опікуном було встановлено, що [PERSON] може бути опікуном над малолітніми онуками: [PERSON] та [PERSON]. . За цих обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про призначення [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною третьої вищевказаної статті передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно наданої заяви [PERSON] не відмовляється від отримання аліментів від [PERSON] Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з відсутності відомостей про доходи відповідача та місце її роботи, а також враховуючи встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст. 179 СК України, опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Також, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved