Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі покликаючись на те, що він передав у строкове платне поворотне володіння та користування згідно умов договору найму (оренди) нерухомого майна від 01 червня 2015 року квартиру [ADDRESS] , загальною площею 87,9 кв.м., комора в підвалі площею 6,0кв.м. Строк найму складав 2 роки та 360 днів, тобто до 25 травня 2018 року. Розмір орендної плати становить 14000,00грн. за місяць. З 01 червня 2016 року скорегований розмір орендної плати становить 15036,00 грн. У зв`язку із систематичним порушенням умов договору відповідачем щодо термінів та розміру орендної плати, у відповідача виник борг по орендній платі за період з 01 лютого 2016 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 62638,00 грн. Просить стягнути з відповідача 62638,00 грн. заборгованості по орендній платі, 31693,11 грн. пені, 2888,21 грн. 3% річних, 9520,98 грн. інфляційних втрат. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 21 січня 2019 року та 07 лютого 2019 року. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідно до п.1.1. договору найму (оренди) нерухомого майна від 01 червня 2015 року, укладеного між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , наймодавець передає у строкове платне поворотне володіння та користування згідно умов даного договору квартиру [ADDRESS] , загальною площею 87,9 кв.м., комора в підвалі площею 6,0кв.м. в належному технічному та санітарному стані, а наймач приймає об`єкт найму та зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за користування ним. Відповідно до акту приймання -передачі до договору найму (оренди) нерухомого майна від 01 червня 2015 року об`єкт найму було передано наймодавцем ФОП [PERSON] наймачу ФОП [PERSON] 01 червня 2015 року. Згідно з п.3.1. договору строк найму (оренди) складає 2 роки та 360 днів і обчислюється з дати приймання-передачі об`єкта в найм, тобто до 25 травня 2018 року. Відповідно до п. 4.2. договору розмір орендної плати за об`єкт оренди становить 14000,00грн. за місяць. Згідно з п. 4.3. договору розмір орендної плати коригується на індекс інфляції колених 12 місяців. Коефіцієнт індексації (далі- X), що підлягає застосуванню визначається у відсотковому співвідношенні шляхом додавання індексів інфляції за відповідні місяці. При цьому, сторони умовно погодили понижуючі коефіцієнти та максимальний розмір X, що підлягатиме застосуванню при здійсненні індексації. Відповідно до п. 4.3. договору з 01 червня 2016 року скорегований розмір орендної плати становить 15036,00грн. Згідно з п.4.5. договору орендна плата сплачується щомісячно наймачем або третіми особами в інтересах наймача в безготівковому порядку або шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок наймодавця не пізніше 5-го (п`ятого) робочого дня кожного місяця наступного за тим місяцем, за який здійснюється така оплата. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. 09 серпня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення Фізичної особи-підприємця Мамедова Анара. Згідно з ст.52 Цивільного кодексу України Фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної у Постанові у справі № 6-125цс13 від 04 грудня 2013 року однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємниіщкої діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. У зв`язку із систематичним порушенням умов договору відповідачем ФОП [PERSON] щодо термінів та розміру орендної плати, у відповідача виник борг перед позивачем по орендній платі за період з 01 лютого 2016 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 62638,00 грн., а відтак суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 62638,00 грн. боргу. Згідно з п.7.2. договору у випадку порушення наймачем передбачених договором строків сплати плати за користування об`єктом найму та/або інших платежів, передбачених даним договором, наймач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Внаслідок наведеного, суд також вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача пеню на суми боргу у розмірі 31693,11 грн. Крім того, згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, на переконання суду, з відповідача слід також стягнути на користь позивача 9520,98 грн. інфляційних нарахувань та 2888,21грн. 3% річних. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву та жодних інших розрахунків заборгованості, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, однак суд вважає, що витрати, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи стягувати не слід, оскіьки позивачем не надано суду жодних доказів щодо понесення ним таких та саме у розмірі 14313,40 грн.

Outcome: approved