Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.09.2016 року о 07:40 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Мерседес Бенц, д/н [NUMBER] , рухаючись по вул.Панікахи в м.Дніпро, скоїв зіткнення з автомобілем марки Сенг Янг Кайрон, д/н [NUMBER] , під керуванням позивача, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2016 року визнано винним у вчиненні ДТП відповідача. Відповідно до висновку експерта від 10.11.2016 року вартість матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП позивачу, становить 52 021,42 грн. Вартість експертного дослідження - 1500 грн. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року позовні вимоги позивача задоволено стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , іпн. [NUMBER] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП суму у розмірі 52021,42 грн., вартість автоекспертного дослідження у розмірі 1500,00 грн., а всього 53521 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 42 копійки. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , іпн. [NUMBER] понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року заочне рішення від 26 жовтня 2017 року скасовано та справи призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В матеріалах справи міститься заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, що складається з втрати товарної вартості колісного транспортного засобу у сумі 8 673,54 грн. та витрати на оплату послуг експерта в сумі 1 500,00 грн., що разом становить 10 173,54 грн. та судовий збір у розмірі 121,60 грн. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2020 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 18.11.2020 №440. Ухвалою судді від 24 листопада 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням їх зменшення від 12.07.2018 р. Відповідач будучу належним чином повідомлений про час та дату судового слухання свого представника до суду не направив, відзиву на заявлені позовні вимоги не надав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в справі в їхній сукупності, приходить до наступного висновку. Так судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2016 по справі про адміністративне правопорушення №200/17648/16п, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Так, відповідно до постанови, 24 вересня 2016 року о 07.40 годині, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz" державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в м. Дніпро по вул. Панікахи, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ssang Yong Kyrоn" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду, щоб надати переваги в русі транспортним засобам, що рухалися до головній дорозі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана постанова суду набрала законної сили 08.11.2016 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку №124/10/16 від 19.11.2016, складеного за дорученням МТСБУ вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля становить 43 907,60 з ПДВ та 36 589,67 ПДВ. Згідно платіжного доручення №59рв від 05.01.2017 МТСБУ виплатило позивачу 36 589,67 грн. страхового відшкодування. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого КТЗ №2111/16/16 від 10.11.2016, наданого позивачем складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Ssang Yong Kyrоn» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження складає 52 021,42 грн., що складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 43 347,88 грн. з урахуванням ПДВ (без ПДВ - 37 255,34 грн.) та 8 673,54 грн. втрата товарної вартості. У даному спорі позивач просить стягнути із винної у завданні шкоди особи кошти за втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 8 673,54 грн. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті Порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №607/14918/15-ц. Згідно із пунктом 1.6. Методики величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Згідно із пунктом 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. За змістом пункту 8.6.2. Методики величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується: у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Згідно наданих висновків відновлювальний ремонт включає в себе фарбування задніх дверей та бампера. Відтак експертом правомірно розраховано втрату товарної вартості. В силу п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин відшкодування втрати товарної вартості має покладатися на особу, винну у завданні шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладені вище норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, та встановлених фактичних обставин справи, суд погоджується з розміром шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, та вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що для підтвердження розміру стягуваної суми необхідним були спеціальні знання, витрати позивача, пов`язані із складанням висновку експерта, були необхідними. Тому із відповідача підлягає стягненню також і вказані витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 121,60 грн. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Таким чином, враховуючи зменшення позивачем його вимог, поверненню підлягає сума судового збору в розмірі 518,40 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved