Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в 1983 році, квартира [ADDRESS] була надана від виробничого об'єднання " Ріап" на сім'ю, яка складалася з чотирьох осіб - батьки позивача, позивач і сестра. Після смерті батьків в квартирі залишились проживати Позивач, сестра [PERSON] та її син [PERSON] На підставі розпорядження органу приватизації Святошинської РДА № 185 від 1.07.2014 року вказана квартира була приватизована на 3-х осіб. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру сторони, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками квартири в рівних частках, по 1/3 частині кожний. Квартира ізольована, розташована на дев'ятому поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 3-ох ізольованих кімнат. Вказані кімнати позначені на плані : 4 - площею 17,1 кв м; 8 - площею 14,8 кв м; 5 - площею 10,0 кв.м; Загальна площа квартири складає 68,27 кв.м, жила площа квартири складає 41,9 кв.м. До кімнати позначеної на плані 8, примикає балкон. Місця загального користування складаються з наступних приміщень: коридору 1 - площею 12,0 кв.м,; кладової- 2, площею 1,1 кв.м; кухні- 3, площею 7,2 кв.м., роздільного санвузла 6-7, площею 2,6 кв.м та 1,1 кв.м. Частка квартири, що припадає на позивача в квартирі складає 13,96 кв.м жилої площі, а на долю двох інших співвласників припадає 27,1 кв.м жилою площі. Враховуючи розмір приміщень в квартирі, кімната позначена на плані №8 площею 14,8 кв.м найбільше відповідає саме позивачу частині площі в квартирі і саме цю кімнату позивач займає в теперішній час. У вказаній кімнаті знаходиться спальне місце позивача та його особисті речи. В теперішній час в квартирі фактично мешкають дві сім'ї, позивач та відповідачі по справі. Позивач зазначив, що останнім часом відносини сторін погіршились, так як позивач для відповідачів повністю стороння людина. У кожного своє життя, окреме господарство, роздільний бюджет і сторони мешкають в квартирі як повністю чужі люди. Обстановка, що склалася, викликає непорозуміння в зв'язку з користуванням квартирою та вирішенням питань по оплаті за квартиру та комунальні послуги. Як співвласник 1\\3 частини квартири позивач має право вільно користуватись житловими та допоміжними приміщеннями, але своєю поведінкою відповідачі не дають можливості спокійно мешкати в квартирі. Вони заходить в кімнату, турбують позивача, коли він там відпочиває. Спроби визначити порядок користування приміщеннями у квартирі згідно належній йому частині по взаємній згоді з відповідачами позитивних результатів не дали. Таким чином, протягом 2016 року, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки пов'язані з користуванням квартирою. Позивач зазначив, що бажає та має можливість оплачувати окремо рахунки за свою частку квартири по оплаті комунальних послуг, але відмова відповідачів визначити порядок користування квартирою перешкоджає в цьому. Позивач звертався до житлових органів з проханням дозволити сплачувати за квартиру за себе окремо, але позивачу повідомили, що це можливо тільки після визначення порядку користування квартирою, коли буде визначена житлова площа, якою позивач має право користуватися. Відповідачі по справі не бажають добровільно визначити та документально закріпити порядок користування квартирою і така поведінка відповідачів порушує права на власність як співвласника квартири та на житло як громадянина. Позивач має намір мешкати в квартирі, сплачувати квартирну плату, робити якийсь ремонт, але невизначеність в питаннях користування квартирою перешкоджає позивачеві в цьому. Позивач не має змоги в повній мірі вільно користуватися належним йому житловим приміщенням та здійснювати право власності на квартиру, що змусило позивача звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою від 28.06.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.03.2017 року залучено до справи третю особу. Ухвалою суду від 27.03.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 11.04.2018 року продовжено розгляд справи. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Відповідач - 1 в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнала, та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач - 2 в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру сторони, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири в рівних частках, по 1/3 частині кожний. Квартира ізольована, розташована на дев'ятому поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 3-ох ізольованих кімнат. Судом встановлено, що сторони не мождуть дійти згоди про порядок користування спірною квартрою. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно д ст. 319 ЦК України власник володіє, коритується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов»язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власикам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власність зобов»яує. Статтею 355 ЦК України, встановлено, що майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою . Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди З оглядку на вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 142 ЦПК України суд вважає покласти судові витрати на відповідачів. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: approved