Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] має малолітню дитину [PERSON], [INFO] [PERSON] інвалід дитинства (розумова відсталість), має діагноз хронічний алкоголізм. Так, як [PERSON] тривалий час вживає алкогольні напої, її донька [PERSON], [INFO] народилася з діагнозом: алкогольний синдром плода. Позивач зазначає, що 20.08.2015 року комісія у складі директора ЦСССДМ - Неборачко М.В., головного спеціаліста ССДС - Федоренко В.М., дільничного педіатра - [PERSON], медичної сестри [PERSON] здійснила візит за адресою проживання [PERSON][ADDRESS], де під час огляду дільничним педіатром дитини, стало відомо, що за одну добу [PERSON] втратила 80 гр. маси тіла, що є неприпустимим. Дитина ослаблена, є необхідність у обстеженні лікарем невропатологом. 21.08.2015 року [PERSON] разом із малолітньою була влаштована на стаціонарне лікування до Ірпінської дитячої лікарні. За час перебування у лікарні мати постійно порушувала лікарняний режим, через що дитина не отримувала необхідного лікування та харчування. 15.09.2015 на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини сім'ю [PERSON] було взято під соціальний супровід Ірпінського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 20.09.2015 року до центру соціальних служб надійшло повідомлення в телефонному режимі, щодо сім'ї [PERSON], що вона разом зі своїм співмешканцем знаходиться у стані сильного алкогольного сп'яніння, дитина весь час плаче. Того ж дня комісією у складі головного спеціаліста ЦСССДМ - Тарасюк А.І., головного спеціаліста ССДС - Федоренко В.М. та о/у СКМСД, Ірпінського МВ - Дітківського Є.В. було здійснено візит до родини, під час якого встановлено, що вдома нікого не було, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала. Потрапивши до будинку, в кімнаті де мешкає [PERSON], було не прибрано, стояв дитячий візок, заглянувши до якого, члени комісії помітили там дитину, яка спала одна в закритому будинку з пляшечкою суміші в роті. Ніхто не знав де батьки дівчинки, через годину додому прийшла [PERSON], перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, поводила себе агресивно, погрожувала членам комісії, кидалася битися. З причин виникнення безпосередньої загрози життю та здоров'ю дитини, згідно вимог п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866, розпорядженням міського голови від 22.10.2015 р. № 228 [PERSON], [INFO] була відібрана у матері, [PERSON]. Рішенням Ірпінського міського суду справа № 367/8799/15-ц від 15.02.2016 року малолітня дитина, [PERSON], [INFO] була відібрана у матері, [PERSON] та стягнуто аліменти на її утримання. 16.03.2016 року дитина була поставлена на первинний облік служби, як дитина позбавлена батьківського піклування. [PERSON] за направленням психіатра проходила лікування в КОПИЛ №2 з 09.11.2015 по 18.12.2015 (алкозалежності), але позитивних змін це не дало. [PERSON] за дозволом служби у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради відвідувала малолітню дитину в КЗ КОР «Спеціалізованому обласному будинку дитини м.Боярка» не систематично, приїздила в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до акту обстеження умов проживання за 2016 рік [PERSON] не покращила свій побут, не створила належних умов для проживання та виховання малолітньої дитини (в будинку брудно, сморідно, захаращено, будинок потребує ремонту). [PERSON] продовжує вести аморальний спосіб життя, зловживати алкогольними напоями, ніде не працює (отримує пенсію по інвалідності). Позивач вказує, що 15.12.2016 питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Ірпінської міської ради. Комісія рекомендувала надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] [PERSON] згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 14.08.2016 року має спільну приватну власність (1/12 частина двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]). У зв'язку з вищевикладеним, просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] Стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» за адресою: м.Боярка, вул.Хрещатик, 111 на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] Передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради [PERSON], [INFO] для влаштування її подальшої долі. Накласти заборону на відчуження квартири, що належить [PERSON] (1/12 частина) на праві спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача з'явилась, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується розпискою, котра міститься в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у її відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Так, встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дівчинка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Відомості щодо батька дитини записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом № 00015693756 від 13.08.2015 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON], [INFO] народилася з діагнозом: алкогольний синдром плода, що підтверджується листом № 22 від 11.08.2015. У відповідності до Акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють від 22.10.2015 [PERSON], [INFO] була відібрана у [PERSON] [INFO] [PERSON] перебуває на обліку Ірпінської міської поліклініки Психонаркологічне відділення, є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою від 15.01.2016. Рішенням Ірпінського міського суду справа № 367/8799/15-ц від 15.02.2016 року відібрано у [PERSON] [INFO], її малолітню дитину: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради для влаштування її подальшої долі. Стягнуто щомісячно з [PERSON] [INFO], на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати дитина, аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. 16.03.2016 наказом Служби у справах дітей та сімї Ірпінської міської ради № 55 поставлено на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування, малолітню [PERSON], [INFO] У відповідності до Акту обстеження умов проживання від 28.11.2016 будинку [ADDRESS] - не створені умови для проживання дитини-відсутнє ліжечко та інші необхідні меблі та речі для дитини. Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 288/10 від 27.12.2016 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 14.08.2016 року має спільну приватну власність (1/12 частина двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]). Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 218/13 від 26.09.2017 затверджено висновок про недоцільність повернення малолітньої [PERSON], [INFO] матері, [PERSON]. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язалась сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, своєю поведінкою та діями довела, що насправді не зацікавлена долею доньки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, суд позбавляє Відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Крім того, враховуючи, що Відповідач, як мати [PERSON], кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо накладення заборони на відчуження квартири, що належить [PERSON] (1/12 частина) на праві спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved