Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS], частину якого він успадкував після смерті свого батька. З дозволу його батька 19.07.2005 року місце проживання відповідача [PERSON] було зареєстроване в даному будинку, хоча він не проживав жодного дня у ньому та не має родинних відносин з позивачем. Тому на підставі ст. 391 ЦК України просить усунути перешкоди в користуванні ним квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житлом, а також зобов'язати Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області зняти з реєстраційного обліку відповідача за вказаною адресою. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надали письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у їхній відсутності, вимоги позову підтримують та проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним, причини неявки до суду не повідомив. Представник відповідача Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним, подав до суду заяву-заперечення проти позову з проханням проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції" від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що власником 36/100 ідеальних частин квартири [ADDRESS] був [PERSON], який помер [INFO], що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 6). Після смерті [PERSON] 36/300 ідеальних частин цього нерухомого майна успадкував позивач, зареєструвавши своє право власності на нього 29.08.2013 року (а.с. 8). На підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 30.10.2013 року позивач є співвласником квартири [ADDRESS], де зареєстроване його місце проживання, підтвердженням чому є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2013 року та копія паспорта позивача (а.с. 3, 11). Згідно відомостей адресно-довідкового бюро УДМС України в Житомирській області від 21.11.2013 року відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с. 17). Внаслідок набуття права власності позивачем на квартиру [ADDRESS], а право користування відповідача [PERSON] є похідним від права власності колишнього співвласника нерухомого майна - спадкодавця [PERSON], а тому у зв'язку з переходом права власності на частину нерухомого майна від спадкодавця до позивача відповідач [PERSON] втратив право користування ним. Таким чином, оскільки позивач, набувши у власність частину квартири [ADDRESS], договору про надання у користування вказаним житловим приміщенням з відповідачем [PERSON] не укладав, суд вважає, що реєстрацією місця проживання останнього у даній квартирі, частина якої належить на праві власності позивачу, порушуються його права як співвласника та створюються йому перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, тому підлягають судовому захисту шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви, підтвердженням чого є оригінал квитанції. Враховуючи викладене та

Outcome: approved