Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідно до заяви від 15.03.2018 року про збільшення позовних вимог просить суд: - визнати договір оренди земельної ділянки № 755 від 03.01.2008 року укладений між ТОВ «Агрофірма «Шаболат» та [PERSON] поновленим на той самий строк та на тих самих умовах; - визнати договір оренди земельної ділянки № 257 від 01.01.2005 року укладений між ТОВ «Агрофірма «Шаболат» та [PERSON] поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, стороною орендодавця в якому є спадкоємець [PERSON] - [PERSON]; - зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належними земельними ділянками, кадастрові номери: [NUMBER] та [NUMBER] шляхом заборони вчиняти будь-які дії у будь-який спосіб, що перешкоджають вільному доступу та користуванню цими земельними ділянками Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаболат» на правах оренди; - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаболат» грошових коштів у сумі 4 468,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. [PERSON] у судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] надав до суду заяву з проханням відкласти слухання справи у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. Під час розгляду справи представник [PERSON] за суттю заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи безпідставністю та незаконністю позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2005 року між власником земельної ділянки [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Шаболат» укладено договір оренди земельної ділянки №257, який зареєстрований у Білгород-Дністровському районному відділі Державного підприємства «Цент державного земельного кадастру». До даного договору оренди землі було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки), згідно якого власник земельної ділянки [PERSON] передав ТОВ «Агрофірма «Шаболат» в строкове платне володіння та користування (в оренду) земельну ділянку загальною площею 4,44 га, ріллі, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2014 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями після смерті [PERSON] є один з відповідачів [PERSON] та [PERSON], кожний з яких став власником ? частки земельної ділянки загальною площею 4,44 га, ріллі, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Шабської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, та яка є предметом орендних відносин між учасниками справи. Крім того, 03.01.2008 року між власником земельної ділянки [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Шаболат» укладено договір оренди земельної ділянки №755, який зареєстрований у Білгород-Дністровському районному відділі Державного підприємства «Цент державного земельного кадастру». 10.01.2008 року було підписано акт приймання-передачі об'єкту оренди (земельної ділянки) за договором оренди № 755 від 03.01.2008 року, згідно якого власник земельної ділянки [PERSON] передала ТОВ «Агрофірма «Шаболат» в строкове платне володіння та користування (в оренду) земельну ділянку загальною площею 4,38 га, ріллі, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Після закінчення термінів дії вказаних договорів оренди землі ТОВ «Агрофірма «Шаболат» продовжує користуватися орендованими земельними ділянками, так як власники земельних ділянок не заперечували на продовження орендних відносин, і отримували орендну плату в повному обсязі, що підтверджено відомостями нарахування та видачі продуктів та відомостями на виплату грошей. Тривалий період позивач користувався спірними земельними ділянками на умовах договорів оренди, власники земельних ділянок не чинили перешкод. Однак, 09.08.207 року [PERSON], спільно із [PERSON], будучи незгідними із умовами договору оренди землі №257 від 01.01.2005 року, навмисно, провели блокування роботи сільськогосподарської техніки ТОВ «Агрофірма «Шаболат», яка проводила польові роботи по оранці та дискуванні земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER]. 27.09.2017 року [PERSON], діючи в інтересах власників земельних ділянок [PERSON] (спадкоємець померлого [PERSON]) та [PERSON], навмисно, з метою недопущення ТОВ «Агрофірма «Шаболат» до користування орендованими земельними ділянками кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER], на власному автомобілі, заблокував роботу сільськогосподарської техніки для проведення посівних робіт, чим завдав ТОВ «Агрофірма «Шаболат» матеріальну шкоду. 28.09.2017 року [PERSON] знову діючи в інтересах власників земельних ділянок [PERSON] (спадкоємець померлого [PERSON]) та [PERSON], навмисно, з метою недопущення ТОВ «Агрофірма «Шаболат» до користування орендованими земельними ділянками кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] заблокував роботу сільськогосподарської техніки для проведення посівних робіт, чим завдав ТОВ «Агрофірма «Шаболат» матеріальну шкоду. Своїми неправомірними діями [PERSON] не допустив ТОВ «Агрофірма «Шаболат» до користування орендованими земельними ділянками кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER], що призвело до простою сільськогосподарської техніки та не проведення посівних робіт на земельних ділянках. Згідно довідки ТОВ «Агрофірма «Шаболат» №162 від 03.10.2017 року загальна сума завданої матеріальної шкоди за простій сільськогосподарської техніки та не проведення посівних робіт на земельних ділянках становить 4 468 гривень. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч.6 ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі»). У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч 3 ст. 203 ЦК України говорить, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; ч.4 статті говорить, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Позивач наполягає, що договори оренди земельної ділянки, які є предметом позову, незважаючи на те, що їх строк було закінчено, через фактичне продовження орендних відносин є таким, що автоматично пролонгуються на той самий строк, що було вказано у первісному договорі, що прямо передбачено вимогами статті 764 ЦК України. Представником відповідача вказана правова позиція заперечується із посиланням на статтю 33 Закону України «Про оренду землі». Проте, умови статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо необхідності укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки, не можуть бути застосовано беззаперечно, оскільки відсутність додаткової угоди про поновлення договору оренди, само по собі не спростовує факт продовження орендних відносин. Крім того, додаткова угода є різновидом правочину, який за загальними правилами укладається сторонами вільно. Таким чином, оскільки представником відповідача не заперечується тієї обставини, що позивач продовжує користуватись земельними ділянками, то в даному спорі з'ясуванню підлягають правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди. За таких умов суд вважає за доцільне застосувати положення ч. 1 ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. В даному спорі вбачається, що бажання орендодавця ТОВ «Агрофірма Шаболат» продовжувати відносини оренди висловлюється конклюдентними діями - шляхом продовження користування земельними ділянкам після закінчення строку договору оренди. Що стосується орендодавців, то підставою для продовження відносин оренди є їх мовчазна згода, яка виражається у відсутності заперечень та вимог до орендаря повернути орендоване майно протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди. Отже, як вбачається з приписів статті 764 ЦК України: договір оренди вважається поновленим на той строк, на який він був попередньо укладений. І після збігу одного місяця з моменту закінчення строку дії договору оренди наймодавець зможе вимагати його припинення тільки після закінчення нового строку або в разі настання підстав для дострокового розірвання або відмови від договору. Оскільки стаття 764 ЦК України присвячена "поновленню" договору, тобто про продовження його на новий термін, всі інші умови користування орендованим майном залишаються такими самими. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду 21 лютого 2018 року у справі № 695/852/15-ц, в якій не дивлячись на те, що на лист-повідомлення позивача про поновлення договору оренди, відповідач надіслав письмову відмову, Верховний Суд, окрім іншого застосував норми статті 764 Цивільного кодексу України. Розповсюдження позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди на громадянина [PERSON] позивач обґрунтовує тим, що саме ця особа перешкоджала доступу працівникам ТОВ «Агрофірма Шаболат» до орендованих земельних ділянок. З цього приводу суд приходить до наступного. [PERSON], будучи незгодним із умовами договорів оренди, здійснив перешкоджання проведення польових робіт на вказаних земельних ділянках, чим завдав матеріальну шкоду ТОВ «Агрофірма Шаболат» у розмірі 4 468,00 гривень. Вказані доводи відповідачем не заперечуються та не спростовані, так саме й довідка ТОВ «Агрофірма «Шаболат» № 162 від 03.10.2017 року, якою позивач обґрунтовував суму заподіяної шкоди. Таким чином вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди заявлені позивачем до солідарних відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими. За положенням ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під необхідними витратами для усунення недоліків речі чи ліквідації інших негативних наслідків порушення прав особи необхідно розуміти такі витрати, без здійснення яких неможливе відновлення порушеного права. Тому вони повинні бути економічно раціональними, не надмірними та відповідати засадам розумності та справедливості. Згідно ч. 1 статті 1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved