Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 03.03.2017 року виконавчим комітетом Підгір`ївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюб між ними був не тривалим, шлюбні відносини припинилися ще до народження дитини, оскільки сторони зрозуміли, що не можуть проживати однією сім`єю, так як постійно виникали конфлікти у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння та несумісністю характерів, тому шлюб необхідно розірвати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спори щодо поділу спільного майна відсутні.Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 03.03.2017 року виконавчим комітетом Підгір`ївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 02, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки припинені через відсутність взаємопорозуміння та зумовлені несумісністю характерів. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 26.09.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 107, згідно якого сторони по справі є батьками дитини. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні оскільки відповідач визнав позов повністю. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved