Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 8 292,00 грн. матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 700,00 грн. витрат на проведення експертизи, 800,00 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що вона проживає в квартирі №3 на першому поверсі пятиповерхового будинку №2 по вул.Симоненка в м.Івано-Франківську, яка належить їй на праві приватної власності відповідно до договору дарування квартири від 11.08.2004 року. Відповідачка [PERSON] проживає на третьому поверсі у квартирі [ADDRESS]. 08.03.2015 року квартиру позивачки було затоплено, а саме: кухню, кімнату, ванну кімнату та коридор. [PERSON] акту від 10.03.2015 року №03-13/01-13 року про залиття (аварію), що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання при обстеженні квартири виявлено та завдано таку майнову шкоду: в кухні, в коридорі на стелі та стінах мокрі плями; в ванній на стелі, стіні мокрі плями; в кімнаті на стелі в куті мокра пляма. Даний факт також підтверджено довідкою №01 КП Аварійна служба ЄРЦ від 11.03.2015 року, відповідно до якої причина затоплення квартирі №3 на першому поверсі пятиповерхового будинку №2 по вул.Симоненка в м.Івано-Франківську зірваний кран під умивальником у квартирі №11. Висновком №1/06/15 від 06.06.2015 року судового будівельно-технічного експерта [PERSON] проведено будівельно-технічне дослідження, відповідно до якого вартість ремонтних робіт, виконання яких необхідне для відновлення попереднього стану квартири, складає 8 292,00 грн. Крім того, позивачка зазнала моральних страждань, які виникли внаслідок порушення нормальних життєвих звязків, пошкодження її майна (сирість, грибок, відсутність світла), у звязку з чим змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Неправомірні дії відповідачки спричинили їй фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо подальшого проживання, у звязку з чим у позивачки виникли систематичні головні та серцеві болі, порушення сну, депресія, вимушена витрачати свій вільний час на відновлення порушеного права. Крім того, не може забезпечити належний догляд та умови свого життя. Оскільки відповідачка добровільно врегулювати відносини, повязані із завданням шкоди не бажає, то такі дії і є підтвердженням факту спричинення позивачці моральної шкоди. Просить стягнути з відповідачки в її користь 8 292,00 грн. матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 700,00 грн. витрат на проведення експертизи, 800,00 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору. 09.02.2016 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з [PERSON] на її користь 8 292,00 грн. матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 700,00 грн. витрат на проведення експертизи, 1 800,00 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору (а.с. 80). Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просив задоволити в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив частково, визнав позовну вимогу щодо стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 3 187 грн. Щодо задоволення позовних вимог про стягнення 700,00 грн. витрат на проведення експертизи, 1 800,00 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору не заперечив, якщо в матеріалах справи є підтвердження вказаних витрат. Проти задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди заперечив у звязку із її безпідставністю та необгрунтованістю. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з Договору дарування квартири від 11.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №6-2096, [PERSON] про державну реєстрацію прав Обласного комунального підприємства Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 15.06.2012 року №34504301, однокімнатна квартира №3, яка знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Симоненка, 2, на праві власності належить [PERSON] (а.с. 5, 6). [PERSON] №03-13/01-13 про залиття (аварію), що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання КП Єдиний розрахунковий центр від 10.03.2015 року, встановлено, що 08.03.2015 року в будинку №2 по вул.Симоненка у квартирі №3 трапилось залиття (аварія) на системі центрального опалення (гарячого водопостачання, рушникосушарці). При обстеженні квартири №3 виявлено: в кухні, в коридорі на стелі та стінах мокрі плями; в ванній на стелі, стіні мокрі плями; в кімнаті на стелі в куті мокра пляма. В квартирі №11, яка знаходиться на 3 поверсі, на час обстеження попасти не вдалося, відсутні мешканці (а.с. 13). Відповідно до Довідки №01 КП Аварійна служба ЄРЦ від 11.03.2015 року, 08.03.2015 року о 22:30 год. був виклик аварійної бригади, змінний майстер [PERSON], номер виклику 558. При виїзді встановлено, що за адресою [ADDRESS], 7, було затоплення. Причина затоплення: зірваний кран під умивальником у квартирі №11 (а.с. 14). 06.06.2015 року за адвокатським запитом [PERSON] судовим будівельно-технічним експертом [PERSON] було складено висновок №1/06/15 будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого було встановлено, що опираючись на причини проникнення вологи (залиття) у квартирі №3 із вищерозташованої квартири [ADDRESS], вказані у довідці №1 комунального підприємства Аварійна служба ЄРЦ та на підставі здійсненого експертом обстеження можна констатувати, що протікання (проникнення) вологи у квартиру №3 відбувалося через технічно несправні (зірвані) крани зі шлангами для підведення води у ванній кімнаті квартири №11 та відсутність запірного вентиля на підводці холодної води. Обстежувана квартира внаслідок затоплення зазнала значних пошкоджень. На стелі та стінах сліди замокання проявились місцями у вигляді сіро-жовтих плям та відшаруванням вапняного облицювання у приміщеннях житлової кімнати та кухні, на стелі в коридорі та ванній кімнаті. Розрахунок вартості необхідних ремонтно-відновлювальних заходів (підрядним способом) по усуненню наслідків затоплення приміщень житлової квартири [ADDRESS] надано у локальному та зведеному кошторисі, розробленому за допомогою програмного комплексу АВК-5. Їх вартість становить 8 292 (вісім тисяч двісті девяносто дві) грн. (а.с. 15-28). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт. В судовому засіданні представник відповідача визнав частково розмір спричиненої матеріальної шкоди в сумі 3 187 грн, а тому визнав сам факт затоплення квартири. Оскільки, як вбачається з Висновку №1/06/15 будівельно-технічного дослідження за адвокатським запитом [PERSON], складеного судовим будівельно-технічним експертом [PERSON], протікання (проникнення) вологи у квартиру позивачки відбувалося через технічно несправні (зірвані) крани зі шлангами для підведення води у ванній кімнаті квартири відповідачки та відсутність запірного вентиля на підводці холодної води, вартість необхідних ремонтно-відновлювальних заходів (підрядним способом) по усуненню наслідків затоплення приміщень житлової квартири [ADDRESS] становить 8 292 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки 8 292,00 грн. матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири є підставною, обгрунтованою та підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. [PERSON] ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Враховуючи стан здоровя позивачки, оскільки в ході судового розгляду було доведено протиправність діяння відповідачки, яке виразилось у спричиненні матеріальної шкоди позиваці та відмові добровільно відшкодувати дану шкоду, так як вказаними діями відповідачки завдано позивачці значних душевних страждань, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності суд прийшов до висновку, що вимогу про стягнення з відповідачки завданої моральної шкоди слід задоволити частково, стягнувши з останньої в користь позивачки 1 000 грн. спричиненої їй моральної шкоди. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачки сплаченого судового збору, витрат на проведення експертизи та витрат на правову допомогу, то вона підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. [PERSON] п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з оригіналу квитанції №0033454 від 19.05.2015 року [PERSON] сплачено судовому експерту [PERSON]. за проведення будівельно-технічного дослідження 700,00 грн. (а.с. 30). А тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивачки 700,00 грн. сплачених витрат за проведення експертизи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. [PERSON] ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з [PERSON] передачі-приймання виконаних робіт від 14.03.2018 року [PERSON] та адвокат [PERSON] склали даний акт про виконані роботи адвокатом відповідно до умов договору про надання правової допомоги №54/15 від 09.11.2015 року, згідно якого вартість робіт за: складання позовної заяви становить 800,00 грн.; складання заяви про збільшення позовних вимог 200,00 грн., складання заяви про виклик свідків 200,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи 200,00 грн., складання клопотання про пришвидшення розгляду справи 100,00 грн., складання заяви про розгляд справи за відсутності особи 100,00 грн., прийняття участі в судових засіданнях 200,00 грн., Разом: 1 800,00 грн. Послуги за актом підлягають оплаті в розмірі 1 800,00 грн., які оплачені повністю (а.с. 160). [PERSON] оригіналу квитанції №0007191 від 18.06.2015 року, [PERSON] проведено оплату адвокату [PERSON] за складання позовної заяви в розмірі 800,00 грн. (а.с. 31). Відповідно до оригіналу квитанції №0007122 від 18.11.2015 року, [PERSON] проведено оплату адвокату [PERSON] згідно договору №54/15 в розмірі 500,00 грн. (а.с. 67). Як вбачається з оригіналу квитанції №0007142 від 09.02.2016 року, [PERSON] проведено оплату адвокату [PERSON] згідно договору №54/15 в розмірі 500,00 грн. (а.с. 81). А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 1 800 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають до часткового задоволення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 15, 23, 280, 1166 ЦК України,

Outcome: approved