Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] Георгійовичатретя особа [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання ососи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові зазначає, що квартира № [ADDRESS] є приватною власністю та згідно із рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав 2/3 частини квартири належить позивачу [PERSON] та 1/3 частина третій особі [PERSON] В зазначеній вище квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі понад рік. Жодного майна та особистих речей відповідача в квартирі № [ADDRESS] в [PERSON], немає. Відповідач [PERSON] не проживає з 2014 року, його місцезнаходження позивачу не відоме. В позові зазначено, що реєстрація [PERSON] в квартирі має формальний характер, але порушує права позивача, щодо вільного розпорядження своєю власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території за осіб, які не проживають в квартирі. Разом з тим, відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права власників, оскільки вони змушені сплачувати кошти на утримання квартири з урахуванням реєстрації відповідачів. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, посилаючись на вказані обставини, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи за йог відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, є обґрунтованим письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Як вбачається з долучених матеріалів квартира № [ADDRESS] є приватною власністю та згідно із рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав 2/3 частини квартири належить позивачу [PERSON] та 1/3 частина третій особі [PERSON] 02.10.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу № 336/2434/17 пр. 2/336/1538/2017 за позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, та ухвалено рішення, що набуло законної сили 13.10.2017 року. Згідно вказаного рішення, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі № [ADDRESS] не проживає з липня 2016 року, його особисті речі у квартирі відсутні. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] ніколи не перешкоджали проживати та не виганяли відповідача з дому. Згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Судом встановлено, що відповідач відсутній в зазначеному приміщенні більше року без поважних причин, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідач проживав, як члени сім'ї власника житла. Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності [PERSON], понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у квартирі № [ADDRESS]. За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджено платіжним дорученням наявним в матеріалах справи.

Outcome: approved