Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 14 січня 2005 року у відділі РАЦС Новгородківського районного управління юстиції, за актовим записом № 1. Позовні вимоги мотивовані тим, що подальше спільне проживання і збереження сім`ї з відповідачем є неможливими, в зв`язку з різними характерами, поглядами на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, відсутністю взаєморозуміння. А тому, шлюб фактично розпався, спільне господарство сторонами не ведеться. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . В підготовче засідання сторони не з`явились, в позовній заяві позивач просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в заяві від 26.11.19р., також просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень немає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як визначено в ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд з`ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Новгородківського районного управління юстиції, за актовим записом № 1. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін подружнє життя не склалося, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до пунктів 1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 384, 20 грн. (768,40 грн. х 50 %). Згідно п.13. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 07.01.2018 року відповідач звільнений від сплати судового збору. Тому, на підставі ч. 6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України судовий збір в сумі 384,20 грн. компенсуються позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. Витрати на правову допомогу позивача підтверджуються розрахунком витрат та розрахунковою квитанцією (а.с.9-10). Вказаний розрахунок з урахуванням обставин даної справи є обґрунтованим, фактично понесені позивачем та документально підтверджені витрати на правову допомогу становлять 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved