Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області розміром 6,23 умовних кадастрових гектари, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай). Позивач є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, їй було роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання її померлою. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 16). Представник Відповідача - Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 18). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 6,23 умовних кадастрових гектари колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 531 ЦК Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. На момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично проживала разом з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Моспанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 178 від 11.05.2017 року (а.с. 8). З серпня 1999 року Позивач почала проживати разом із [PERSON] Позивач у період з серпня 1999 року по день смерті [PERSON] хоча і працювала, але отримувала мінімальну заробітну платню, в неї погіршився стан здоров'я, вона почала часто хворіти та їй не вистачало коштів на придбання ліків і продуктів харчування, тому і змушена була перебувати на утриманні [PERSON] Отже, [PERSON] забезпечувала Позивача харчами, одягом, тобто утримувала у життєво необхідних речах до самої смерті [PERSON] на свою пенсію та заощадження. Позивач та [PERSON] підтримували одна одну морально та доглядали одна одну під час хвороб. Вони з померлою вели спільне господарство, обробляли город та сад, вирощували городину для харчування. [PERSON] давала Позивачу гроші для придбання ліків, які були необхідні Позивачу для підтримання здоров'я, також [PERSON] купувала для Позивача продукти харчування, які вони не могли виростити на городі, такі, як сіль, цукор, хліб, одяг та предмети побуту. Вони вели спільний побут, користувалися речами одна одної, меблями, посудом, доглядали будинок, частково робили ремонт, спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] Позивач прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, а саме після смерті [PERSON] Позивач продовжила користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлої та продовжила проживати в будинку, в якому вона проживала разом з померлою. Отже, [PERSON], є такою що прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], так як вступила у фактичне володіння спадковим майном. В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, їй було роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання її померлою. Відповідно до п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved