Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача . В обґрунтування позову вказує, що 21.12.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Аріна-К» було укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1958 відповідно до п.1.1 якого відповідач продав, а позивач придбав нежилі приміщення площею 221, кв.м. групи приміщень № 3, другого поверху (в літ. Б) за адресою : [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39709,40 кв.м. 22.12.2010 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому-передачі нерухомого майна, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв нежилі приміщення. Згідно п.2.1 продаж об*єкту вчиняється за 88400 грн., які продавець зобов*язується сплатити протягом 5 днів з дати нотаріального посвідчення договору. Позивач виконав свої зобов*язання та сплатив відповідачу грошові кошти за нежилі приміщення, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 23.12.2010 року. 30.11.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Аріна-К» було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] , який зареєстровано в реєстрі за № 1518. На виконання умов договору про розірвання , позивач повернув відповідачу нежилі приміщення площею 221 кв.м. групи приміщень № 3, другого поверху (в літ. Б) за адресою : [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39709,40 кв. м. Відповідач зобов'язувався повернути позивачу кошти у розмірі 88 400 грн., однак відповідач умов договору про розірвання не виконує, гроші та приміщення за актом приймання-передачі не повертає, не дивлячись на неодноразові звернення до нього. Позивач звертався до відповідача з листом про розірвання договору про розірвання, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 21.12.2010 року за реєстровим № 1518 та вимогою про повернення нежилих приміщень, шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі, але до теперішнього часу відповіді від відповідача не отримав. Позивач вважає, що його право власності на спірне нерухоме майно - не визнається оспорюється відповідачем, а також може не визнаватися іншими будь-якими третіми особами , можуть чинити перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні зазначеним вище нерухомим майном, а тому посилаючись на ст.ст. 526, 610, ч.2 ст.651, 316 ч.1, 317 ч.1, ч.1 ст.320, 392, 328 , 346 ЦК України просить суд розірвати договір про розірвання договору купівлі-продажу нежилого приміщення посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 21.12.2010 р. за реєстровим № 1958, що укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІНА-К» та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 21.12.2010 р. за реєстровим № 1518. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АРІНА-К» повернути [PERSON] нежилі приміщення площею 221, 0 кв. м. групи приміщень № 3, другого поверху ( в літ. Б) за адресою: [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39 709, 40 кв. м. Визнати за [PERSON] право власності на нежилі приміщення площею 221, 0 кв. м. групи приміщень № 3, другого поверху ( в літ. Б) за адресою: [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39 709, 40 кв. м. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІНА-К» на нежилі приміщення площею 221, 0 кв. м. групи приміщень № 3, другого поверху ( в літ. Б) за адресою: [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39 709, 40 кв. м. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала. Суду пояснила, що ними не виконуються умови договору про розірвання договору купівлі продажу приміщення через відсутність грошей у відповідача. Також суду пояснила, що нотаріально розірвати договір про розірвання договору купівлі-продажу нежилого приміщення у нотаріуса позбавлені можливості, оскільки в нотаріальному порядку вказаний договір можливо розірвати лише протягом року. Окрім того суду пояснила, що в заставі спірний об*єкт не перебуває і перепланування в ньому не проводилися. Третя особа в судове засідання не з*явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 21.12.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Аріна-К» було укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1958 відповідно до п.1.1 якого відповідач продав, а позивач придбав нежилі приміщення площею 221, кв.м. групи приміщень № 3, другого поверху (в літ. Б) за адресою : [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39709,40 кв. м. 22.12.2010 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому-передачі нерухомого майна, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв нежилі приміщення. Згідно п.2.1 продаж об'єкту вчиняється за 88400 грн., які продавець зобов'язується сплатити протягом 5 днів з дати нотаріального посвідчення договору. Позивач виконав свої зобов'язання та сплатив відповідачу грошові кошти за нежилі приміщення, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 23.12.2010 року. 30.11.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Аріна-К» було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] , який зареєстровано в реєстрі за № 1518. На виконання умов договору про розірвання , позивач повернув відповідачу нежилі приміщення площею 221 кв.м. групи приміщень № 3, другого поверху (в літ. Б) за адресою : [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39709,40 кв.м. Відповідач зобов*язувався повернути позивачу кошти у розмірі 88 400 грн., однак відповідач умов договору про розірвання не виконує, гроші та приміщення за актом приймання-передачі не повертає. Позивач звертався до відповідача з листом про розірвання договору про розірвання, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 21.12.2010 року за реєстровим № 1518 та вимогою про повернення нежилих приміщень, шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі, але до теперішнього часу відповіді від відповідача не отримав. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобво*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.610 ЦК України, порушення зобов*язанням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює , що договір є обов*язковим для виконання сторонами. За умовами ч.2 ст.659 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням за вимогою однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Як зазначено в постанові Верховного Суду України № 6-75 цс 13 оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Враховуючи невиконання відповідачем договору про розірвання договору купівлі-продажу , суд вважає , що слід розірвати договір про розірвання договору купівлі-продажу і відповідно сторони слід привести в первинний стан. Після розірвання вищевказаного договору фактично позивач є власником спірного об*єкту відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 21.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] , проте через відсутність у позивача правоустановчого документу на спірний об*єкт відповідно до ст.392 ЦК України за ним слід визнати право власності на нежилі приміщення площею 221, 0 кв. м. групи приміщень № 3, другого поверху ( в літ. Б) за адресою: [ADDRESS], що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39 709, 40 кв. м., зобов*язавши відповідача повернути вказане приміщення позивачу та припинивши право власності відповідача на зазначений об*єкт. На підставі викладеного та

Outcome: approved