Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що 11 вересня 2007 року в в м. Жмеринка Вінницької області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки №139, площею 1,4058 га на території Лисогірської сільської ради, яка рахується за спадкодавцем на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0140393 та розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації від 18 липня 2007 року №498 "Про затвердження технічної документації по передачі у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Лисогірської сільської ради". Однак сертифікат на земельну частку (пай) за життя спадкодавця було втрачено, про що позивачем було розміщено відповідне оголошення в пресі. Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців немає. На підставі викладеного, позивач просить визнати за нею право на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved