Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком №3 з надвірними спорудами по вул. Б. Хмельницького в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в зазначеному житловому будинку та шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] в належному йому на праві власності житловому будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що йому на праві власності належить житловий будинок №3 з надвірними спорудами та земельними ділянками по вул. Б. Хмельницького в м. Покров Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 02.11.1989 року, посвідченого нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано право власності КП «МБТІ» м. Нікополь. 05.12.2002 року він здійснив реєстрацію у своєму житловому будинку свого знайомого [PERSON], по його проханню як тимчасового мешканця. Відповідач мав намір після здійснення реєстрації свого постійного місця проживання в м. Покров (на той час м. Орджонікідзе) здійснити офіційне працевлаштування, знайти житло, а потім знятися з реєстрації у житловому будинку позивача. Але відповідач в його житловий будинок не вселився, не проживав в ньому жодного дня. Відповідач після здійснення реєстрації в його житловому будинку взагалі зник. Позивач не бачив його більше жодного разу ні за місцем проживання, ні в м. Покров, ні в іншому будь якому місті. Місце його перебування позивачу не відоме. Сам факт реєстрації відповідача в його житловому будинку порушує права позивача як власника та створює для нього відповідні незручності, які обмежують його право вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, він не може отримати субсидію на житло комунальні послуги, доки в будинку зареєстрований відповідач. Державна виконавча служба може накласти арешт на майно позивача, що знаходиться в його житловому будинку внаслідок боргів відповідача з тієї підстави, що постійне місце його проживання зареєстровано в житловому будинку позивача. І крім того, до тих пір, доки відповідач зареєстрований у будинку позивача, він юридично має право доступу до нього , у тому числі, і в відсутність позивача. Також, у разі якщо позивач вирішить здійснити відчуження свого житлового будинку, то сам факт реєстрації відповідача в його будинку теж буде створювати позивачу відповідні незручності. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Крім того, позивачем за власний рахунок було розміщено в офіційному друкованому органі газеті «Урядовий курєр» оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання о 09 годині 00 хвилин 21.06.2017 року по вищезазначеній цивільній справі. Тому суд, відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим провести заочний розгляд справи, про що 21 червня 2017 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. Оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, згідно з правилами ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями від 02.11.1989 року, реєстраційний № 3786, позивачу на праві власності належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Орджонікідзе, по вул. Б. Хмельницького, будинок №3 (а.с.5-6). Згідно довідки Покровської міської ради Дніпропетровської області квартального комітету №1048 від 09.03.2017 року, в будинку по вул. Б. Хмельницького 3 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], а також значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Згідно даної довідки з 05.12.2002 року по 09.03.2017 року [PERSON] не проживає та не проживав жодного дня за цією адресою. Де він знаходиться не відомо. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою ст. 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, як і не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час. Згідно зі\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Пунктом 26 вказаних Правил визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved