Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою (уточненою) до відповідача, в якій просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті діда [PERSON], померлого 01.05.2000. У позовній заяві позивач\~ зазначила, що 01.05.2000 помер її дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) на території Білолуцької селищної ради Новопсковсткого району Луганської області. Спадкоємцями зазначеної ділянки є її батько [PERSON], [INFO], який помер 18.08.2007, та дядько [PERSON], [INFO], який на день смерті проживав разом зі спадкодавцем в с.Можняківка Новопсковського району Луганської області. В управління спадковим майном відповідач фактично не вступив, про що свідчить те, що він не оформив на своє імя земельну ділянку. За життя її батько заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. На час смерті дідуся їй було дванадцять років і вона не знала, що у діда у власності є земельна ділянка. В кінці листопада 2016 року від свого дядька [PERSON] вона дізналася про спадкове майно. Після смерті діда відповідач заяву до нотаріальної контори не подавав та в управління майном не вступав. 16.12.2016 вона звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] та за її заявою була зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON]. Проте, звернувшись 21.12.2016 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда, вона отримала відмову у звязку з пропуском строку для подачі такої заяви. Так як на час відкриття спадщини позивач була неповнолітньою та не володіла інформацією про спадкове майно, вона не подала заяви про прийняття спадщини та пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися,\~надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що він не вступав в управління спадковим майном після смерті його батька [PERSON], який помер 01.05.2000. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом встановлено, що дід позивача - [PERSON] помер 01.05.2000 в с.Можняківка Новопсковського району Луганської області у віці 77 років, на підтвердження чого виконавчим комітетом Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 06.09.2016 повторно видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД №488626, актовий запис №10 від 04.05.2000 (а.с.8). Таким чином, оскільки спадщина відкрилась 01.05.2000, тобто до 01.01.2004, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 6,76 умовних кадастрових гектарів на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0079885, виданого Новопсковською РДА згідно розпорядження від 13.12.1996 за №637/7, що підтверджується довідкою Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №31-12-0.23-364/109-17 від 29.05.2017 (а.с.19). Після смерті [PERSON] до кола спадкоємців першої черги увійшли його сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №128184, виданого Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області 18.08.2007, [PERSON] помер 18.08.2007, актовий запис №68 (а.с.10). Відповідач, [PERSON], на час смерті [PERSON], який помер 01.05.2000, був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем за адресою: вул.Центральна (вул. Красноармійська до перейменування), 13, с.Можняківка Новопсковського району Луганської області, що підтверджується довідкою №1159, виданою 20.12.2016 виконавчим комітетом Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області (а.с.18). Згідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідач у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав та в управління спадковим майном не вступав, про що він повідомив суд у своїй заяві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або мають обовязкову частку в спадковому майні судом не встановлено. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Позивач, [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії IV-ЕД №302495, виданим Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області 09.03.1988 (а.с.11) та її свідоцтвом про шлюб з [PERSON] серії 1-ЕД №086472, виданим 07.03.2009 Відділом ДРАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області (а.с.12). Тобто, вона як онука спадкодавця є спадкоємцем на підставі ст. 529 ЦК УРСР. Проте, у встановлений законом 6-ти місячний строк [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважається спадкоємцем, який фактично не прийняв спадщини. Статтею 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24.06.1983 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (із змінами та доповненнями від 25.12.1992) передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті діда вона до нотаріальної контори не звернулася. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46202952 від 16.12.2016 спадкова справа після [PERSON], який помер 01.05.2000, заведена лише 16.12.2016 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] за №318/2016 (у Спадковому реєстрі №59997009 (а.с.16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2016 приватний нотаріус Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що залишилася після [PERSON], який помер 01.05.2000, у звязку з тим, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Судом встановлено, що спадкодавець помер 01.05.2000, отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.525 ЦК УРСР сплинув 01.11.2000. Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом строк позивач не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у звязку з чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Щодо поважності причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини суд зазначає таке. Поважність пропуску строку звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини [PERSON] обґрунтовує тим, що на час відкриття спадщини (01.05.2000) після смерті діда [PERSON], їй виповнилось лише 12 років, а тому реалізувати своє спадкове право в рамках ЦК Української РСР до досягнення повноліття було можливо лише через свого законного представника, тобто батьків, які не вчинили належних дій для реалізації її спадкових прав, а її батько також із заявою до нотаріальної контори не звертався. Крім того, до кінця листопада 2016 року їй не було відомо про наявність спадкового майна. Матеріали справи свідчать, що відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі. Так, положеннями частини 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а саме три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved