Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, по якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровоград від 19.06.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., на утримання кожного, на стягнення у частці від заробітку (доходу) [PERSON] у розмірі 1/3 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей [PERSON], 09.07.2020 року та [PERSON] 06.06.2025 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 01.10.2005 року по 2009 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем. Рішенням суду від 19.06.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 500,00 грн. на кожного щомісячно, до їх повноліття. Старший син [PERSON] є інвалідом з дитинства та часто хворіє, потребує ретельного догляду та матеріальних затрат. При цьому, розмір аліментів, призначений за рішенням суд є меншим, ніж встановлений Законом та не є достатнім для утримання дітей. Позивач не може в повному обсязі забезпечити дітей, тому вважає, що батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), оскільки працює фізичною особою-підприємцем та на посаді ПАТ «Кіровоградське рудоуправління», має постійний дохід. В звязку з чим, позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували зареєстрованому шлюбі, який 21.07.2009 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОЛ № 036672, виданим 21.07.2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції (а.с. 5). У вищевказаному шлюбі 09.07.2002 року народився [PERSON] (свідоцтво про народження, серії І-ОЛ № 083138 від 20.11.2002 року, а.с. 6) та 06.06.2007 року народився [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ОЛ № 042727 від 26.06.2007 року, а.с. 7). Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2009 року, яке набрало законної сили 30.06.2009 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 500,00 грн., на утримання кожного, щомісячно, починаючи з 17.03.2009 року і продовжуючи до повноліття [PERSON], 09.07.2020 року, та до повноліття сина [PERSON], 06.06.2025 року (а.с. 12). За довідкою № 127 від 04.09.2017 року, виданою Виконавчим комітетом Новенської селищної ради, [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своєю матірю [PERSON] (а.с. 8). Згідно посвідчення, серії ААБ № 198944, виданого 16.03.2009 року [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства (а.с. 10). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд виходить з того, що у сторін після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що в силу ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13. Враховуючи те, що у звязку із зміною сімейного законодавства з 08 липня 2017 року в Україні визначено мінімальний розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, аналізуючи розяснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved