Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем по справі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилася у відповідача на вихованні та утриманні. Оскільки відповідач чинила перешкоди у спілкуванні з дочкою, то був змушений звернутися в порядку чинного законодавства до виконавчого комітету Коломийської міської ради з тим, щоб цим органом було встановлено дні та години спілкування з дитиною. Рішенням виконкому Коломийської міської ради № 109 від 25.06.2013 року було встановлено дні та години спілкування з дочкою, а саме кожної неділі з 15.00 до 19.00 год, в релігійні, державні та сімейні свята можливі зустрічі за попередньою домовленістю. При неможливості виконання графіку, батько завчасно повідомляє матір, а матір - батька дитини. Зважаючи на певний негативний досвід, а саме те, що відповідач постійно провокує його на вчинення протиправних дій, які можуть завадити у спілкуванні з дитиною, довідався від практичних працівників соціальних служб про те, як має практично виглядати порядок передачі дитини від матері до мене, а саме, що відповідач має вивести дитину за межі домогосподарства, тобто за межі воріт. При цьому, дитина має бути одягнена відповідно до погодних умов та належно екіпірована ( мати при собі необхідні речі та засоби гігієни). 30 червня 2013 року, біля 15 год., згідно встановленого графіку прийшов до домогосподарства відповідача. Однак, остання не випускала дитину за ворота і тим самим знову ж стала провокувати його на те, що коли зайде на подвір'я без дозволу господарів, звинуватити його за напад на квартиру. Побачивши безрезультатність усного вирішення цього спору мирно, був змушений звернутися до Коломийського МВ УМВС. Наряд працівників міліції зафіксував порушення його прав та законних інтересів і порекомендував в подальшому вирішувати дані питання в судовому порядку. 07.07.2013 року біля 15 год. вдруге, згідно вищевказаного рішення міськвиконкому прийшов до дитини і вдруге повторилися ті самі події, що мали місце 30.06.2013 року, в тому числі і виклик наряду міліції. Крім цього, вважає, що своїми навмисними діями відповідач заподіяла йому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що йому, як рідному батькові, не було надано законну можливість спілкуватися з своєю дочкою. Відповідач постійно налаштовує свідомість дочки на те, що батько є поганою людиною, з якою їй не слід взагалі бачитися і тільки вона може вберегти дочку від негатвиного впливу батька. Ці обставини завдають позивачу постійного і тривалого морального страждання за незаслужені щодо нього звинувачення в очах дитини. Постійні моральні страждання не дають йому можливості нормально себе реалізувати в житті і потребують тривалих термінів для адаптації його поведінки до суспільних вимог. Оціює моральну шкоду в сумі 3000 грн. За обставин, що склалися, добровільне вирішення даного спору вважає не можливим. Відповідач брутально ігнорує рішення виконкому Коломийської міської ради яке було доведено їй до відома. Тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить зобов'язати [PERSON] надавати йому право для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] кожної неділі з 12.00 до 17.00 год. В релігійні, державні та сімейні свята зустрічатися з дитиною за попередньою домовленістю з відповідачкою по справі та стягнути з відповідача в його користь 3000 моральної шкоди. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Пояснили, що 30.06.2013р. відповідача вивела йому дитину і відразу, сказавши, що дитина не хоче спілкуватись з позивачем відвела дитину додому. Тому, позивач викликав міліцію. Коли приїхали працівники міліції, то відповідач повідомила їм про те, що позивач перебував в нетверезому стані, що не відповідає дійсності. 07.07.2013р. направив СМС-повідомлення на телефон відповідача про те, що прийде зустрітись з дитиною. Коли прийшов, то на місці вже були сусіди, родичі та працівники міліції яких викликала відповідач. Відповідач, її мати та сестра ображали позивача в присутності працівників міліції нецензурними словами. На вимогу працівників міліції мати відповідача вивела дитину , але відповідач забрала дитину на руки, сказавши, що вона позивачу не потрібна. За таких обставин відповідач змушений був поїхати. Сторони розірвали шлюб в 2009р. Відповідач почала чинити перешкоди в зустрічах з дитиною взимку 2013р. після того, як дочка [PERSON] розповіла їй про те, що бачила дочку позивача від іншого шлюбу. В присутності дитини відповідача не бив. Враховуючи пору року та виходячи з особистих інтересів та інтересів відповідача і дитини подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просить надати йому право зустрічей з дитиною кожної неділі з 12.00 до 17.00 год., а решті позовні вимоги залишає без змін. Відповідач та його представник проти позову заперечили. Пояснили, що відповідач не бажає спілкування позивача з дитиною, оскільки той поводить себе неадекватно, кричить, ображає відповідача, наніс відповідачу тілесні ушкодження в присутності дитини, за що був засуджений вироком суду, вимагає гроші, дитина налякана і не бажає зустрічатись з батьком. З цих причин відповідач дійсно 30.06.2013р. та 07.07.2013р. не дала дитину позивачу, незважаючи на рішення органу опіки і піклування. 07.07.2013р. позивач виривав дитину з рук і припинив такі дії лише після зауважень працівника міліції. Дитина почала плакати і тому, змушена була забрати дитину додому. Представник органу опіки в судовому засіданні пояснив, що між сторонами існують неприязні відносини. В тому, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною є взаємна вина сторін. Зокрема, позивач засуджений за нанесення тілесних ушкоджень відповідачу. Остання, в своє чергу, в належній мірі не йшла на контакт з позивачем і не забезпечила спілкування його з дитиною. Орган опіки і піклування зробив висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Вцілому, протипоказань для зустрічей і спілкування дитини з батьком не має. Але враховуючи, що дитина тривалий час не спілкувалась з батьком, враховуючи наявні обставини та характер взаємовідносин сторін між собою та з дитиною орган опіки і піклування згідно висновку затвердженого рішенням виконкому від 26.11.2013р. вважав за доцільне призупинити дію рішення № 109 від 25.06.2013р. до 01.03.2014р. На даний час вважає, що слід надавати позивачу можливість спілкуватись та брати участь у вихованні дочки шляхом побачень з дитиною кожної неділі з 12.00 до 17.00 год, а в релігійні, державні і сімейні свята за попередньою домовленістю з [PERSON], в присутності матері та представника органу опіки і піклування на протязі місяця для того щоб дитина заспокоїлась , привикла, а в подальшому за без присутності матері та представника органу опіки і піклування. Такі рекомендації були сприйняті сторонами. Суд, вислухавши учасників процесу, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення з таких мотивів. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням виконкому Коломийської міської ради № 109 від 25.06.2013 року було встановлено дні та години спілкування позивача з дочкою [PERSON] [INFO], а саме кожної неділі з 15.00 до 19.00 год, в релігійні, державні та сімейні свята можливі зустрічі за попередньою домовленістю. В п. 3 даного рішення зазначено, що при неможливості виконання графіку, батько завчасно повідомляє матір, а матір - батька дитини. В судовому засіданні знайшли підтвердеження викладені позивачем факти відмови відповідача надати позивачу дитину для спілкування 30.06.2013р. та 07.07.2013р. Дані обставини не заперечила відповідач, мотивуючи свої дії тим, що позивач поводить себе неадекватно, кричить, ображає відповідача, наніс відповідачу тілесні ушкодження в присутності дитини, за що був засуджений вироком Коломийського місьрайсуду від 06.06.2013р., вимагає гроші, дитина налякана і не бажає зустрічатись з батьком. Згідно висновків Коломийського МВ УМВС від 12.07. та 30.07.2013р. за результатами перевірок заяв сторін встановлено, що 30.06. та 07.07.2013р. між сторонами на грунті неприязних відносин виникали конфлікти через те, що відповідач не хотіла давати позивачу дитину без нагляду. Наявність неприязних відносин між сторонами підтверджується також зверненнями відповідача в Коломийський МВ УМВС, прокурору та вироком Коломийського місьрайсуду від 06.06.2013р. згідно якого позивача засуджено за ст. 125 ч.1 КК України до 510 грн. штрафу по факту спричинення відповідачу 05.05.2013р. легких тілесних ушкоджень у вигляді синця в ділянці лівого передпліччя. У відповідності до ст. 157 ч.1,2,3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами 1,2 ст. 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно ст. 159 ч. 1 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи з викладених норм, беручи до уваги характер взаємовідносини сторін та дитини, виходячи з інтерсів сторін та дитини, суд вважає, за доцільне зобов"язати відповідача надавати позивачу можливість спілкуватись та брати участь у вихованні дочки [PERSON] [INFO] шляхом побачень з дитиною кожної неділі з 12.00 до 17.00 год, а в релігійні, державні і сімейні свята за попередньою домовленістю з [PERSON], в присутності матері та представника органу опіки і піклування на протязі місяця з часу вступу рішення в законну силу, а в подальшому без присутності матері та представника органу опіки і піклування. При цьому, суд враховує, що згідно пояснень представника органу опіки і піклування та висновку органу опіки і піклування щодо відсутності підстав для позбавлення позивача батьківських прав відсутні протипоказання щодо участі батька у вихованні та спілкування з дитиною, встановлено , що сторони в ріній мірі винні в тому, що графік участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не виконувались належним чином. У висновку вказано на необхідності певного перехідного періоду для того щоб дитина заспокоїлась, забула про конфлікти і непорозуміння, під час якого побачення дитини з батьком повитнні відбуватись у присутності матері та представника органу опіки і піклування. Рішенням Коломийського міськрайсуду від 03.12.2013р., яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду від 07.02.2014р. відмовлено в позові [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] Постановою Коломийського міськрайонного суду від 17.02.2014р., яка вступила в законну силу, відмовлено в позові [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення виконкому Коломийської міської ради № 109 від 25.06.2013 року з мотивів того, що відповідач була присутня на засіданні виконкому при прийнятті цього рішення і не заперечувала проти нього, однак пізніше відмовилась виконувати це рішення, яке не суперечить вимогам закону та інтересам дитини. Суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, оскільки з врахуванням вищевикладених обставин та наявності взаємної вини сторін у невиконанні рішення виконавчого комітету, вироку суду відносно позивача, в судовому засіданні не доведено умисного налаштування відповідачем дитини проти позивача та перенесення останнім в результаті дій відповідача моральних страждань. Посилання позивача на чисельні звернення сторін в правоохоронні та судові органи і необхідність у зв"язку з цим захисту своїх прав, як на обгрунтування спричинення моральної шкоди, суд вважає безпідставним. На підставі викладеного та ст. 60, 141 СК України,

Outcome: approved