Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 25 лютого 2017 року у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №100. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, сімейні відносини та несумісність характерів. Шлюбні відносини сторонами припиненні, спільне господарство ними не ведеться. Втрачені всі фізичні і духовні зв`язки. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Позивач в заяві від 21.04.2020 року просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в заяві від 21.04.2020 року просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи суд з`ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 лютого 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №100. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а. с. 7). Під час шлюбу народилась дитина: донька - [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві від 21.04.2020р. відповідачка просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. Проте, позивач в заяві від 21.04.2020 року просить судові витрати по справі віднести на його рахунок. Враховуючи викладене та

Outcome: approved