Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24 листопада 1991 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, запис № 4136. За час подружнього життя у сторін народилось двоє дітей, син, [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними істотно погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між нами. Кожен із них має різні погляди на спільне сімейне життя та сім'ю, сімейні цінності, про свідчать непоодинокі сварки та непорозуміння між ними. Крім цього зазначає, що неодноразово намагалась з'ясувати спірні відносини, знайти консенсус та спільні точки дотику в аспекті подальшого сімейного життя, проте намагання були марними. Вказує, що сьогодні кожен із сторін веде самостійне життя і не цікавиться життям іншого. Спільно сторони не здатні підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, дбати про побудову сімейних відносин як між собою так і між дітьми, а почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги між ними були замінені байдужістю. Крім цього вказує, що на даний момент ведення між спільного господарства та спільне проживання припинено. Вважає, що сім»я остаточно розпалась і зберегти її неможливо. За таких обставин збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе. З вищенаведених обставин вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Позивач у підготовче засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні підтримує та просить такі задоволити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позов визнає. Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 1991 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, запис № 4136. За час подружнього життя у сторін народилось двоє дітей, син, [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 03.04.2019 року, вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та заяви позивача від 03.04.2019 року, вбачається, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо місця проживання дітей та поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved