Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять встановити порядок користування трьох кімнатною квартирою [ADDRESS], виділивши їм в користування 1-шу кімнату 10.0 кв.м. і 2-гу кімнату 16.7 кв.м., в користування відповідача виділити 3-тю кімнату площею 12.0 кв.м. Кухню площею 8.9 кв.м., вбиральню 1.3 кв.м.,ванну кімнату площею 2.9 кв.м., коридор 11.2 кв.м., будовану шафу 1.4 кв.м., - залишити в загальному користуванні. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. З відповідачем особисті стосунки не склались, та вони не можуть прийти до згоди по питанням оплати комунальних послуг та інших обов'язкових платежів, а також щодо порядку користування квартирою. Зазначають про те, що на протязі довгих років між ними встановлено порядок користування квартирою, відповідно до якого позивачі займають кімнати 1 площею 10,0 кв.м., та 2 площею 16,7 кв.м., а відповідач займає кімнату 3 площею 12,0 кв.м. В досудовому порядку вирішити вказане питання сторони не спромоглись. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2019 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивачів у вступному слові позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, визначивши порядок користування квартирою, відповідно до того, який вже склався між сторонами. В подальшому в судове засідання не з'явився, відповідно до отриманої судом заяви, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1999 р., реєстраційний номер № 2-99-156999, виданого Виконавчим комітетом ХМР, посвідчено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії довідки КП "ХМБТІ" ХМР від 02.07.2018 року за № 1039246 квартира за адресою: [ADDRESS], - на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що квартира складається з 3 кімнат житловою площею 38,7 кв.м., у тому числі 1-а кімната 10,0 кв.м., 2-а кімната 16,7 кв.м., 3-я кімната 12,0 кв.м., кухні площею 2,9 кв.м., коридору 11,2 кв.м., вбудованої шафи 1,4 кв.м., балкону 2,4 кв.м. Загальна площа квартири 65,1 кв.м. Відповідно до копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 27.07.2018 р. вбачається, що сторони по справі зареєстровані в спірній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.04.1999 р. вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Київським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис № 260. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України закріплено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Часиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи те, що сторони є співвласниками спірної квартири, між сторонами склався порядок користування квартирою, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, та визначення порядку користування квартрою у спосіб про який просять позивачі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved