Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS]. Крім неї у даній квартирі зареєстрований відповідач по справі. Дана квартира не приватизована та є однокімнатною. Рішенням суду від 21.01.2011 р. шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач почав створювати вкрай несприятливі умови проживання, постійно вчиняє сварки, конфлікти, постійно спричиняє фізичну біль, принижує як жінку, особу, що потребує постійного спокою, оскільки вона є інвалідом ІІ групи, діагноз розсіяний склероз, тобто дане захворювання пов'язане з нервовим напруженням. Неодноразово з приводу протиправної поведінки відповідача зверталася у Бродівський РВ ГУМВСУ У Львівській області, однак це позитивних результатів не дало, протиправна поведінка з боку відповідача продовжується. Відповідач може проживати разом зі своєю матір'ю, яка проживає одна в с.Шишківці Бродівського району. Вважає, що ситуація, що склалася грубо порушує її права як інваліда, оскільки постійно хворіє і потребує постійного спокою і порушення цих прав повинно бути усунено в судовому порядку З підстав ст.116 ЖК України просить виселити відповідача з квартири за адресою [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, хоча в установленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, які долучені до матеріалів справи, про причину неявки суду не повідомив, від нього не надходили заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до ст.116 ч.1 ЖК України виселенню підлягають особи, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Су ду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосуван ня судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 р. за № 2, при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять не можливим для інших проживання з ними в одній квартирі або бу динку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській по ведінці виселення винного може статися і при повторному порушен ні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впли ву не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Судом встановлено, що відповідач по справі являється основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Крім нього у квартирі зареєстрована позивач по справі (а.с.7). З оглянутих в судовому засіданні повідомлень Бродівського РВ ГУМВСУ у Львіській області від 09.08.2013 р., від 16.08.2013 р., від 14.01.2014 р. (а.с. 9-11) вбачається, що протягом 2013 року відповідач [PERSON] систематично порушував правила співжиття. З приводу недопущення антигромадської поведінки в подальшому з відповідачем [PERSON] працівниками Бродівського РВ ГУМВСУ проводились бесіди профілактичного характеру, однак ці заходи впливу не дали позитивних результатів, про що свідчать неодноразові звернення в Бродівський РВ ГУМВСУ позивача в подальшому. Оцінивши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі підстави для виселення відповідача [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. На підставі ст. 116 ч.1 ЖК України,

Outcome: approved