Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 березня 2012 року в Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №02. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. З відповідачем вони не проживають , спільного господарства не ведуть, втратили повагу та любов одне до одного. Просить розірвати шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ватраль», дитину [PERSON] залишити проживати з матірю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити, миритися не бажає. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, який не цікавиться її життям та життям їх дитини. Вони разом не проживають з серпня місяця 2016 року, подружніх відносин не підтримують з травня 2016 року, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб в них повторний, в частині судових витрат позовні вимоги не підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає, миритися не бажає, суду пояснив, що він не проживає з позивачкою, подружніх відносин не підтримують, безпричинні ревності з боку позивачки привели до розпаду сім"ї. Просить задоволити позов , дитину залишити проживати з матір"ю. Вислухавши сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ксьонжик) [PERSON] уклали шлюб 12 березня 2013 року, який зареєстрували в Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №02, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони разом не проживають з серпня 2016 року, подружніх відносин не підтримують з травня 2016 року, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного.Сім`я фактично розпалася та існує лише формально, сторони настоюють на розлученні. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved