Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 14 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1085, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами відсутні взаєморозуміння, почуття любові та поваги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, підтримавши позовні вимоги у судовому засіданні у повному обсязі, при цьому уточнивши, що проситьзмінити прізвище на дошлюбне [PERSON] та стягувати аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходів. Відповідач в судовому засіданніне заперчував, щодо задоволення позовних вимогг, подавши довідку про доходи, чеки та характеристику на спростування обставин викладених у позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 14 листопада 2014 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1085. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на "[PERSON]". Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері, яка офіційно не працює. Як встановлено судом, відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату, середні розмір якої складає 5040 гривень, що підтверджується довідкою ГУ НП в Київській області. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, в добровільному порядку батько дитини відмовляється надати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу неповнолітній доньці, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за вийнятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач працює, отримує заробітну плату, також при розгляді справи були враховані інші обставини, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті в частковому відношенні до заробітку відповідача, а саме в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно на утримання доньки до її повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Новоукраїнського районного суду позивач звернулася до суду із позовною заявою 11.01.2016 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 11.01.2016 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 487.20 грн. та судовий збір в сумі 551,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved