Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. Позов мотивує тим, що 16 березня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №414. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Зазначає, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, через що виникали сварки та непорозуміння. В результаті чого, позивачка втратила до відповідача почуття поваги та любові. Вважає, що примирення між ними неможливе. На даний час вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вони не проживають разом з жовтня 2016 року, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Разом з тим, відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання дитини, хоча спроможний і зобов'язаний таку допомогу їй надавати. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на їхню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі по 500 грн. щомісячно, в зв'язку з тим, що їхня донька [PERSON] не досягла трьохрічного віку і вона здійснює за нею догляд. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про слухання справи як по останньому відомому місцю проживання та реєстрації, так і через оголошення в пресі, тим самим умисно затягуючи розгляд справи та зловживаючи своїми процесуальними правами. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 16.03.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Спільне подружнє життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. [PERSON] проживає та перебуває на утриманні позивачки, (а.с. 10). При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, з яким не проживає, не підтримує шлюбних відносин та не веде спільного господарства. З огляду на вказане, їхній шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розлучення залишити без змін. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено вище, позивачка є матір'ю доньки відповідача - [PERSON], яка не досягла трирічного віку, та здійснює за нею догляд. При таких обставинах суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на своє утримання, а відповідач зобов'язаний таку допомогу їй надати відповідно до вимог ст. 84 СК України. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на дружину, суд також враховує вимоги розумності та справедливості і визначає їх в сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з України з відповідача в дохід держави необхідно 640 грн. судового збору.

Outcome: approved