Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду із позовом до ТОВ «ЛІГО-ТОВ» про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. Зазначали, що 01.12.2016 р. між [PERSON] та ТОВ «ЛІГО-ТОВ» було укладено договір купівлі-продажу 9/50 часток (за планом технічної інвентаризації склад «М»), у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, який складається в цілому: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склад «К,Л,М,Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., за реєстровим №4196 та додатковий договір до нього за реєстровим №277. 01.04.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «ЛІГО-ТОВ» було укладено договір купівлі-продажу 8/50 часток (за планом технічної інвентаризації склад «Л»), у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, який складається в цілому: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склад «К,Л,М,Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., за реєстровим №828. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2017 р. № 84042121 [PERSON] є власником приміщень у розмірі 17/50 частки. 01.04.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «ЛІГО-ТОВ» було укладено договір купівлі-продажу 16/50 часток (за планом технічної інвентаризації склад «Н-1», сторожка «О-1») у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, яки й в цілому складається: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склад «К, Л, М, Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., за реєстровим №825. . 20.04.2017 р. позивачі звернулися з письмовими листами до ТОВ «ЛІГО-ТОВ», з проханням не пізніше 01.05.2017 р. укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Даний лист було одержано відповідачем 21.04.2017 р., однак ТОВ «ЛІГО-ТОВ» на листи не відреагував. Згідно висновків №3 від 20.04.2017 р. щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, виконаних [PERSON], визначено, що за технічними показниками як склад «М», так і склад «Л», що відповідає 17/50 частини комплексу, що належать [PERSON], так і склад «Н-1» та сторожка «О-1», що відповідає 16/50 частини комплексу, що належить [PERSON], можуть бути виділені в натурі, є відокремленими та мають окремий вихід. Позивач, [PERSON], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив виділити йому в натурі із спільної часткової власності склад «Л» та склад «М» та визнати за ним право власності на них, що відповідає його 17/50 часток у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Позивач, [PERSON], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив виділити йому в натурі із спільної часткової власності склад «Н-1» та сторожку «О-1» та визнати за ним право власності, що відповідає його 16/50 часток у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]. А також позивачі, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили виділити в натурі ТОВ «ЛІГО-ТОВ» баню «ж», битові приміщення «ж», прибудову «ж1», битові приміщення «ж2», прибудову «ж3», дозаторну «І», прибудову «і3», склад «К», тин №2, силоса під цемент №4, яму для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, та визнати за ними право власності, що відповідає 17/50 частини у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS].. У судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у заяві, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов не визнали, у письмових запереченнях зазначили, що право власності позивачів не порушується, а тому вони мають можливість використовувати спільне майно пропорційно до своєї частки в спільній власності, не виділяючи частку в натурі. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних письмових доказів та ухвалити відповідне рішення. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, сімейних трудових відносин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що комплекс нежитлових будівель і споруд, який складається в цілому: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склади «К,Л,М,Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], належать відповідачу, ТОВ «ЛІГО-ТОВ» на праві власності, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №14949740 від 13.06.2016 р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 946815671102 (а.с. 13, 15, 21, 23). 01.12.2016 р. між [PERSON] та ТОВ «ЛІГО-ТОВ» було укладено договір купівлі-продажу 9/50 часток (за планом технічної інвентаризації склад «М»), у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, який складається в цілому: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склади «К,Л,М,Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., за реєстровим №4196 та додатковий договір до нього від 31.01.2017 р. за реєстровим №277 (а.с. 15-20). 01.04.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «ЛІГО-ТОВ» було укладено договір купівлі-продажу 8/50 часток (за планом технічної інвентаризації склад «Л»), у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, який складається в цілому: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склад «К,Л,М,Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., за реєстровим №828 (а.с. 21-22). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2017 р. № 84042121 [PERSON] є власником 17/50 частки комплексу зазначених нежитлових будівель і споруд, з примітною, що власнику належать склад «М» та склад «Л» (а.с. 25-27). 01.04.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «ЛІГО-ТОВ» було укладено договір купівлі-продажу 16/50 часток (за планом технічної інвентаризації склад «Н-1», сторожка «О-1») у праві власності на комплекс нежитлових будівель і споруд, яки й в цілому складається: баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склад «К, Л, М, Н», сторожка «О», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, розташованих за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., за реєстровим №825 (а.с.13-14). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2017 р. № [NUMBER] [PERSON] є власником 16/50 частки комплексу зазначених нежитлових будівель і споруд, з приміткою власнику належать склад «Н-1», сторожка «О-1» (а.с. 23-24). Згідно положень ст.ст. 356, 357, 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, вони можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 20.04.2017 р. позивачі письмово звернулись до ТОВ «ЛІГО-ТОВ» з проханням не пізніше 01.05.2017 р. укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, який було отримано відповідачем 21.04.2017 р., проте відповіді не отримали (а.с.28-30). З урахуванням цих обставин, а також наданого відповідачем заперечення судом встановлено, та не спростовано сторонами, що ТОВ «ЛІГО-ТОВ» не має наміру на укладення Договору про виділ у натурі частки із спільного майна для співвласника. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності… У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно виготовленого технічного паспорту на комплекс будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] в м. Ватутіне Черкаської області, станом на 17.05.2016 р., а також Висновків №3 від 20.04.2017 р. щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, виготовлених [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат інженера з інвентаризації нерухомого майна серія [NUMBER], виданого 15.02.2013 р., свідоцтво про реєстрацію ФОП зареєстровано 17.05.2013 р.), вбачається, що за технічними показниками як склад «М», так і склад «Л», що відповідає 17/50 частини комплексу, що належать [PERSON], так і склад «Н-1» та сторожка «О-1», що відповідає 16/50 частини комплексу, що належить [PERSON], можуть бути виділені в натурі, є відокремленими та мають окремий вихід (а.с. 32-34, 84-86). Крім того, при дослідженні вказаних документів встановлено певні розбіжності із необхідністю правильного зазначення нумерації (буквеної та цифрової) приміщень, а саме складу «Н» замість помилкового «Н-1» та сторожки «О» замість помилкового «О-1», які є одними і тими ж приміщеннями згідно реєстраційних документів, договору купівлі-продажу та виготовленого технічного паспорту, що не може бути підставою для відмови у позові виходячи із змісту позовних вимог в розумінні ст. 11 ЦПК України. Оскільки після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, який здійснює виділ, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 цього Кодексу та п. 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 р. N 1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них". Суд враховує, що між співвласниками на час розгляду справи склався певний порядок користування цими будівлями і спорудами, що відповідають розміру часток їх співвласників, що розташовані по [ADDRESS] в м. Ватутіне Черкаської області, а саме: позивач, [PERSON], користується складами «Л, М» (відповідає 17/50 часток), позивач [PERSON] - складом «Н» та сторожка «О» (відповідає 16/50 часток), а відповідач ТОВ «ЛІГО-ТОВ» - баня «ж», битові приміщення «ж», прибудова «ж1», битові приміщення «ж2», прибудова «ж3», дозаторна «І», прибудова «і3», склад «К», тин №2, силоса під цемент №4, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6 (відповідає 17/50 часток), що не спростовується доводами відповідача, викладеними в його письмових запереченнях, а також вказівкою на конкретні будівлі і споруди в договорах купівлі продажу часток, що укладені між сторонами 01.04.2017 р., 01.12.2016 р., 31.01.2017 р., 01.04.2017 р.. Отже, після виділу частки із спільного нерухомого майна сторонам будуть виділенні окремі ізольовані приміщення, які мають окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складають окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України, право власності на яке підлягає реєстрації, і виходячи з цих підстав будь-яких порушень прав інших співвласників судом встановлено не було. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про виділення в натурі частки із спільної часткової власності доведені та підлягають задоволенню, та відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивачів понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3290 грн.. На підставі наведеного, ст.ст. 181, 316-317, 319, 356-358, 364, 367 ЦК України,

Outcome: approved