Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 07.08.2014 між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського університету Повітряних Сил та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби. Відповідач у Харківському університеті Повітряних сил проходив навчання та військову службу з 07.08.2014 року по 24.04.2015 року на посаді курсанта. 24 квітня 2015 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний, та [PERSON] був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 23.04.2015 року. [PERSON] відмовився від добровільного відшкодовування витрат на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 350/176/100-8/449. На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету з боку [PERSON] не відбувається. Просили стягнути з відповідача суму в розмірі 40 571,56 грн. витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у Харківському університеті Повітряних сил; стягнути з нього судові витрати. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського університету Повітряних Сил та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби. 25.03.2015 року [PERSON] надав рапорт про відрахування його від подальшого навчання з університету у зв'язку з небажанням продовжувати навчання у Харківському університеті Повітряних сил. Відповідно до витягу з наказу начальника Харківського університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 23.04.2015 р. №92 [PERSON], курсанта 1 курсу факультету протиповітряної оборони Сухопутних військ Харківського університету Повітряних Сил 24 квітня 2015 року виключено із списків змінного складу університету та всіх видів забезпечення. Фактичні витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] складають: по грошовому забезпеченню 32 369,33 грн., по продовольчому забезпеченню - 4747,60 грн., по речовому забезпеченню-516,69 грн., по медичному забезпеченню - 245,04 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 2692,90 грн., всього - 40 571,56 грн., що підтверджується розрахунками, які знаходяться в матеріалах справи. [PERSON] відмовився добровільно частинами відшкодовувати витрати на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 350/176/100-8/449. За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Частиною 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначено, що курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 3 вказаного «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно п. 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання вказаного п. 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету і відповідачем 07.08.2014р., [PERSON] взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та нявність правових підстав щодо стягнення з [PERSON] на користь Харківського університету Повітряних Сил імені [PERSON] суми у розмірі 40 571,56 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у Харківському університеті Повітряних сил. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів цивільної справи. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1218 грн.

Outcome: approved