Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із вищевказаним позовом та просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] , місце реєстрації та проживання якого: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач із відповідачем перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Орджонікідзевського міського суду від 18.10.2018 року. У шлюбі у позивач із відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] .. Після розірвання шлюбу, в період з лютого 2019 до травня 2019, позивач та [PERSON] проживали разом в квартирі [ADDRESS] . В період з травня 2019 до листопада 2019 року позивач перебував у Республіці Польща, син проживав разом з батьками позивача [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У листопаді 2019 року позивач повернувся з Республіки Польща. З 08.08.2019 відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і з того ж часу проживає разом зі своїм чоловіком та новонародженою дитиною у [ADDRESS] . Відповідач за спільною позивача із відповідачем згодою позивач забрав сина на постійне проживання до себе. До листопада 2020 року [PERSON] постійно проживав разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . З відповідачем - своєю матір`ю, син постійно спілкувався у будь-який зручний для них обох час. Починаючи з листопада 2020 року між позивачем та відповідачем виник спір стосовно місця проживання [PERSON] , внаслідок чого позивач був змушений звернутися до органу опіки та піклування Покровської міської ради з заявою про визначення місця проживання дитини. Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного фахівцями органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міського ради 18.12.2020 (додаток 6) - проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . У житловому приміщенні створено задовільні умови для проживання дитини та її виховання. На час звернення позивача до суду з цим позовом місце проживання дитини компетентними органами офіційно не визначено. Фактично син живе на два будинки. Тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідач в свою чергу подала відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач категорично не погоджується з позовними вимогами та не визнає їх за наступних підстав. Позивач безпідставно стверджує про те, що у листопаді 2019 року за спільною згодою між позивачем та відповідачем, позивач забрав сина на постійне проживання до себе. Такої спільної згоди між сторонами не було досягнуто і сина позивач не забирав. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. Акт про перевірку паспортного режиму від 08.01.2021 р., який доданий позивачем до позову, не підтверджує, що наш син постійно проживає з батьком. Дитина часто ходить до свого батька - [PERSON] , вільно спілкується з ним, іноді ночує у позивача, що не може вважатися постійним проживанням. Акт обстеження умов проживання від 18.12.2020 р. не є за своєю суттю та змістом висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Позивачем не доведено наявність будь-яких істотних обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували, що мати дитини не в змозі забезпечити той рівень життя, який забезпечує батько, та що матір`ю дитини не створено належних побутових умов. [PERSON] проживає разом з відповідачем у кв. [ADDRESS] , що підтверджується Актом від 02.12.2020 про перевірку паспортного обліку по [ADDRESS] , де відповідач проживає із своїм чоловіком [PERSON] та їхньою спільною донькою [PERSON] .. Чоловік відповідача має постійний дохід, що дає змогу створити всі необхідні умови для проживання їхньої сім`ї. Квартира облаштована, мебльована, для [PERSON] є диван для сну, стіл для занять, шафа для підручників і зошитів, є необхідні речі побуту та вжитку, сезонний одяг та взуття. Дані факти підтверджені висновком Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей молоді Виконавчого комітету Покровської міської ради від 22.12.2020 р. На даний час відповідач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Отже, відповідач має час займатися з сином і вдень, і вечорами та іншим чином піклуватися про нього. Посилання позивача на наявність кращих матеріально-побутових умов для проживання дитини з батьком (окрема кімната), саме по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини для проживання. 01.03.2021 року відповідач за первісним позовом звернулась до позивача за первісним позовом [PERSON] із зустрічним позовом та просить суд визнати місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , місце проживання якої: [ADDRESS] з обґрунтувань, наведених у відзиві на позов. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2006-2018 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. До травня 2019 року він, відповідач та син продовжували проживали в одній квартирі за адресою: [ADDRESS] . В грудні 2018 позивач поїхав до Чехії. В травні 2019 року позивач поїхав до Польщі. В період перебування позивача у Чехії та у Польщі (у грудні 2018 р. та в траві 2019 р.), дитина переважно знаходилась у батьків [PERSON] , оскільки [PERSON] в цей час їздила на курси перекваліфікації до Єгипту, потім в Ізраїль, потім [PERSON] завагітніла. Син [PERSON] проживав з його батьками і у той час, коли [PERSON] нікуди не їздила. [INFO] [PERSON] народила доньку і виїхала з квартири, після цього позивач повернувся з Польщі. Потім позивач з сином почали проживати разом. Вони їздили з сином до [PERSON] . В грудні 2019 року син один раз був у матері з ночівлею. В січні 2020 року не був у відповідача жодного разу. В березні 2020 року син перебував у відповідача всього два рази. В травні 2020 року син перебував у відповідача всього один раз. [INFO] у сина був день народження, а мама - [PERSON] привітала його наступного дня. В липні 2020 року відповідач возила сина на море. В жовтні 2020 року син з відповідачем їздили на фотосесію. В зазначений період дитина дуже рідко ходила до матері без ночівлі, інколи вони спілкуються з нею по телефону. З листопада 2020 року дитину почали утримувати з понеділка по четвер у мами, а відпускали до позивача з п`ятниці до понеділка. Позивач ніколи не чинив опору та перешкод у спілкуванні сина з його матір`ю. Позивач завжди займався дитиною, коли дитина приходила зі школи, на нього чекав обід, потім самостійно робив домашні завдання, а після повернення позивач позивача з роботи о 18-20 год. додому, він перевіряв домашні завдання сина, потім дитина мала вільний час. Під час карантину позивач не ходив на роботу, а перебував весь час з дитиною. Позивач має трикімнатну квартиру в якій дитина має свою повністю обладнану кімнату. Разом позивач із сином ходять на рибалку, в походи. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що коли вона проживала разом із відповідачем, то вона завжди займалась дитиною. Дитина часто ходила, за попередньою домовленістю до батьків [PERSON] , коли [PERSON] ходила в нічну зміну на роботу у той час, коли [PERSON] перебував за кордоном. Коли у [PERSON] народилася дитина, то вона потрапила на два тижні в лікарню, у той час [PERSON] забрав до себе дідусь - батько [PERSON] , після повернення з лікарні [PERSON] забрала сина до себе додому за адресою: [ADDRESS] , де вони проживали разом 1,5 місяці. З часом повернувся з закордону [PERSON] та син попросився погостювати до батька на тиждень, потім знову попросився до батька. Потім дитина була то у батька, то у неї. Матеріально [PERSON] забезпечує чоловік, який працює тренером, а також вона отримує допомогу по догляду за дитиною. 02.03.2021 року чоловік [PERSON] отримав службове житло, а саме: трикімнатну квартиру. Силою вона дитину не утримує. [PERSON] увесь час перебуває на роботі, а вона може займатися дитиною та приділяти йому увагу, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою та має достатньо вільного часу для цього. В листопаді 2020 року [PERSON] подзвонив батько [PERSON] та попросив її, щоб вона забрала сина, оскільки дитина деградує і [PERSON] б`є його, після чого вона забрала дитину до себе. Під час карантину, коли дитина перебувала на дистанційному навчанні, їй дзвонили зі школи та повідомили, що у дитини є «хвости з навчання». У судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтримала відповідний висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету 24.02.2021 р. №69, згідно якого місце проживання дитини можливо визначити як з батьком, гр. [PERSON] , так і з матір`ю, гр. [PERSON] . Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, заслухавши думку малолітнього [PERSON] та представника органу опіки та піклування, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин. Як встановлено в судовому засіданні, 22.07.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №156, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. В період шлюбу [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON] , про що 16.07.2009 р. Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №240 (а.с. 13). Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 р. у справі №184/914/18 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, між [PERSON] та [PERSON] 08.08.2019 р. зареєстровано шлюб, актовий запис №126, прізвище після державної реєстрації шлюбу подружжя [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана - квартири [ADDRESS] , яка являє собою трикімнатну квартиру загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею - 36,8 кв.м., вбачається, що зазначений об`єкт нерухомості зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] 30.01.2008 р. на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер: 5187, посвідчений 18.12.2007 р. приватним нотаріусом; крім того, наявні відомості про заборону відчуження об`єкта нерухомості та про обтяження іпотекою на підставі відповідного нотаріально посвідченого договору від 18.12.2007 р.: іпотекодержавтель: ВАТ «Райффайзен банк Аваль», іпетекодавець: [PERSON] , розмір основного зобов`язання 10000 доларів США (а.с. 14-17). Довідками від 23.09.2019 р. та 01.12.2020 р. підтверджується факт реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 84). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.12.2020 р., проведеною службами у справах дітей та соціальної роботи за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: батько [PERSON] , мати [PERSON] (зареєстрована, не проживає), син [PERSON] . У вказаній трикімнатній квартирі створено задовільні умови для проживання та виховання дитини, а саме, для дитини облаштовано окрему кімнату, в якій знаходиться диван, письмовий стіл, місце для зберігання особистих речей, спортивний інвентар, комп`ютер (а.с. 18). Актом від 08.01.2021 р. «Про перевірку паспортного обліку», складеним начальником відділу Покровського КП «Житлокомсервіс», у житловому приміщенні по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі слів сусідів встановлено, що фактично з листопада 2019 р. у зазначеній квартирі проживають [PERSON] та його син [PERSON] ; [PERSON] мешкає в м. Покров за іншою адресою (а.с.19). Відповідно до висновку директора Покровського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відносно [PERSON] , в оселі за адресою: [ADDRESS] створені належні умови для проживання дитини. Батько спроможній в повній мірі виконувати сої батьківські обов`язки. Складних життєвих обставин не встановлено (а.с. 20 - 21). Аналогічний висновок наявний відносно матері - [PERSON] , за наслідком відвідування помешкання по [ADDRESS] (а.с. 171). Водночас, актом від 02.12.2020 р. про перевірку паспортного обліку по [ADDRESS] , зі слів сусідів встановлено, що в даному житловому приміщенні зареєстровано двоє громадян: [PERSON] та [PERSON] , крім того, без реєстрації проживають позивач та [PERSON] (а.с. 83). Довідкою КЗ «НВК №2 м. Покров Дніпропетровської області» від 13.11.2020 р. №99 підтверджено факт навчання [PERSON] в 6-А класі зазначеного навчального закладу (а.с. 22). Крім того, згідно інформації управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської обл. від 16.01.2021 р. [PERSON] разом з батьком та матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] у трикімнатній квартирі, власником якої є батько. Наразі в будні дні дитина проживає за адресою: [ADDRESS] з матір`ю в однокімнатній квартирі, власником якої є вітчим [PERSON] , а вихідні дні проводить з батьком. Під час новорічних свят дитина перебувала з матір`ю (зі слів матері). Батьки офіційно розлучені, але відповідально ставляться до виховання сина. За результатами першого семестру 2020 - 2021 навчального року [PERSON] має навчальні досягнення, переважно, на достатньому рівні, високий рівень має з наступних предметів: українська мова, інформатика, фізична культура. Під час освітнього процесу з використання дистанційних технологій у період з 18.12.2020 по 15.01.2021 р. [PERSON] виконував вчасно домашні завдання з усіх навчальних предметів, долучався до уроків в режимі Zoom - конференцій. Навчання контролювала матір, так як в зазначений період [PERSON] знаходився в неї. Батьки забезпечили сина всім необхідним для навчання, приділяють належну увагу його вихованню та розвитку в рівній мірі. У період дистанційного навчання в учнівському колективі хлопець вільно спілкується з однолітками, має шкільних друзів. У режимі дистанційного навчання батьки підтримують тісний зв`язок з класним керівником та вчителями - предметниками в телефонному режимі та засобами соціальних мереж (а.с. 165). Відповідно до довідки АТ «Банк Кредит Дніпро» від 24.11.2020 р. № 21/2 - 227, [PERSON] працює у вказаному товаристві з 27.02.2020 р., займає посаду начальника відділення, посадовий оклад становить 17 000 грн., заробітна плата за останні 6 місяців склала 99159,99 грн. (а.с. 23). Згідно витягу з наказу №110/О від 23.12.2019 КП «ЦМЛ ПМР» Дніпропетровської області» [PERSON] - сестрі медичній приймального відділення надано відпуску по догляду за дитиною до 3-х років з 23.12.2019 р. по 30.09.2022 р. (а.с.25). Відповідно до довідки, виданої начальником УП та СЗН 11.12.2020 р., вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як одержувач державної соціальної допомоги (при народженні дитини), розмір якої становить щомісячно 860,00 грн., всього за період з 11.2019 по 12.2020 - 12040,00 грн. (а.с. 26). Довідкою про доходи [PERSON] (вітчима дитини) підтверджується те, що він працює в Управлінні освіти виконавчого комітету Покровської міської ради на посаді тренера, загальна сума доходу за період з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 р. становить 153793,82 грн. (а.с. 85). Крім того, рішенням Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 24.02.2021 р. №82 гр. [PERSON] , склад сім`ї якого складає 4 особи, надано трикімнатну квартиру [ADDRESS] , як службове житло на час роботи в управлінні освіти, та 02.03.2021 р. видано ордер на зазначене приміщення (склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - пасинок, [PERSON] - дочка) (а.с. 105 - 106). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана - квартири [ADDRESS] , що являє собою однокімнатну квартиру, загальною площею 33,3 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., остання належить на праві приватної власності [PERSON] (матері вітчима) (а.с. 159-160). Актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складеним фахівцями служби у справах дітей та соціальної роботи 18.12.2020 р., встановлено, що у вказаному житловому приміщенні створено задовільні умови для проживання та виховання дитини, а саме, для дитини створено окреме спальне місце (диван), місце для зберігання одягу та особистих речей, письмовий стіл відсутній, домашні завдання [PERSON] виконує на кухні. На момент відвідування [PERSON] знаходився з матір`ю за вказаною адресою (а.с. 167). Відповідно до інформації, наданої КП «ЦМЛ ПМР ДО» від 04.12.2020 р., [PERSON] та [PERSON] на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебувають (а.с. 164). Лікуванням та оздоровленням малолітнього [PERSON] займається мати (а.с. 168). За повідомленням Орджонікідзевського міського суду від 21.12.2020 р. будь яка інформація про притягнення [PERSON] та [PERSON] до кримінальної та адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП - відсутня (а.с. 169). 06.01.2021 р. психологом ПМЦСССДМ проводилось діагностування з малолітнім [PERSON] з метою з`ясування думки хлопця щодо визначення його місця проживання з одним із батьків, за наслідком якого психологом зроблено висновок про те, що у хлопця позитивні стосунки з обома батьками, розглядає можливість проживання як з матір`ю, так і з батьком. Зазначає, що квартиру, в якій проживає батько вважає своїм домом (в якому сім`я мешкала до розлучення), де він має власну кімнату і потужний комп`ютер, за яким проводить час, коли знаходиться у батька. У сприйнятті [PERSON] , сім`єю він вважає матір та батька, до яких емоційно прив`язаний (а.с. 173). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету 24.02.2021 р. №69, враховуючи те, що обома батьками створено задовільні умови для проживання дитини, вказаний орган дійшов висновку, що місце проживання дитини можливо визначити як з батьком, гр. [PERSON] , так і з матір`ю, гр. [PERSON] (а.с. 60-62). Із протоколу №2 засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 18.02.2021 р. вбачається, що на засіданні комісії брав участь малолітній [PERSON] , який пояснив, що після розлучення батьків залишився проживати з батьком. Наразі, у будні дні проживає з матір`ю, а у вихідні дні - з батьком. Має добрі стосунки з обома батьками, хотів проводити час як з матір`ю, так і з батьком, проте, на даний час бажає проживати саме з батьком, оскільки в квартирі, де проживає батько, йому краще, він має окрему кімнату та комп`ютер. На запитання, до кого з батьків звертається останній, коли потребує допомоги та підтримки, відповів, що в першу чергу звертається до батька, а потім - до матері. З вітчимом має добрі стосунки (а.с. 150-152). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є класним керівником [PERSON] . Дитина навчається на достатньому рівні, відповідальний, зам. командиру класу. Під час дистанційного навчання успішність [PERSON] покращилась, від вчителів - предметників скарг не дитину не надходило. Відчувається контроль батьків, які в телефонному режимі цікавились навчальним процесом сина. Коли були батьківські збори, то до школи приходив батько [PERSON] , мати не приходила. За харчування [PERSON] в школі сплачує батько. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є директором комунального позашкільного закладу «Дитячо - юнацька спортивна школа м. Покров». [PERSON] займався у ДЮСШ з 2016 р. у відділені дзюдо. Мати дитини приділяла значну увагу фізичному розвиткові дитини, супроводжувала останнього на змаганнях. З вересня 2019 р. [PERSON] став пропускати заняття, а з жовтня 2019 р. зовсім перестав ходити. Малолітній [PERSON] , запрошений у судове засідання з метою заслуховування його думку щодо визначення його місця проживання, пояснив, що він до листопада 2007 р. приживав з татом по [ADDRESS] . У нього в цій квартирі є окрема кімната, є комп`ютер, свій стіл. До мати, яка проживає по [ADDRESS] , приходив приблизно раз на місяць. Потім мати запропонувала йому лишитися у неї. Тепер він вихідні дні проводить з батьком, а робочі дні - з матір`ю. У квартирі, де проживає мати, одна кімната, в якій ще мешкають вітчим і маленька сестричка. Уроки приходиться робити на кухні. Вітчим ставиться до нього добре, проте, останній з ним окремо ніде не виходить, тільки разом з матір`ю. Якщо у нього (малолітнього [PERSON] ) виникають якісь проблеми, то він насамперед звертається до батька. На запитання суду, з ким із батьків він (малолітній [PERSON] ) хотів би проживати, останній відповів, що з татом. Встановивши фактичні обставини, суд керується наступним. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При цьому, у рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 30.03.2021 р. у справі 542/1428/18 зроблено висновок про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Зазначена позиція висловлена, зокрема у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 р. у справі №716/591/19 Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Враховуючи зазначене, заслухавши в судовому засіданні думку 11 - річної дитини - [PERSON] щодо предмету спору, суд, виходячи насамперед з інтересів останнього, які полягають у забезпеченні його розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, приходить до наступних висновків. Оцінюючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, суд погоджується з висновком директора Покровського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відносно [PERSON] та [PERSON] та з висновком органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про те, що в оселі за адресою: [ADDRESS] та в оселі за адресою: [ADDRESS] створені належні умови для проживання дитини, батьки спроможні в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки відносно малолітнього [PERSON] . Проте, суд звертає увагу на те, що невизначеність місця постійного проживання дитини - то в батька, то в матері, коли дитині іноді приходилось щодня носити у школу портфель із підручниками на тиждень, знаходженням її особистих речей по різним домівках, її ночівлю в різних оселях, створює ситуацію, що безумовно не може відповідати найкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, що дитина - [PERSON] з народження проживає у квартирі батька [PERSON] , де він має власну кімнату. Саме цю оселю він вважає своїм домом, що підтверджується як показаннями [PERSON] у судовому засіданні, так і висновком психолога від 06.01.2021 р. Щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , де проживають мати [PERSON] , вітчим та зведена півторарічна сестра, то зазначена квартира є однокімнатною, невеликою площею, що вимушено зумовлює необхідність, зокрема, проведення навчального процесу [PERSON] на кухні. Крім того, попри те, що у дитини, як вбачається з висновку психолога від 06.01.2021 р. склались теплі та дружні відносини з вітчимом, у судовому засіданні [PERSON] зазначив, що останній з ним не гуляє, спільні прогулянки відбуваються лише разом із матір`ю. Щодо отримання родиною [PERSON] службового житла, а саме трикімнатної квартири у м. Покрові, то зазначена квартира не є для дитини рідною [PERSON] , крім того, як вбачається зі слів [PERSON] , у зазначеному житлі на даний час не створені належні умови проживання для дитини, оскільки квартира потребує ремонту. Натомість, малолітній [PERSON] вважає батька особою, до якою звертається в першу чергу при виникненні складних ситуацій, та таким, що є прикладом для наслідування. Крім того, суд звертає увагу на те, що навіть під час проживання у матері, дитина неодноразово висловлювала чіткі бажання проживати саме з батьком, що вбачається як з пояснень, наданих у судовому засіданні, так і з протоколу №2 засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 18.02.2021 р., оскільки, з його слів, в квартирі, де проживає батько, йому краще, він має окрему кімнату та комп`ютер. Водночас, наполягання [PERSON] на тому, що батько не контролює шкільний та позашкільний процес дитини, дозволяючи йому гратися у комп`ютері, через що [PERSON] кинув дзюдо та під час дистанційного навчання дзвонили із школи і говорили, що дитина не виконує домашні завданні, спростовуються як показами класного керівника [PERSON] , яка показала про те, що дитина навчається на достатньому рівні, на батьківські збори приходив батько, мати - не приходила, так й інформацією управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської обл. від 16.01.2021 р., згідно якої за результатами першого семестру 2020 - 2021 навчального року [PERSON] має навчальні досягнення, переважно, на достатньому рівні, високий рівень має, зокрема, з інформатики та фізичній культурі; під час освітнього процесу з використання дистанційних технологій у період з 18.12.2020 по 15.01.2021 р. [PERSON] виконував вчасно домашні завдання з усіх навчальних предметів, долучався до уроків в режимі Zoom - конференцій. Щодо не відвідування дитиною секції дзюдо, починаючи з жовтня 2019 р., то суд звертає увагу на те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, проживання [PERSON] з кінця 2020 р. у будні дні за адресою проживання матері, не змінили зазначену ситуацію, тому [PERSON] , так і [PERSON] у рівній мірі не вжили заходів щодо відновлення відвідування дитиною позашкільної спортивної секції. Крім того, твердження [PERSON] про те, що поведінка позивача до сина [PERSON] характеризується грубістю, та те, що [PERSON] вживає пиво при дитині, чим чинить моральне розтління особистості дитини, який після перебування на вихідних у батька стає замкнутим, на думку суду, спрямовані на дискредитацію позивача за первісним позовом, оскільки не підтвердились жодним доказом, дослідженим у судовому засіданні. Таким чином, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи її думку щодо визначення місця проживання з батьком, яку суд, зважаючи на вік [PERSON] , вважає усвідомленою та обґрунтованою, беручи до уваги велику особисту прихильність дитини до батька та психологічну прив`язаність до місця проживання останнього, яку малолітній [PERSON] вважає своїм домом, суд приходить до висновку про можливість визначити місце проживання останнього разом з батьком, що забезпечить його розвиток у спокійному та стійкому середовищі. Крім того, вказане не позбавить дитину можливості підтримувати міцні соціальні зв`язки із матір`ю, не зменшить рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своєї дитини, та призведе до балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А отже, судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] , відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved