Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 06 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-22/13-00228-с-а, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 151 760,00 грн., строком до 05 березня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,5 відсотків річних. Дані кредитні ресурси використовувались відповідачем [PERSON] для придбання автомобіля марки «GREAT WALL», 2012 року випуску. 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 10-22/13-00228-с-а/1, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором. Також, 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 10-22/13-00228-с-а/2, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 06 березня 2015 року, у відповідачів утворилася заборгованість за кредитним договором, що складає із суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 103 967,80 грн.; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 27 108,14 грн.; суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 2 325,25 грн.; суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 25 863,23 грн.; суми строкової заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 910,56 грн.; сума простроченої заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 12 010,47 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам у розмірі 132 797,27 грнПросить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 06 березня 2015 року у розмірі 103 967,80 грн. та судовий збір. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 10-22/13-00228-с-а від 06 березня 2013 року станом на 06 березня 2015 року в сумі 304 982 грн. 73 коп.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 10-22/13-00228-с-а від 06 березня 2013 року станом на 06 березня 2015 року в сумі 304 982 грн. 73 коп.; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Представник позивача Зінчук Я.В. підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що п.1.5.1 кредитного договору встановлено, що оплата платежів позичальником здійснюється щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів шляхом внесення готівки в касу або шляхом безготівкових перерахувань. Згідно п.2.6.1 та 2.6.2 кредитного договору оплата платежів здійснюється рівними частинами. 07 лютого 2014 року здійснено останній платіж по основному зобов»язанню, 21 березня 2014 року - по відсоткам. Пунктом 1.4.1.5.1 кредитного договору передбачено, що у разі порушення зобов»язання за договором підвищується відсоткова ставка на 4% річних. Тому з 07 лютого 2014 року підвищена відсоткова ставка з 14,5 до 18,5 відсотків. Пунктом 1.9. договору врегульовано питання дострокового повернення коштів. Пунктом 3.1.1. кредитного договору передбачено стягнення пені у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день. Пеня нарахована за період з 05 травня 2014 року по 05 травня 2015 року. Пунктом 1.4.2.2 договору передбачена комісійна винагорода щомісячно за обслуговування кредиту, а також комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Вимогою до боржників є подача позову до суду. Згідно п. 5.1 договору поруки позовна давність щодо пред»явлення вимог до поручителя встановлена строком 3 роки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості в сумі 145 085,87 грн., в частині стягнення пені та комісії не визнав. Пояснив, що банк порушив умови договору та не відреагував на його заяву від 21 лютого 2014 року про неможливість виконувати умови кредитного договору, 07 серпня 2015 року подано позов до суду. Вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту не отримував. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що п. 2.4.1.передбачено право позичальника вимагати від банку виконання прийнятих на себе зобов»язань. Банком порушено умови договору у зв»язку із залишенням без розгляду заяви позичальника від 21 лютого 2014 року про неможливість виконувати умови кредитного договору. Заборгованість по договору нарахована без врахування того, що при зменшенні заборгованості по кредиту плата за користування також повинна зменшуватися. В порушення умов кредитного договору позивачем незаконно підвищено відсотки. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що з 10 квітня 2014 року позивач мав право достроково звернутися до суду із вимогами. Однак банк не повідомив поручителя щодо порушення зобов»язання за договором та протягом шести місяців не звернувся до суду з вимогами до поручителя. Вважає строк звернення до суду із вимогами до поручителів пропущеним. Відповідач [PERSON] позов не визнав та підтримав пояснення [PERSON] Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 06 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-22/13-00228-с-а, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 151 760,00 грн., строком до 05 березня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,5 відсотків річних. Також сторонами підписано додаток до кредитного договору № 1, а саме графік зниження розміру заборгованості (а.с.7-17,18-23, 214-215). 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON], укладено договір застави автотранспортного засобу № 25793-90201/0313, предметом якого є автомобіль марки «GREAT WALL», 2012 року випуску.(а.с.24-28) Згідно меморіального ордеру №3 від 06 березня 2013 року позивач перерахував кошти у розмірі 151 760,00 грн. відповідачу на купівлю автомобіля марки «GREAT WALL», 2012 року випуску.(а.с. 29). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно п.2.6.1 та 2.6.2 кредитного договору оплата платежів, до складу яких входить частина кредиту та частина нарахованих процентів за користування кредитом, здійснюється рівними частинами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 2.5.1 кредитного договору передбачено, що позичальником сплачуються щомісячні проценти за користування кредитом по процентній ставці у розмірі 14,5 процентів річних. Згідно п. 1.4.1.5.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов'язань встановлених умовами кредитного договору, процентна ставка підвищується на 4 % річних. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Згідно розрахунків заборгованості станом на 06 березня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором становить 304 982 грн. 73 коп., що складає із суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 103 967,80 грн.; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 27 108,14 грн.; суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 2 325,25 грн.; суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 25 863,23 грн.; суми строкової заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 910,56 грн.; сума простроченої заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 12 010,47 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам у розмірі 132 797,27 грн. (а.с. 30-33). 09 вересня 2015 року на адреси відповідача [PERSON] був направлений лист - вимога з проханням погасити заборгованість перед банком за кредитним договором № 10-22/13-00228-с-а від 06 березня 2013 року. (а.с. 34-35). Пунктом 1.9. договору врегульовано питання дострокового повернення коштів. Твердження відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] щодо незаконного застосування при розрахунку заборгованості підвищенної відсоткової ставки спростовуються умовами кредитного договору, а саме пунктом 1.4.1.5.1, яким передбачено, що у разі порушення зобов»язання за договором процентна ставка підвищується на 4 % річних. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Пунктом 3.1.1. кредитного договору передбачено, що за невиконання прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати проценті за користування кредитними коштами та щомісячної комісійної винагороди у визначені строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Пунктом 1.4.2.2 кредитного договору передбачено виплату комісійної винагороди, яка сплачується у процентному співвідношенні від суми наданого кредиту. Так як достовірно встановлено, що позичальником було порушено умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів згідно погоджених термінів та у встановлених сумах, нарахування щомісячної комісії у розмірі 12 010,47 грн. та пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам за період з 05 травня 2014 року по 05 травня 2015 року у розмірі 132 797,27 грн. є правомірним. 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 10-22/13-00228-с-а/1, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором (а.с 36-39). 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 10-22/13-00228-с-а/2, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором (а.с 40-43). Положеннями частин першої, другої статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини). Згідно п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитом має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 1.1 договору поруки № 10-22/13-00228-с-а/1 та №10-22/13-00228-с-а/2 від 06 березня 2013 року поручителі зобов'язуються відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором та кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п. 1.2 Договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язання повність як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п. 5.1 договору поруки припиняється з припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явив вимоги до поручителя. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. Коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України по справі за № 6-18цс16 від 03 лютого 2016 року. 07 серпня 2015 року банком було пред'явлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань шляхом звернення до суду з позовом, право на звернення до суду у банка виникло 07 лютого 2014 року по основному зобов»язанню, 21 березня 2014 року - по відсоткам. Отже, вимогу до поручителів про виконання взятого ними зобов'язання було пред'явлено в межах строку дії договору поруки. Не ґрунтуються на законі твердження відповідачів [PERSON], [PERSON] щодо відсутності письмової вимоги до поручителів. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові по справі № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016року, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ 25475867, МФО 300131, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60) заборгованість за кредитним договором № 10-22/13-00228-с-а від 06 березня 2013 року станом на 06 березня 2015 року в сумі 304 982 (триста чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 73 коп., що складає із суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 103 967,80 грн.; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 27 108,14 грн.; суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 2 325,26 грн.; суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 25 863,23 грн.; суми строкової заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 910,56 грн.; суми простроченої заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 12 010,47 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам за період з 05 травня 2014 року по 05 травня 2015 року у розмірі 132 797,27 грн. солідарно. Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ 25475867, МФО 300131, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60) заборгованість за кредитним договором № 10-22/13-00228-с-а від 06 березня 2013 року станом на 06 березня 2015 року в сумі 304 982 (триста чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 73 коп., що складає із суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 103 967,80 грн.; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 27 108,14 грн.; суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 2 325,26 грн.; суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 25 863,23 грн.; суми строкової заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 910,56 грн.; суми простроченої заборгованості по простроченій щомісячній комісії у розмірі 12 010,47 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам за період з 05 травня 2014 року по 05 травня 2015 року у розмірі 132 797,27 грн. солідарно. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 049 грн. 83 коп. (а.с.6), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі по 1016 грн. 61 коп. з кожного.

Outcome: approved