Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 30 листопада 2020 року на адресу її місця роботи, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Скальського А.І. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.11.2020 року. 27.11.2020 року вона дізналась, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Скальського А.І. перебуває ВП №63526608 заведене на підставі виконавчого напису №5003, вчиненого 21.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юрієвною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості за кредитним договором AG5151133 від 24.07.2019 року укладеним між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та [PERSON] у розмірі 17 161,09 гривень. Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису здійснено з порушенням чинного законодавства, а саме з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, провадження щодо виконання зазначеного виконавчого напису є неправомірним, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що вона ніколи не зверталась до ТОВ «ФК «ДІНЕРО», про надання кредиту, не підписувала договори позики електронним підписом. Окрім цього стверджує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від стягувача первинні документи щодо видачі кредиту(оригінал договору позики з її підписом) та здійснення його часткового погашення, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Рахунок боргу, здійснений ТОВ «Вердикт Капітал» щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до боржника. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено ТОВ «Вердикт Капітал» одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. На підставі викладеного просить суд визнати недійним кредитний договір AG5151133 від 24.07.2019 року укладений між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та [PERSON] та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юрієвною та зареєстрованим в реєстрі за №5003. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 26.01.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Представник ТОВ «ФК «ДІНЕРО» 10.03.2021 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що даний позов є безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав, а саме визначені факти позивачем щодо не укладення кредитного договору взагалі є хибними, оскільки договір був укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, в порядку та відповідно до ЗУ» Про електронну комерцію». Окрім цього представник зазначає, що йому не зрозумілі вимоги позивача саме до ТОВ «ФК «ДІНЕРО», оскільки товариство не здійснює ні виконавчий напис, ні відкриває виконавче провадження. Договір укладений між позивачем та відповідачем є кредитним договором, відповідно до якого позивач отримав кошти та зобов`язався повернути їх, однак належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Твердження позивача, що заборгованість не є безспірною помилкові, просив відмовити у задоволенні позову та визнати ТОВ «ФК «ДІНЕРО» неналежним відповідачем. Ухвалою суду від 15.04.2021 року позовну вимогу про визнання недійним кредитний договір AG5151133 від 24.07.2019 року за заявою позивача залишено без розгляду. Ухвалою суду від 15.04.2021 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. В судове засідання приватний виконавець Виконавчого округу Чернівецької області Скальський Андрій Івановичне з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Подав письмові пояснення згідно яких зазначив, що діяв в рамках ЗУ «Про виконавче провадження». В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, що відповідає положенням ст.259 ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно виписки з рахунка [PERSON] внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором AG5151133 від 24.07.2019 року станом на 06.10.2020 року заборгувала кредитору борг у сумі 17 161,09 гривень. Кредитор 19.10.2020 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, про вчинення виконавчого напису. Відповідно до виконавчого напису № 5003 від 21.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» стягнуто заборгованість за кредитним договором AG5151133 від 24.07.2019 року укладеним між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та [PERSON] у розмірі 17 161,09 гривень. Виконавчий напис виданий на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, № 1172. На підставі даного виконавчого напису № 5003 від 21.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським А.І. 09.11.2020 року винесено постанову у ВП №63526608 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, Кредитор вважає, що надав нотаріусу виписку з рахунку про розмір заборгованості. Надана кредитором та оцінена нотаріусом як виписка з рахунку боржника не є такою випискою, а за своїм змістом є звітом, складеним 06 жовтня 2020 року про позабалансову проблемну заборгованість [PERSON] в сумі 17 161,09 гривень. При цьому цей звіт заборгованості, відповідно до якого і нараховувались відсотки є незрозумілим. Отже,наданий відповідачем нотаріусу звіт про позабалансову проблемну заборгованість [PERSON] перед кредитором не є випискою з рахунку боржника та в ньому не зрозумілі нараховані суми заборгованості щодо зобов`язань позичальника погашати кредит які нічим не підтверджені, що в свою чергу слугує підставою вважати, такий розрахунок необґрунтованим. Більше того, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом. Разом з тим, у наданій нотаріусу довідці відсутній механізм нарахування відсотків на умовах передбаченого договором (щомісячне нарахування відсотків за користування кредитом), який би пояснював нарахування процентів. За таких обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, нотаріусу надані не були, а з довідки, яка надана Кредитором, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед кредитором, зазначеній у виконавчому написі, є безспірним, немає. Відповідно до зазначених норм нотаріус, перш ніж вчиняти виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який мова йдеться в Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлених Кабінетом Міністрів України, чи оформлені ці документи належним чином, чи підтверджується подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язань, чи не виник спір між зацікавленими особам, чи не минув встановлений строк для вчинення виконавчого напису. Отже, оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, суд вважає, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юрієвною виконавчий напис від 21.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі №5003, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позову дорівнює 840,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звернулась до суду з однією вимогою немайнового характеру, а тому при поданні позову повинна була сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Отже з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з вини якого відбулось порушення прав позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved