Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення з неї аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, на утримання її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач мотивує тим, що неповнолітня дитина знаходиться на повному утриманні та забезпеченні держави і перебуває у Вільшанському дитячому будинку-інтернаті як дитина з інвалідністю позбавлена батьківського піклування. Відповідачка у справі позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини за рішенням Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 01.07.2016 року, так як мати дитини ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків та не забезпечувала належного догляду дитини і не піклувалася його долею. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачка усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків і це дає право державному закладу звернутися в інтересах дитини до суду, про стягнення з батьків аліментів. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи суд надсилав їй повідомлення про виклик до суду шляхом вручення рекомендованих відправлень. Однак відомості про такі вручення до суду не надходили. Крім цього, суд повідомляв відповідачку належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 05.11.2019 року) про її виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляла. Відзиву на позов відповідачкою не подавалось. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні з доказів доданих матеріалів справи встановлено, що відповідачка [PERSON] за рішенням Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 01.07.2016 року, позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків та не забезпечувала належного догляду дитини і не піклувалася його долею. Оскільки дитина знаходиться на повному утримання та забезпеченні дитячого закладу, який виконує функції опікуна та піклувальника, адміністрації цього закладу, просила суд задовольнити позов та постановити рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків, до досягнення дитиною повноліття. У Вільшанському дитячому будинку-інтернаті, [PERSON] , [INFO] знаходиться як дитина з інвалідністю, позбавлена батьківського піклування, і знаходиться у цьому закладі до теперішнього часу. Відповідно до ст. 193 СК України допускається стягнення аліментів з батьків та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров`я або іншому закладі, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини на загальних підставах. В даному випадку адміністрація дитячого будинку-інтернату, де перебуває постійно неповнолітній [PERSON] , [INFO] , у відповідності до ст. 243 СК України правомірно та обґрунтовано ставить питання в інтересах дитини, про стягнення з матері аліментів на утримання та забезпечення дитини. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». В судовому засіданні також не встановлено доказів, які б свідчили про наявність у відповідачки стабільного заробітку або розмірів доходів. З врахуванням наведеного та виходячи з доказів перевірених у судовому засіданні, суд вважає заявлені позові вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене та

Outcome: approved