Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], в яких просить зняти арешт з автомобіля легковий Седан-В марки CHEVROLET Lacetti, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником автомобіля Седан-В марки CHEVROLET Lacetti і як йому стало відомо на цей автомобіль є обтяження - арешт, накладений 22.05.2013 на підставі постанови державного виконавця Відділу ДВС Балаклавського РУЮ у м. Севастополі. Враховуючи, що він є власником майна, просить зняти арешт з зазначеного автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові та пояснив, що [PERSON] придбав спірний автомобіль у [PERSON] 20.03.2013. У зв'язку з тим, що продавець ухилявся від нотаріального посвідчення договору, він був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, від нього надійшло клопотання слухати справу за його відсутністю, позов визнає. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, від неї надійшла заява слухати справу за її відсутністю, позов визнає. В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову заперечив, надав письмові заперечення та пояснив, що в розумінні норм діючого законодавства України відділ ДВС Балаклавського РУЮ м.Севастополя не припинив своє існування, однак на цей час не має можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. Так як арешт застосовується для забезпечення реального виконання рішення, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля - легковий Седан-В марки CHEVROLET Lacetti, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], укладений 20 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на автомобіль легковий Седан-В марки CHEVROLET Lacetti, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Севастопольським МРЕВ 07.09.2005 року. При реєстрації права власності [PERSON] стало відомо, що 22.05.2013 року на підставі постанови державного виконавця Відділу ДВС Балаклавського РУЮ у м. Севастополі було накладено арешт на вказаний вище автомобіль. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Тобто, для вирішення питання по суті при умові визнання позову відповідачем суд з'ясовує чи не суперечить це закону та чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В судовому засіданні встановлено, що арешт був накладений на автомобіль 22.05.2013, а продаж автомобіля [PERSON] [PERSON] відбувся 20.03.2013. Враховуючи те, що на час накладення арешту на автомобіль даний автомобіль фактично належав позивачу, тому для поновлення прав останнього, необхідно зняти арешт з вказаного транспортного автомобіля. Суд не приймає до уваги посилання третьої особи на неможливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, так як Конституція України гарантує кожному непорушність права власності Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, за змістом ч. 1 ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішення. Враховуючи зазначену норму процесуального права, суд вважає за необхідне у рішенні суду зазначити про те, що виконання даного рішення в частині зняття арешту, накладеного на автомобіль, покладається на Відділ Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved