Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] її донька [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], який одразу і вибув з її домоволодіння, пообіцявши зареєструвати зняття з реєстраційного обліку. Факт вибуття відповідача з власної ініціативи в 2013 році з будинку підтверджується актом комісії Олександрівської селищної ради з участю представників місцевого самоврядування та свідків. Оскільки відповідач не проживає у її будинку більше одного року без поважних причин, не приймає участі у спільному побуті, не є членом її сім'ї, добровільно не бажає подати заяву про зняття з реєстраційного обліку, він може вважатися таким, що втратив право користування житловим будинком. Отримання рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації та необхідністю в оформленні державної субсидії на оплату комунальних послуг. Її донька намагалася вирішити питання з відповідачем щодо зняття з реєстраційного обліку, телефонувала декілька разів, але отримала відмову з обгрунтуванням про відсутність часу аби приїхати до Олександрівки. Судові витрати просила стягнути з відповідача. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2018 року (а.с.27) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2018 року (а.с.34-35) в зв'язку з увільненням судді Пляки С.Л. від виконання обов'язків судді дана цивільна справа прийнята до розгляду суддею Отян О.В. та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження зі стадії початку підготовчого засідання. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2018 року (а.с.45) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився , був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повісткою рекомендованим листом з повідомленням по місцю проживання та місцю реєстрації проживання, а також шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет, причини неявки суду не повідомив (а.с.55, 56, 61). Тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивачки з 2008 року. Підтвердив , що з вказаного часу до 2013 року у будинку позивача проживав її зять - відповідач по справі. Однак , після розірвання шлюбу з донькою позивачки виїхав у невідомому напрямку. Більше він його не бачив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки , близько , 25 років. У 2013 році її зять [PERSON] розлучився з її донькою та виїхав з помешкання позивачки в [ADDRESS]. До того проживав за вказаною адресою , близько , 10 років. Після того як він поїхав , більше вона відповідача не бачила. Заслухавши пояснення представника позивача , свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджено рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2009 року (а.с.10-11) , архівною довідкою ОКП «Кіровоградського ООБТІ» за № 1378 від 14.12.2018 року (а.с.67), інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 05.12.2018 року (а.с.66). Згідно довідок Олександрівської селищної ради №3256 від 02.07.2018 року , №7108 від 29.11.2018 року (а.с.15,68) у будинку по вул. [ADDRESS] в смт. Олександрівка зареєстровані: [PERSON], донька - [PERSON], зять - [PERSON] та внук - [PERSON]. Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від [INFO] (а.с.12-13) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області №324 від 13.07.2018 року (а.с.14) [PERSON] зареєстрований [INFO], але не проживає з 2013 року, фактичне місце проживання [ADDRESS] (зі слів [PERSON].). За повідомленням Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області №1038/04-13 від 10.12.2018 року (а.с.64) [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо захисту права власності та вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України, ЖК Української РСР, "Правилами реєстрації місця проживання", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Згідно положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї, інших осіб. Згідно ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2 СК України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності зі ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N207 - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про зняття з реєстрації місця проживання особи. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, не має можливості вільно користуватися своїм майном, за умови реєстрації у ньому відповідача. Відповідач вселився в будинок позивача та був там зареєстрований як член сім'ї позивача, оскільки був чоловіком її доньки, тобто зятем. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від [INFO] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач з 2013 року в будинку позивача не проживає, спільне господарство з позивачем не веде , що підтверджено показами представника позивача, свідків, матеріалами справи. Сторонами не було укладено будь-яких угод щодо права користування житловим будинком. Реєстрація відповідача без фактичного його проживання порушує права позивача як власника майна, якому належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (отримання субсидій, відчуження майна і т.д.). Позивач має намір оформити субсидії, що є неможливим за умови реєстрації у ньому відповідача. А тому, оскільки відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації, поважних причин його відсутності у судовому засіданні встановлено не було, тому позовні вимоги в частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved