Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Вінницький лісгосп» про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та просили визначити, що розмір часток [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], переданій їм у спільну сумісну власність на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2012 року по цивільній справі № 212/727/2012, становить по 1/3 ідеальній частці кожного з 3-х співвласників, в тому числі, частка померлого [INFO] року [PERSON] на день його смерті становила 1/3 ідеальну частку; частка [PERSON] становить 1/3 ідеальну частку, частка [PERSON] становить 1/3 ідеальну частку, мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частки у спільній сумісній власності у позасудовому (адміністративному) порядку неможливо у зв'язку зі смертю співвласника [PERSON], що перешкоджає оформленню спадщини у нотаріальному порядку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, у яких підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Державного підприємства «Вінницький лісгосп» - у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2012 року по цивільній справі № 212/727/2012, яке набрало законної сили, було визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 45,1 кв.м, яка складається з: коридору 2-1 площею 3,7 кв.м.; кімнати 2-2 площею 17,7 кв.м.; кімнати 2-3 площею 8,8 кв.м., кімнати 2-4 площею 10,8 кв.м., кухні 2-5 площею 4,1 кв.м. (право спільної сумісної власності без визначення часток). [INFO] року у віці 68 років помер [PERSON] (спадкодавець), про що 12.11.2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 2896, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.11.2014 року . Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.02.1967 року. Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою спадкодавця [PERSON]. Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON], а також співвласниками спадкового майна. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Позивачі, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилаються на рівність часток. Визначаючись щодо даної позовної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, протилежного судом не встановлено, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved