Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO], мотивуючи тим, що вона є опікуном [PERSON], а відповідач [PERSON] перебуває в СІЗО м.Миколаїва, матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивач просить стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи з його відсутності на адресу суду не надходило. Суд за згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради № 160 від 14.11.2014 року [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про народження виданого 10.02.2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 127 [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] року народження. З рішення Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради № 160 від 14.11.2014 року вбачається, що [PERSON], відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.10.2014 року утримується під вартою на час слідства. Відомості про батька записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до довідки № 1874 від 02.12.2014 року ПП "Жилтранс" [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved