Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бора Ю.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 03.08.2015 у Виконавчому комітеті Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 10. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Через поведінку чоловіка позивачка втратила почуття любові та поваги до нього. У зв`язку з наведеним позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка та її представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у відсутність сторони позивача. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, відзив на позов не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 03.08.2015 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та різні погляди на життя. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинили. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивачка остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між сторонами слід розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 908 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved