Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в обґрунтування якого вказав, що постановою державного виконавця накладено арешт на автомобіль, що перешкоджає подальшій реалізації транспортного засобу з метою задоволення вимог заставодержателя. Позивач просить зняти заборону відчуження та припинити розшук заставленого майна, оскільки він відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» має переважне право на звернення на заставлене майно. У судове засідання представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, погодився з заявленими позовними вимогами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту у розмірі 14276,42 грн. та заставу транспортного засобу CHERY; рік випуску 2008; реєстраційний номер: [NUMBER], який належить на праві власності останньому. В забезпечення виконання укладеного кредитного договору укладено договір застави автотранспорту за умовами якого останній передав у заставу позивачу зазначений транспортний засіб. Станом на 27 квітня 2015 р. заборгованість відповідача по кредитному договору становить 10965, 35 дол. США. Вартість транспортного засобу переданого в заставу відповідно до звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу становить 45 тис. грн. Постановою державного виконавця другого міського відділу Хмельницького МРУЮ від 03 квітня 2012 року при примусовому виконанні виконавчого провадження, накладено арешт на вказаний автомобіль на підставі документу №10531 від 30.03.2012 року. Постановою державного виконавця другого міського відділу Хмельницького МРУЮ Перепелюк О.П. від 29 жовтня 2012 року при примусовому виконанні виконавчого провадження за виконавчим листом Київського міського суду м. Донецьк №А-2688 про стягнення на користь [PERSON] аліментів, накладено арешт з приміткою «відчуження заборонене» на вказаний автомобіль на підставі документу від 06.11.2012 року. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.11.2013 року, що набрало законної сили 18.11.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором вилучено у відповідача [PERSON] та передано в заклад позивачу вище зазначений автомобіль. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Стаття 598 ЦК України передбачає у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно, і про зняття з нього арешту. Суд вважає, що позивач відповідно до зазначеного договору надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу як заставодержатель має право першочергового стягнення на вказаний предмет застави. Тому відповідно до встановленого суд приходить до висновку про звільнення транспортного засібу з-під арешту накладеного постановами державного виконавця міського відділу ДВС ХМРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved