Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить визнати за ним право власності на ѕ частини земельної ділянки, а за відповідачем [PERSON] на 1/4 частину тіє ж земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати, після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, яку позивач фактично прийняв відповідно до заповіту, звернувшись до нотаріуса, де було відкрито спадкову справу. Однак, позивачу було видано лише свідоцтво про право на спадщину на ѕ частини будинку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку відмовлено, у в`язку із тим, що в заповіті померла мати вказала, що заповідає позивачу та його брату земельну ділянку не в частках, а в га, які є непропорційними належним їм часткам будинку. Відповідно до документів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що після її смерті залишилась спадщина із земельної ділянки розміром 0,123 га і належить їй на підставі Державного акту ІУ-КВ № 088994, кадастровий номер 3223188000:01:003:0002. Відповідно до волі померлої, а саме поділу вказаної земельної ділянки померлою, на земельні ділянки синам спадкоємцям відповідно розміром 0,02 га та розміром 0,103 га не присвоєні кадастрові номери та відсутні витяги з Державного земельного кадастру, а тому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки не можуть бути видані. Нотаріусом рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на вказану земельну ділянку пропорційно в частках відповідно до часток успадкованого будинку. 01.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження та призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження у справі. 16.03.2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач в судовому засідання позов підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Пояснив, що у інший, окрім судового порядку, вирішити спір з братом вони не можуть. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Пояснив, що спадковим майном користується його брат, позивач у справі. Він майном не користується та не може отримати компенсацію його вартості через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Представник Української міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв до суду не направив. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області 29.12.2015 року. Як вбачається із копії дубліката заповіту, що має силу оригіналу від 23.09.2015 року, [PERSON] на випадок смерті наступним чином розпорядилась своїм майном: ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , який належить їй згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, земельну ділянку, площею 0,1400 га згідно Державного акту ЯД №798842 від 12.11.2009 року та земельну ділянку, площею 0,02 га, що належить їй згідно Державного акту IV-КВ №088994 від 20.11.2001 року заповіла [PERSON] , [INFO] ; ѕ частини житлового будинку по [ADDRESS] , який належить їй згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, земельну ділянку, площею 0,103 га згідно Державного акту IV-КВ №088994 від 20.11.2001 року заповіла [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із матеріалів справи інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яку сини померлої прийняли відповідно до заповіту, звернувшись до нотаріуса, де було відкрито спадкову справу № 18/2016. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [PERSON] та [PERSON] отримали. Листом завідувача Української міської державної нотаріальної контори Київської області від 04.09.2020 року № 396/01-16 спадкоємцям повідомлено, що у зв`язку з тим, що земельним ділянкам розміром 0,02 га та розміром 0,103 га не присвоєні кадастрові номери та відсутні витяги з Державного земельного кадастру, що передбачено Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2-12 року № 296/5, свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки не можуть бути видані. Та рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав. Відповідно до\~статті 78 ЗК України\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України,\~Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі\~статтею 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Частиною 2\~ст.373 ЦК України\~передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3\~ст.152 Земельного Кодексу України Приписами ч.1\~ст.1225 ЦК України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. А оскільки право власності спадкодавець за життя, відповідно до її самовільного поділу (до її волі), на земельну ділянку не набуло, то сторони не в змозі у встановленому законом порядку оформити спадщину. Згідно зі\~статтею 125 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом абз. 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1217 ЦК України\~встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однак, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єктинерухомості, в тому числі на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Беручи до уваги те, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про отримання спадщин за заповітом в нотаріуса, спір про спадкове майно відсутній, суд дійшов висновку, що право позивача на спадщину підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а порушене цивільне право спадкоємців на отримання спадщини відповідно до ст. 16 ЦК України\~підлягає судовому захисту. Суд на підставі досліджених доказів приходить до висновку, що сини спадкодавиці мають успадкувати земельну ділянку пропорційно до часток успадкованого будинку, шляхом визнання права власності за [PERSON] на ѕ частини, а за [PERSON] на ј частину земельної ділянки загальною площею 0,123 га, кадастровий номер 3223188000:01:003:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved