Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовували \~тим, що 16.07.2007 померла їхня матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку загальною площею 6,64 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 030604. За життя померла склала заповіт, яким все своє майно заповідала брату позивачів [PERSON], який шляхом спільного проживання на момент смерті прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав. Як спадкоємці за законом другої черги позивачі прийняли спадщину, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 210/2016, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно\~ відмовлено в зв'язку з тим, що наданий позивачами державний акт є зіпсованим. Посилаючись на зазначене, просили визнати за ними право власності, по ? частці за кожною, в порядку спадкування за законом після смерті брата на вказану земельну ділянку, яка складається з: «ріллі», площею 2,2237 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0016, «пасовищ», площею 0,4693 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0209, «сіножатей», площею 3,9469 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0303, а витрати по справі просили покласти на них. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали на адресу суду письмові заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач\~ також не зявився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в судове засідання також не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову заперечень не мала. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, 06.03.2016 в с. Чаплищі Путивльського району Сумської області помер [PERSON], рідний брат позивачів, що підтверджено копіями відповідних\~ свідоцтв (а.с. 10-13, 15). До спадкового майна входить земельна ділянка, загальною площею 6,64 га, яка складається з: «ріллі», площею 2,2237 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0016, «пасовищ», площею 0,4693 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0209, «сіножатей», площею 3,9469 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0303, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку померлий прийняв шляхом спільного проживання після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 16.07.2007, та яка належала останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 030604. Будучи спадкоємцем другої черги за законом, позивачі прийняли спадщину після смерті брата, на підставі їхніх заяв приватним нотаріусом після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 210/2016 від 06.09.2016, але в той же час позивачі не можуть оформити свої права на успадковану земельну ділянку через те, що державний акт серії I-СМ № 030604, виданий в жовтні 1999 року, на неї зіпсовано. З листа нотаріуса від 05.07.2017 та оригіналу цього державного акта вбачається, що внаслідок пошкодження цього документа останній не може бути прийнятий нотаріусом для вчинення нотаріальних дій в силу пунктів 1,2 глави 8 розділу I\~Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В той же час, цей документ є читабельним та дає змогу зробити висновок про те, що на підставі рішення Червоноозерської сільської ради від 03.09.1999 [PERSON] (шлюбне прізвище - [PERSON]) Г.І. передана у приватну власність земельна ділянка площею 6,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради. При цьому витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.05.2017 підтверджується те, що за померлою [PERSON] дійсно на підставі державного акту на право приватної власності на землю I-СМ № 030604 від 07.10.1999 рахуються: земельна ділянка «рілля», площею 2,2237 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0016, земельна ділянка «пасовища», площею 0,4693 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0209, земельна ділянка «сіножаті», площею 3,9469 га, кадастровий № 5923888000:05:000:0303, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області. Пунктами 9-10\~розділу VII\~Закону\~України "Про Державний земельний кадастр"\~визначено, що державна\~реєстрація\~земельних ділянок,\~які передаються\~ у\~власність\~із\~земель\~державної чи комунальної\~власності,\~здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною\~ділянкою,\~видані\~до\~набрання чинності цим Законом, є дійсними. Видача нового державного акта\~ замість втраченого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою\~ в зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ Відповідно до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може\~ належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються,\~ враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved