Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що вона являється власником житлового будинку в с.Стрільче Городенківського району. В даному господарстві зареєстрований відповідач, з яким вона перебувала в громадянському шлюбі до травня 2013 року. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. Відповідач не проживає в її господарстві з травня 2013 року і не бере жодної участі в його утриманні. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив і просив в ньому відмовити. Мотивує це тим, що він оформляє спадщину після смерті батьків і тому добровільно виписавшись з господарства позивача в даний час не буде мати де прописатись чим порушить вимоги законодавства. Зазначив, що він фактично не проживає в господарстві [PERSON] з 19 травня 2013 року, а проживає в м.Городенка. Ствердив, що декілька разів після цього там ночував, а вже більше шести місяців не був там взагалі. Суд вислухавши осіб, що брали участь під час розгляду даної справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Факт реєстрації відповідача в будинку позивача і її не бажання добровільно знятись з реєстрації перешкоджає позивачу в можливості звернення для оформлення субсидій. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що: Позивач [PERSON] являється власником житлового будинку по вул.С.Бандери, 78, в с.Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 8-11). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 22.10.2013 року (а.с.7). [PERSON] зареєстрований в господарстві позивача з 2006 року і на даний час там не проживає, що підтверджується довідками з сільської ради (а.с.12-13). Факт не проживання і факт не утримання майна в даному господарстві починаючи з травня 2013 року не заперечується і відповідачем, про що він зазначив в судовому засіданні. Також даний факт підтвердила і допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] яка ствердила, що вона проживаючи неподалік від господарства [PERSON] по декілька разів на день може в ньому перебувати, так як перебуває у дружніх відносинах із позивачем і на протязі десь двох років [PERSON] вона там не бачила і він на протязі цього часу вже не проживав. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що підставою для відмови в позові має бути те, що він немає можливості на даний час десь прописатись, так як ще не оформив спадщину після смерті батьків, тому він буде порушником законодавства, оскільки дані твердження відповідача не підтверджені жодними доказами під час судового засідання. Як і не підтверджені його твердження, про те, що він декілька разів починаючи з травня 2013 року перебував і ночував в господарстві позивача, а не проживає там тільки трохи більше часу як 6 місяців, оскільки ці твердження спростовано доказами, що є в матеріалах справи та показаннями свідка. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, особа втрачає право на користування житловим приміщенням у випадку своєї відсутності в даному приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним на свій розсуд та розпоряджаються ним. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що відповідач в будинку за адресою вул.С.Бандери,78, с.Стрільче, Городенківського району, Івано-Франківської області не проживає близько двох років, не бере участі в його утриманні, не являється членом сімї позивача і доказів на спростування цих обставин під час розгляду справи судом ніким не надано, тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved