Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] неустойку від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 9983,47 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з січня 1998 року знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідачем не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, [PERSON] змушена була звернутися до суду, після чого рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини були стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Після постановленого рішення відповідач періодично на протязі трьох років сплачував аліменти на утримання дитини, після чого перестав надавати матеріальну допомогу, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 35490.20 гривень. Враховуючи викладене, неустойка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини за розрахунками позивача за період з 2010 року по січень 2015 року становить 9983,47 гривень. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього неустойки від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 9983,47 гривень.. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, що не заперечувалося ними в ході судового розгляду. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №132513, видане Роганською селищною радою Харківського району 06 березня 2000 року). Як вбачається зі змісту дублікату виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області 24 лютого 2014 року, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2015 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 22 грудня 2004 року до повноліття дитини. На підставі зазначеного рішення суду, Харківським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист, який знаходиться на виконанні в ВДВС Харківського районного управління юстиції у Харківській області по теперішній час, що підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою ВДВС Харківського районного управління юстиції у Харківській області, розрахунком заборгованості по стягненню аліментів, постановою державного виконавця ВДВС Харківського районного управління юстиції Харківської області про відкриття виконавчого провадження від 25 березня 2005 року. Згідно довідки про розмір заборгованості по аліментам, виданої ВДВС Харківського районного управління юстиції у Харківській області, сума заборгованості відповідача за аліментами за період з січня 2010 року по січень 2015 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] станом на 01 лютого 2015 року складає 35490,20 гривень. Відповідачем в ході судового розгляду не заперечувалася та обставина, що він у зазначений період аліменти на утримання дитини не сплачував. Згідно ч. 3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~статті 187\~цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У відповідності до положень п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена\~ст. 196 СК\~України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. \~Згідно правового висновку Верховного Суду України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14), оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд погоджується з розрахунком неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який був проведений позивачем у відповідності до вимог ст. 196 СК України за період несплати аліментів на утримання дитини з січня 2010 року по січень 2015 року. Відповідач, визнавши позовні вимоги у повному обсязі, погодився з розрахунком неустойки, наданий позивачем. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обовязку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаними рішеннями Харківського районного суду Харківської області платежі в рахунок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, крім того в ході судового розгляду не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved