Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В своєму позові просила суд, стягнути з відповідачки на її користь кошти в розмірі 22 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18 вересня 2014 року становило 295 350 грн. 53 коп., три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 8 860 грн. 00 коп. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27 березня 2009 року вона надала у борг [PERSON] 30 000 доларів США, у зв'язку з чим було складено відповідну розписку. Згідно змісту вказаної розписки боржник зобов"язалася повернути кошти за рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Також позивач зазначила, що на час звернення до суду відповідач виконала свої зобов"язання частково, зокрема повернула лише 8 000 доларів США. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, письмових заперечень по суті позову і доказів на спростування викладених позивачем у позовній заяві обставин, не надала, в зв'язку з чим суд визнає, повторну неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Факт укладання 27 березня 2009 року між позивачем та відповідачем договору позики підтверджується розпискою, у відповідності до якої [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, які боржник зобов'язувалася повернути за рахунок продажу квартири [ADDRESS] /а.с.76/. Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повернула частину коштів, що підтверджується довідкою ПАТ «АБ «Експрес-Банк» № 21-1/115 від 23 лютого 2015 року, про що не заперечувала позивач в своїй позовній заяві /а.с. 68/. А отже на думку суду, відповідач [PERSON] своїми діями підтвердила настання події, з якою сторони пов'язували початок часу виконання зобов'язань. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач в порушення умов договору, у встановлені цим договором строки не повернула грошові кошти позивачу в повному обсязі, чим порушила умови зобов'язання, що нею не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, на час звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 295 350 грн. 53 коп. За таких обставин суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача наявної заборгованості за договором позики. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На вимогу позивача відповідачка грошові кошти не повернула, чим порушила умови договору позики, і за таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 3% річних за прострочення сплати позики, що становить 8 860 грн. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та положень чинного законодавства, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved