Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом, в обґрунтування якого вказали, що позивач [PERSON] з 25.02.1965 року проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS], яка надана йому як працівнику ГРС ДП «УКРТРАНСГАЗ» «Управління магістральних газопроводів «ДОНБАСТРАНСГАЗ». З моменту реєстрації і по теперішній час позивач постійно мешкає у вказаній квартирі разом із родиною, сплачує комунальні послуги, здійснює поточні ремонти. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо приватизації квартири [ADDRESS]. 14 листопада 2012 року «Управлінням магістральних газопроводів «ДОНБАСТРАНСГАЗ» [PERSON] було відмовлено у приватизації квартири, у через те, що не визначений порядок надання дозволу на приватизації житла, що знаходиться на балансі підприємства та його філій. Позивач вважає цю відмову безпідставною у зв'язку чим просили визнати відмову ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ДОНБАСТРАНСГАЗ» у приватизації квартири [ADDRESS] незаконною, зобов'язати відповідача здійснити дії щодо приватизації вказаної квартири по 1/3 частині за кожним із позивачів, та визнати за кожним із них право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] зі всіма господарськими будівлями та спорудами. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача філії «Управління магістральних газопроводів «ДОНБАСТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» за довіреністю Степаненко О.М. у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала. Зазначила, що 27.12.2012 року ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» з правонаступництвом майнових та немайнових прав та обов'язків ДК «Укрнафтогаз» НАК «Нафтогаз України»». Вказала, що спірна квартира знаходиться на балансі ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», не заперечувала проти того, що законодавством закріплено право громадян на приватизацію державного житлового фонду, однак, у зв'язку із тим, що здійснення приватизації державного житлового фонду є окремим видом господарської діяльності, а Статутом ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» не передбачено здійснення такого виду господарської діяльності як проведення приватизації житла. Крім того, розпорядчими документами Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, до сфери управління якого відноситься Товариство , не визначено порядку надання дозволу та здійснення заходів з приватизації житла підпорядкованими підприємствами, на балансі яких перебуває державний житловий фонд. Звертала увагу суду на те, що позивачами на надано доказів того, що до цього часу вони не використали своє право на безоплатну приватизацію державного житла, яке надається одноразово згідно вимог законодавства. Представник третьої особи Управління міського майна Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із трудової книжки від 04.08.1956 року вбачається, що [PERSON], [INFO], 28 листопада 1964 року прийнятий оператором на Жданівську ГРС-2. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.03.2011 року, зареєстрованим у Маріупольському бюро технічної інвентаризації того ж числа за № 33047866, за державою в особі Міністерства палива та енергетики України, дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» зареєстровано право власності на житловий будинок № 28 по пров. 1-му Яснополянському у м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 117,5 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м, що складається з жилого будинку літ. А-1, житловою площею 69,9 кв.м, прибудови літ. А1-1, а-1, сараю літ. З-1, сараю літ. Б-1, гаражу літ. Г-1,гаражу літ. Е-1, навісу літ. Д-1, навісу літ. И-1, вбиральні літ. В-1, вбиральні літ. Ж-1, огорожі № 1-4, замощення I, II. Судом встановлено, що позивачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до копії заяви [PERSON] про надання дозволу на здійснення приватизації квартири [ADDRESS], позивач дійсно 30.10.2012 року звертався до УМГ «Донбастрансгаз» із цим питанням, на що йому 14.11.2012 року було відмовлено. У п.п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - Статут), затвердженому установчими зборами ПАТ «Укртрансгаз», рішення від 25.12.2012 б/н вказано, що Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012 № 360-р, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 18.07.2012 № 530 внаслідок реорганізації шляхом перетворення у публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», яка була створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1998 № 1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природнього газу». Підпунктом 1.2. Статуту передбачено, що ПАТ «Укртрансгаз» є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». Крім того, у п.п. 2.9 Статуту у порядку, передбаченому законодавством України, його Статутом і внутрішніми документами, рішеннями органів управління, прийнятими в межах їх повноважень, закріплене право ПАТ «Укртрансгаз» вступати у будь-які господарські, цивільно-правові відносини, здійснювати операції щодо належного йому майна відповідно до чинного законодавства України. Стаття 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) дає визначення поняттю «приватизація державного житлового фонду» та «житловий фонд», згідно якої приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Частина 2 ст. 2 Закону дає вичерпний перелік об'єктів, які не підлягають приватизації, з чого суд робить висновок, що спірна квартира може бути об'єктом приватизації, а її знаходження у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств житлового фонду відповідно до Закону не позбавляє фізичних осіб права на приватизацію житлових приміщень. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Із посиланням відповідача у відмові № 13-6116 від 14.11.2012 року на звернення [PERSON] на Закон України «Про трубопровідний транспорт», яким зняті обмеження щодо відчуження житлового фонду, не визначено порядок надання згоди на приватизацію житла, що перебуває на балансі ДК «Укртрансгаз» та її філій, а також порядок, за яким повинні здійснюватись в компанії та її філіях заходи з приватизації житла, суд погодитись не може. Адже, відповідно до ч. 6 ст. 7 вказаного вище Закону, відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, а також підприємств, установ, організацій, утворених внаслідок їх реорганізації, передача їх з балансу на баланс, у концесію, оренду, лізинг, заставу, управління, до статутного фонду інших юридичних осіб, вчинення інших правочинів, що можуть призвести до відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі цих підприємств, а також основних фондів та акцій Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств, забороняється, крім випадків, коли результатом таких дій є: передача основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі таких підприємств виключно бюджетній установі, державному підприємству або акціонерному товариству, 100 відсотків акцій якого перебуває в державній власності України; створення державних підприємств або акціонерних товариств, 100 відсотків акцій та часток у статутному капіталі яких перебуває в державній власності України. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем незаконно відмовлено [PERSON] у здійсненні приватизації житла, що знаходиться на балансі підприємства. Відповідно до ч. 1 ст. 345 Цивільного Кодексу України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. За таких підстав, суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги позивачів,

Outcome: approved