Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити їй додатковий термін, строком в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON] на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 20 квітня 2007 року №116/А-2007 є власником земельної ділянки площею 4.57 га, яка розташована на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №925499 виданим 30 липня 2007 року. 17 жовтня 2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №62, яким заповідала земельну ділянку площею 4.5699 га кадастровий номер 5124783800:01:001:0240, яка розташована на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] . Однак, при зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , позивач отримала відмову у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2020 року. Строк для прийняття спадщини був пропущений, у зв`язку з тим, що позивач не знала про існування строків та після смерті матері перебувала за межами України. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку поновити пропущений нею строк, встановивши їй додатковий строк терміном один місяць для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на вимогах наполягає. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідачі на стадії підготовчого провадження звернулись до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , відповідно до якого її матір`ю зазначена « [PERSON] » (а.с.8); свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , з якого вбачається, що 26 жовтня 1986 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.9). [PERSON] на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 20 квітня 2007 року №116/А-2007 є власником земельної ділянки площею 4.57 га, яка розташована на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №925499 виданим 30 липня 2007 року (а.с.11). 17 жовтня 2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №62, яким заповідала земельну ділянку площею 4.5699 га кадастровий номер 5124783800:01:001:0240, яка розташована на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 січня 2019 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.7). Позивач [PERSON] , як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, 12 лютого 2020 року звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] .. Але в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2020 року (а.с.6). Строк для прийняття спадщини був пропущений, у зв`язку з тим, що позивач не знала про існування строків та після смерті матері перебувала за межами України. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved