Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частка від усіх видів доходу, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з 05.10.2013 року у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, від якого мають двох дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, після народження дітей стосунки стали погіршуватись, сумісне життя після застосування з боку відповідача фізичної сили до позивача стало неможливим. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні стосунки між сторонами фактично припиненні та спільне господарство не ведеться. Позивач разом з дітьми проживає окремо від відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 972, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ №083857. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилась 02 квітня 2014 року, що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-КГ №178608, виданого 16.04.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області та [PERSON], який народився 02 квітня 2014 року, що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-КГ №178607, виданого 16.04.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, окрім того, відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. На підставі п. 3ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, судовий збір в сумі 704,80 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved