Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду 10.06.2015 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 12.01.2014 року о 17 год. 45 хв. гр. [PERSON], перебуваючи в Київській області, м. Біла Церква на р. Рось, грубо порушив правила рибальства, здійснював вилов риби забороненими знаряддями лову сіткою з жилки, впіймав три карасі загальною вагою 1 кг., чим наніс збитків рибному господарству України на суму 51 грн. 00 коп. Своїми діями відповідач порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19 та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. В звязку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 51 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.01.2014 року о 17 год. 45 хв. в Київській області в м. Біла Церква на р. Рось гр.. [PERSON] грубо порушив "Правила рибальства", ловив рибу забороненим знаряддям лову, сіткою з жилки. Виловив три карасі загальною вагою один кілограм, завдав збитків на суму 51,00 грн. [PERSON] порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». П. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», тобто здійснив правопорушення за яке передбачено відповідальність ч. 4 ст. 85 КУЦпАП, що підтверджується копією протоколу (а.с. 3) та не заперечується сторонами. 24.03.2014 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн. з конфіскацією сітки з жилки L=35; h=1,2; а=50 мм та трьох карасів загальною вагою 1 кг, що підтверджується копією постанови (а.с. 4). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Як вбачається з постанови суду від 15.07.2013 р., питання відшкодування збитків, спричинених адміністративним правопорушенням, залишилось невирішеним. Відповідно до ч. 1,3 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Тобто, в звязку з тим, що питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено під час вирішення питання про накладення стягнення за його вчинення, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства в повному обсязі в порядку та розмірах, встановлених законодавством України за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали таку діяльність. Згідно довідки-розрахунку (а.с. 5), заподіяних збитків рибному господарству України за ст. 85 ч. 4 КУпАП, гр. [PERSON] внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу, згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209, завдав державі шкоду на суму 51,00 грн. оскільки, шкода за незаконне видобування 1 екземпляра карася становить один неоподатковуваний мінімум доходів громадян (17 грн.). Враховуючи, що 12.01.2014 р. відповідачем було незаконно добуто три карасі, суд вважає, що позивач вірно визначив розмір шкоди у сумі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ», тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об'єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України «Про тваринний світ» і які перебувають у державній власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визначені об'єктами загальнодержавного значення, належать до природних об'єктів загальнодержавного значення. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. За змістом ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. 10, ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України в повному обсязі. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» органи рибоохорони наділені повноваженнями подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Оскільки в добровільному порядку завдану державі шкоду [PERSON] не відшкодував, вона підлягає стягненню з нього в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення та постановою суду його визнано винним. Своїми неправомірними діями він завдав збитку рибному господарству України, на суму 51,00 грн., тому, згідно із ст.10 Закону України «Про тваринний світ», з відповідача слід стягнути названу суму заподіяної ним шкоди на користь держави. Оскільки природоохоронні кошти використовуються для охорони навколишнього природного середовища та здоров'я людей, суд вважає, що наведені нормативні акти свідчать про правомочність Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області звертатись з позовом в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради Київської області як органу місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Біла Церква Київської області. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі та стягує з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області в інтересах Білоцерківської міської ради Київської області майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 51,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved