Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5325155100:00:003:0057, яка розташована в адміністративних межах Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області і перебуває в оренді у відповідача відповідно до Договору оренди землі від 30.04.2007 року, укладеного з ТОВ «Повстинагроальянс», правонаступником якого є відповідач. Строк дії договору закінчився у 2017 році. Проте зясувалось, що влітку 2016 року співмешканка позивача [PERSON] помилкового підписала від його імені додаткову угоду від 20.02.2015 року до вказаного Договору оренди землі, в якій вказано, що договір діє з моменту державної реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки, яка була вчинена 16 липня 2016 року, до 2027 року. Він не мав наміру поновлювати з відповідачем договір оренди земельної ділянки про що письмово повідомляв відповідача. З огляду на викладене, посилаючись на те, що з йогосторони не було волевиявлення на укладення зазначеної додаткової угоди, просив визнати недійсною додаткову угоду від 20.02.2015 року до договору оренди земельної ділянки №254 від 30.04.2007 року. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року позовну заяву [PERSON] до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та скасування державної реєстрації залишено без розгляду в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації права оренди. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. В судове засідання 21 липян 2017 року не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені, причини своєї неявки суду не повідомили. З огляду на викладене, враховуючи також те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обовязки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача позов не визнала і суду пояснила, що дійсно 30.04.2007 між позивачем та ТОВ «Повстинагроальянс», правонаступником якого є відповідач, було укладено Договір\~ оренди землі №254 за умовами якого позивач надав, а ТОВ «Повстинагроальянс» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Вказаний Договори був підписаний обома сторонами та зареєстрований 04.06.2007 року №040754500254. 10 серпня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі №254, яка також була підписана сторонами та 28.05.2012 року зареєстрована за №532510004002144, за умовами якої сторони узгодили внесення змін до Договору оренди землі, зокрема продовжили строк дії Договору оренди землі до 30.04.2017 року. 20 лютого 2015 року між позивачем та ТОВ «Повстинагроальянс» було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі, відповідно до якої сторони узгодили внесення змін щодо продовження строку дії Договорів до 31.12.2027 року. 16 липня 2016 року за відповідачем було зареєстровано право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 5325155100:00:003:0057), яка належить на праві приватної власності позивачу.. Вважають твердження позивача безпідставними, оскільки перед підписанням, спільно відповідачем та позивачем були узгоджені умови Договорів оренди землі, всіх додатків до них, в тому числі і оспорюваної Додаткової угоди від 20.02.2015 року, про що в кожному конкретному випадку було досягнуто взаємної згоди. Дана угода підписувалася позивачем власноручно, за його вільним волевиявленням, відповідач протягом дії Договору сплачував орендну плату, а позивач її приймав, що свідчить про згоду останнього щодо існування орендних правовідносин із відповідачем, чим відповідно позивач підтвердив вчинений правочин укладання Договору оренди землі та оспорюваної Додаткової угоди. Посилаючись на викладене просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюванного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст.3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. За змістом ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до ст. 18 Закону набирає чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Судом встановлено, що 30.04.2007 між [PERSON] та ТОВ «Повстинагроальянс», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір оренди землі №254 (т.2 а.с.76). Відповідно до умов цього договору [PERSON] передає ТОВ «Повстинагроальянс» у строкове платне корисутвання земельну ділянку площею 3,20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років (т.2 а.с.76,78). Згідно з актами прийому-передачі земельної ділянки від 30.04.2007 р., площею 3,20 га, позивач передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку відповідно до вказаного Договору (т.2 а.с.77,79). 04 червня 2007 року вказаний договір зареєстрований у Чорнухинському районному відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», за №040754500254 (т.2 а.с.76 зворотній бік). 10 серпня 2011 р. між позивачем та ТОВ «Повтинагроальнянс» укладено додаткову угоду, за умовами якої сторони внесли зміни в договір оренди землі №254, зокрема змінили розмір орендної плати, продовжили строк дії договору оренди до 30.04.2017, починаючи з дня набрання чинності цим договором з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, а також внесли зміни в частині права орендаря передавати земельні в суборенду (без отримання попередньої згоди Орендодавця) . Дана угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Чорнухинському районі Полтавської області 28.05.2012 року за №532510004002144 (т.2 а.с.81). 20 лютого 2015 р. укладено додаткову угоду до Договору оренди землі №254, що містить підписи [PERSON] та представника ТОВ «Повстинагроальянс»,відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни до Договору та викласти його в новій редакції, в тому числі, продовжили строк дії вказаного договору оренди землі та змінили розмір орендної плати (п.п.3.1, 4.1, 9.3) (т.1 а.с.21-26). Згідно з п.3.1.\~ Додаткової угоди від 20.02.2015 р. договір діє до 31.12.2027 року із дня набрання чинності цим договором (з моменту реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством). 16 липня 2016 року за відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки позивача (т.1 а.с.17,18). Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст.627 ЦК. Під час судового розгляду справи, за клопотанням позивача, ухвалою від 12 січня 2017 року було призначено почеркознавчу експертизу (т.1,а.с.149). Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів №122/123 від 30.06.2017, підписи від імені [PERSON] у додатковій угоді від 20 лютого 2015 року до договору оренди землі №254 від 30 квітня 2007 року та додатках до нього акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 20 лютого 2015 року, акту визначення та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20 лютого 2015 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON]. Крім того, у висновку експерта також зазначено, що виявлені розбіжності загальних ознак стійкі, суттєві, виходять за межі підписів [PERSON], не є результатом перекручення ним свого підпису і достатні для категоричного висновку про те, що досліджувані підписи виконані не [PERSON] (т.2, а.с.200-205, 205 зворотній бік). Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Експертне дослідження у справі проведене відповідно до вимог Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованим судовим експертом 4 кваліфікаційного класу, який внесений до реєстру атестованих судових експертів, а висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань. Висновок експертизи не оспорений і оцінюється судом як такий, що відповідає вимогам закону і є належним доказом. Отже, факт відсутності волевиявлення [PERSON] на укладання договору є доведеним. При цьому факт отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеної між сторонами додаткової угоди до договору оренди землі та вплинути на його недійсність з підстав відсутності волевиявлення власника земельної ділянки на передачу її в користування відповідачу. За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у сумі 551,20 грн., та витрати по оплаті експертизи у сумі 8 076, 40 грн., а всього 8\~627,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved