Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 20.10.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справ [PERSON] . Від сумісного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області від 13.10.2011 року шлюб між ними розірвано, дитина залишилась проживати разом з нею. Батько дитини, починаючи з 2011 року у вихованні дитини участі не приймає, не цікавиться його життям та здоров`ям, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] . В судовому засіданні позивачка, представник позивачки підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява про те, що він просить справу про позбавлення його батьківських прав розглянути без його участі, надав згоду на позбавлення його батьківських прав ( а. с. 69). Представник третьої особи орган опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради в судовому засіданні пояснила, що батько дитини, відповідач по справі [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні, тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Просила задовольнити позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20.10.2006 року Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області від 13.10.2011 року шлюб між сторонами розірвано ( а. с. 14). Від сумісного проживання сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] ( а. с. 6). В матеріалах справи міститься розпорядження ( а. с. 16), яке підтверджує факт наявності у відповідача [PERSON] аліментних зобов`язань перед позивачкою на утримання малолітньої доньки [PERSON] ( а. с. 16). Як встановлено в судовому засіданні , відповідач [PERSON] не виконує свої батьківських обов`язки, останній раз дитину бачив у 2011 році, аліменти не сплачує. Згідно характеристики сім`ї [PERSON] є ученицею 3Б класу комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 69» Дніпровської міської ради. Проживає з родиною: мати [PERSON] , батько [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для дитини створені усі необхідні умови: своя дитяча кімната, робочий стіл, дитяча бібліотека, місце для ігор та занять спортом; взаємовідношення в родині доброзичливі, з повагою відносяться до кожного члена сім`ї, батьки приділяють належну увагу вихованню, навчанню та всебічному розвитку доньки. ( а.с. 17). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , оскільки батько дитини [PERSON] не приймає участь у вихованні дитини, не забезпечує її матеріально ( а. с. 90-92). Згідно нотаріальної посвідченої заяви від 14.08.2019 року ( а.с. 69) [PERSON] надає свою згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також на усиновлення його доньки громадянином України [PERSON] . Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Як встановлено в судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню малолітньої [PERSON] , не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, матеріально дитину не утримує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналогічні роз`яснення містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 , відповідно до яких у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом було досліджено всі обставини справи, оскільки інтереси стосувались малолітньої дитини. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, приймаючи до уваги висновок виконкому органу опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, щодо доцільності позбавлення батьківських прав, а також той факт, що визнання позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема малолітньої дитини, не порушує, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] доведені та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved