Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача у вказаному будинку зареєстровані: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онук - [PERSON] , онука - [PERSON] .. Відповідач - [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 03.05.2014 року. Вважає, що факт реєстрації відповідачки у належному йому на праві власності будинку порушує його права, як власника. У зв`язку з відсутністю відповідачки в зареєстрованому житлі понад один рік позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, просив позовні вимоги задовольнити Відповідач в судове засідання 23.07.2019 року та 22.08.2019 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Поштові відправлення повернуті до суду з позначками "не проживає". Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. 22.08.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно довідки, виданої старостою с.Олексіївка Білокуракинського району Луганської області №1121 від 20.09.2018 року, [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 03.05.2014 року фактично не проживає (а.с.6). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.09.2018 року невістка позивача- [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 03.05.2014 року фактично не проживає (а.с.7). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідачка більше року не проживає за вказаною адресою, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved