Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 1531,60 грн., посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що він своєчасно не вносить плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні. В своєму відзиві вказує на те, що розрахунок заборгованості складено з порушеннями, оскільки при нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов`язаний дотримуватись положень методики №359. Крім того, представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави Миронець О.К. від 17.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Дослідивши докази у справі, заслухавши сторони, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в період з 01.10.2016 року по 01.01.2019 року надавав послуги з опалення місць загального користування та гарячого водопостачання, але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 1197,76 грн. Відповідач покладені на нього, як споживача обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги в повному обсязі не сплачував. Споживач відключив свою квартиру [ADDRESS] від системи центрального опалення. 12.10.2006 року «Полтаватеплоенерго» складено акт перевірки системи теплопостачання. Перевіркою встановлено, що прилади опалення відокремлені від централізованої системи опалення. Транзитні стояки системи опалення будинку заховані в стіни. Опалення здійснюється за допомогою двоконтурного котла на газовому паливі. Гаряче водопостачання як централізоване, так і може здійснюватись від котла. Договір між сторонами не укладався, але позивач надавав послуги з опалення місць загального користування та гарячого водопостачання, а споживач не відмовся від наданих послуг. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування у відповідності до методики. Отже, відмова від централізованого опалення приміщення квартири не звільняє споживачів від обов`язку оплати за фактично надані та використані послуги. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2016 року по 01.01.2019 року в сумі 1197,76 грн. Заява про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково здійснював оплати, тобто строк позовної давності переривався та починав перебіг спочатку. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При вирішенні питання щодо стягнення 3% річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням індексу інфляції за період з 01.02.2017 року по 01.12.2020 року у розмірі 224,91 грн., та з 21.11.2016 року по 01.12.2020 року 3 % річних у розмірі 108,93 грн. та заборгованості за послуги теплопостачання 1197,76 грн., а всього складає 1531,6 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2270 грн.

Outcome: approved