Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 29 вересня 2000 року помер цивільний чоловік його матері - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/5 частини квартири [ADDRESS] (в минулому вул. Центральна, 3) в с. Двірківщина Яготинського району Київської області. Спадкоємицею майна померлого [PERSON] є його мати - [PERSON], яка проживала разом з ним однією сімєю без реєстрації шлюбу, спільно вела господарство з 1990 року та оскільки не працювала та перебувала на пенсії, знаходилась на його утриманні до дня смерті останнього, то в силу вимог ст. 531 ЦК України ( в ред. 1963 року) є спадкоємицею померлого [PERSON] Відповідно до ст. 531 ЦК України ( в ред. 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталася, однак вважає, що своїми діями, які виразилися в тому, що після смерті [PERSON] остання розпорядилась речами померлого, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 18 жовтня 2001 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 2/5 частини квартири [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги за законом в силу вимог ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року). В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, однак вважає, що своїми діями, які виразилися в тому, що після смерті матері [PERSON], він розпорядився речами померлої, то вважається таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. За правовою конструкцією ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із судової практики вбачається, що особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона вчинила певні дії, необхідні для цього, зокрема, вступила у володіння та/або управління спадковим майном. Верховний Суд України висловив правову позицію, за якою: «Згідно з положеннями ст.ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. …Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.» (постанова від 06 лютого 2013 року в справі №6-167цс12\~(http://www.scourt.gov.ua/clients/vsu/vsu.nsf/%28documents%29/7616CE0B526C5ABBC2257C92003A6A8F)). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі Вищий спецсуд) зазначив: «…судами встановлено, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] вступила у володіння та управління спадковим майном шляхом догляду за спірним житловим будинком... Так, позивач здійснила поховання батька, влаштовувала після його смерті у будинку поминальні обряди. У неї знаходились і ключі від будинку. …Таким чином, суд… дійшов до обґрунтованого висновку про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а тому правильно визнав за нею право власності в порядку спадкування. …ст. 549 ЦК УРСР (норми якої були чинними на час відкриття спадщини) визначав факт прийняття спадщини шляхом, зокрема, вступу в управління або володіння спадковим майном, що являє собою сукупність дій щодо фактичного користування (в тому числі - зберігання) спадковим майном» (ухвала від 07 квітня 2016\~року у справі №6-3061ск16 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57169186)). Вищий спецсуд відмітив: «…Під фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном розуміються дії спадкоємців, які за своїм характером свідчать про розпорядження і користування спадковим майном, підтримання його в належному стані, тощо. …незвернення спадкоємця до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права власності на спадкове майно. Таке право виникає з часу відкриття спадщини та не обмежене певними часовими рамками щодо отримання відповідного свідоцтва.» (ухвала від\~09\~березня 2016 року у справі №6-32227ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56372723)).Також Вищий спецсуд наголосив: «Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. …доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.» (ухвала від 25 листопада 2015 року у справі №6-20881ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/53900076)). Вищий спецсуд дійшов до висновку, що: «задовольняючи позовні вимоги щодо встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], суди посилаючись на вимоги ст. 549 ЦК УРСР правильно виходили з того, що позивачі фактично вступили у володіння та управління спадковим майном померлого…» (ухвала від 23 грудня 2015 року у справі №6-31745ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/54765526)). Вищий спецсуд зазначив: «…Задовольняючи позов [PERSON] та визнаючи за нею право власності на ј частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, суди на підставі поданих сторонами документів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивачка фактично прийняла спадщину (ст.\~549 ЦК УРСР).» (ухвала від 14 липня 2014 року у справі №6-20620св14 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39980595)). До аналогічних висновків дійшов Вищий спецсуд в ухвалах від 18 січня 2016 року у справі №6-33676ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/55161163), від 23 грудня 2015 року у справі №6-31745ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/54765526), від\~02\~липня 2014 року у справі №6-3441св14 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39746969), від\~16 жовтня 2013 року у справі №6-25893св13 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/34433016), від 09 листопада 2011 року у справі №6-1902св11 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/19512029). Крім того, при його зверненні по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну [PERSON] та [PERSON] частину квартири, зясувалося, що при видачі свідоцтва право власності на квартиру відповідними посадовими особами не було зазначено, в яких саме частках вищевказана квартира належить його власникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що не дає [PERSON] можливості належним чином скористатись своїм правом та отримати свідоцтво про право на спадщину. В той же час [PERSON] не може врегулювати питання шляхом виправлення допущених помилок, в звязку зі смертю двох із співвласників. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку). Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просив встановити, квартира за № 6, що розташована в с. Двірківщина Яготинського району Київської області по вул. Центральна, 2 (в минулому вулиця Центральна, 3), дійсно належить [PERSON], яка померла 18 жовтня 2001 року, [PERSON], який помер 29 вересня 2000 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 2 листопада 1994 року, згідно розпорядження від 2 листопада 1994 року, встановити, що [PERSON], яка померла 18 жовтня 2001 року, є спадкоємицею [PERSON], який помер 29 вересня 2000 року, оскільки на протязі останніх чотирьох років перебувала у нього на утриманні, встановити, що [PERSON], яка померла 18 жовтня 2001 року, прийняла спадщину після смерті свого цивільного чоловіка [PERSON], який помер 29 вересня 2000 року, так як фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, встановити, що він прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 18 жовтня 2001 року, визнати за ним право власності на 2/5 частини квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. В силу ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її прийняття. З довідки Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області від 18 жовтня 2017 року № 135 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживала спільно з [PERSON] в [ADDRESS] та перебувала на його утриманні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved