Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом є його діти: [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли, подавши відповідні заяви нотаріусу. [PERSON] на час смерті був власником житлового будинку [ADDRESS]. При цьому, за життя [PERSON] не оформив правовстановлюючі документи на будинок, а тому позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22 грудня 2016 року №1444/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 лютого 2017 року №202/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з тих самих підстав. Разом з тим, позивачам видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай). В заяві про зміну розміру позовних вимог позивачі також зазначають, що згідно посвідченого 26 липня 1996 року Радомильською сільською радою заповіту [PERSON] заповів [PERSON] ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. З огляду на наведене, просять визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON], адвокат Давидюк В.Г. подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Просив позов задовольнити з врахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог. Представник відповідача Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії витягу з погосподарської книги №3 за 2015-2016 роки Радомишльської сільської ради Луцького району по особовому рахунку [NUMBER], будинок з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до складу спадкового майна входить одноповерховий житловий будинок, прибудова, ганок, навіс, колодязь, вбиральня, хлів, погріб з шийкою, сарай, літня кухня, огорожа. Житлова площа житлового будинку становить 44,8 кв. м. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. До спадкових відносин, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом та заповітом застосовуються норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. Виходячи з того, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, до даних цивільних правовідносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року). Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 534 ЦК УРСР встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Судом встановлено, що 26 липня 1996 року Радомишльською сільською радою Луцького району Волинської області посвідчено заповіт [PERSON], який на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: заповів ? жилого будинку з ? надвірних будівель та споруд [PERSON] Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 537 ЦК УРСР частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Факт родинних стосунків між позивачами та спадкодавцем [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачів, згідно з якими [PERSON] є батьком [PERSON], яка після укладення шлюбу 13 травня 1978 року змінила прізвище на [PERSON], та [PERSON], яка після укладення шлюбу 26 січня 1969 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7,8). Відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до довідки, виданої Радомишльською сільською радою Луцького району Волинської області, яка міститься в матеріалах спадкової справи, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] вступили у фактичне володіння майном до шести місяців з дня смерті спадкодавця шляхом догляду за будинком і надвірними спорудами (а.с.64 зворот). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що позивачі звернулися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте у видачі свідоцтв про право на спадщину їм відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно (а.с.13,14). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку про наявність у позивачів права на спадкування після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ними права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 529, 534, 537, 549 ЦК УРСР (1963 року) та

Outcome: approved