Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай), вказавши, що [PERSON] є власником земельної частки (паю), площею 3,41 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135080. 23 вересня 1997 року [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняв її син, [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлої, де 27 червня 1999 року помер. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син - [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і таким чином прийняв спадщину після померлого. 10 січня 2008 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на території Іванівської сільської ради Чигиринського району. Позивач прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори. Поскільки [PERSON] не переоформив земельну частку (пай) після смерті [PERSON], тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на неї та рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В зв"язку з цим, позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай). Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на вказану земельну частку (пай), що належала [PERSON], після померлого [PERSON], яка належала [PERSON], пояснивши, що батько позивача прийняв спадщину після смерті батька відповідно до закону, вступивши в управління і користування спадковим майном, інші спадкоємці згідно закону чи заповіту відсутні. Однак не встиг оформити на себе це спадкове майно, в зв"язку з чим нотаріус відмовився видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на цю земельну частку (пай). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, її представника, задовольнивши лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 23 вересня 1997 року відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00017568198 від 21.01.2017 року, померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на території Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (а.с.7). [PERSON] була власницею земельної частки (паю), розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в адмінмежах Іванівської сільської ради Чигиринського району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135080, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 419, що підтверджується архівною довідкою, виданою архівним сектором Чигиринської районної державної адміністрації від 30.03.2017 року № 51/04-04 (а.с.13-15). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлої, згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про смерть серії І-СР № 103764 від 28.06.1999 року, що 27 червня 1999 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку прийняв його син [PERSON], та не встигнувши переоформити спадкове майно на своє імя, помер 10 січня 2008 року (а.с.5-6,10,12). Позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], як дочка, за вбачається з свідоцтва про народження серії ІІ-СР № 425643 від 31.05.1985 року та свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 066512 від 07.08.2010 року (а.с.8-9). Крім того, позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.07.2008 року серії ВКО № 388818, на грошові вклади, після померлого 10 січня 2008 року [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з постанови завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] № 492/02-31 від 14.06.2017 року гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), який належав [PERSON], яка померла 23.09.1997 року, спадкоємцем якої був її син - [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер 27.06.1999 року, спадкоємцем якого був його син - [PERSON], який помер 10.01.2008 року. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, а спадкоємців після померлого [PERSON] немає, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved