Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За життя, 13.07.2002, [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно позивачеві - [PERSON]. Позивач є родичем спадкодавця, однак про існування вказаного заповіту йому не було відомо, оскільки спадкодавець про свої наміри за життя не розповідала, а він довгий час працював за межами України, про існування правочину дізнався незадовго до звернення до суду. Вказані причини позивач вважає поважними та такими, що перешкоджали вчинити йому дії пов'язані із прийняттям спадщини своєчасно, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву. За клопотанням позивача ухвалою суду від 27.04.2018 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, однак надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи в установленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду у відсутність представника відповідача до суду не надійшло. Зважаючи на викладене, суд вважає неявку представника відповідача не поважною, а також визнає причини неподання відзиву неповажними. За таких обставин, суд здійснює розгляд справи у даному судовому засіданні за наявними матеріалами справи, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами встановив [INFO] в селі Росоша Липовецького району Вінницької області, померла [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина. Як убачається із інформації, яка надана Державною нотаріальною конторою, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Козинецької сільської ради Липовецького району від 05.02.2018 за №96, [PERSON] проживала та була зареєстрована в селі Пеньківка (раніше с. Свердлівка) Липовецького району. Наведене свідчить про відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] Позивач звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Судом встановлено, що про заповіт позивачу стало відомо незадовго до звернення до суду із даним позовом. Також підтверджено факт перебування позивача на заробітках за межами України. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що посадова особа органу місцевого самоврядування не виконала свого обов'язку щодо повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини за заповітом, місце проживання або роботи яких їй відоме, та не вжили заходів щодо розшуку спадкоємця з метою забезпечення дотримання шестимісячного строку для прийняття ним спадщини, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. При вирішенні даного спору суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності, а також достатній їх взаємний зв'язок у сукупності, що свідчить про порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, отож підлягає до задоволення. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved