Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №182; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Буличова». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 29 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені остаточно з грудня 2016. Причини психологічного характеру призвели до розпаду родини. Відсутність взаєморозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, стали причиною відчуження між ними та втрати тих теплих почуттів, які тримають подружжя разом. Вони прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки вважають, що подальше перебування у зареєстрованому відносинах є недоцільним, а збереження родини неможливим. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, з відповідача будуть стягуватися аліменти на утримання дитини у встановленому законом порядку. Спору про розподіл майна між ними не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Буличова». Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2\~ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 29 рудня 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №182 (а.с.8). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис за №309 від 30 квітня 2009 року (а.с.10). Судом встановлено, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до\~ст.110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним\~\~з подружжя. Відповідно до\~\~ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини\~\~та\~\~інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно\~ст.61 ЦПК України,\~обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дітей, фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року з причин психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Приймаючи до уваги бажання позивача залишити прізвище «Буличова», яке було змінено при укладанні шлюбу, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Буличова». Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved