Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 6433,88 доларів США. В обгрунтування позову зазначено, що 07.12.2007 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк", та - [PERSON] укладено кредитний договір № 700002512. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 29657,17 дол. США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 07.12.2007 року позивач та фізична особа -громадянин(ка) України [PERSON], уклали Договір Поруки №700002512-11. У порушення умов Договору. відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 07.02.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 5932,44 дол. США, за відсотками - 501,44 дол. США., яку просить стягнути та сплачений судовий збір в сумі 2621,65 грн. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 56 ). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 65,71,72), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № 700002512 від 07.12.2007 року (а. с. 5-17), договору поруки №700002512-11 від 07.12.2007 року зі змінами та доповненням (а. с. 40-42) 23.12.2008 року договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору№ 700002512 від 07.12.2007 року (а. с. 18-21), договір про внесення змін та доповнень від 31.03.2015 року (а. с. 22-24) договір про внесення змін і доповнень від 30.04.2015 року (а. с. 25-27), договір про внесення змін і доповнень від 25.06.2015 року (а. с. 28-30) та договір про внесення змін і доповнень від 14.07.2015 року (а. с. 31-33) . Згідно позовних вимог та розрахунку (а.с.2-4,48-49) заборгованість станом на 07.02.2017 року - 5932,44 дол. США, за відсотками - 501,44 дол. США. Статтями 610-611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначенних змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язані) відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення поверней чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яке неминуче має настати, підлі виконанню з настанням цієї події. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика.Кредит. Банківський вкладі», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.4. ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предъявить вимоги до поручителя. Так, відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 533 ЦК України передбачає, що у разі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, вбачається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо й порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних процентів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за в'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як роз'яснено у п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачами не виконуються взяті на себе зобов»язання, відповідно до умов укладеного кредитного договору та договору поруки. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідачів в розмірі 2621,65 грн. по 1310,82 грн. з кожного.

Outcome: approved