Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 23.10.1999 року по 10.03.2010 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають дочку [PERSON] [INFO], за рішенням суду від 03.02.2010 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2010 року до досягнення повноліття, з травня 2014 року дочка перейшла на постійне проживання до нього, він займається вихованням дочки, забезпечує її всім необхідним, відповідач ухиляється від утримання їхньої дочки, матеріальної допомоги не надає, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття, припинити стягнення аліментів з нього за виконавчим листом № 2-857/2010. В суді позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття, в решті -позов підтримав. Відповідач після уточнення в судовому засідання позивачем своїх вимог позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1999 року по 10.03.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дитини, про розірвання шлюбу та копією паспорта позивача з відмітками відділу РАЦС про реєстрацію шлюбу та про розірвання шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2010 року по справі № 2-857/2010 із [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття, що слідує з копії цього рішення. Як вбачається з матеріалів справи, дочка сторін [PERSON] зареєстрована з 2001 року за місцем проживання та реєстрації позивача - [ADDRESS], що стверджується довідкою КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 від 20.10.2014 року № 1693, крім неї, у цій квартирі зареєстрований сам позивач та його мати [PERSON]. Судом також встановлено, що дочка сторін [PERSON] постійно проживає з батьком і знаходиться на його утриманні, відповідач в судовому засіданні не оспорювала того, що їхня дочка дійсно з 01 жовтня 2014 року перейшла на постійне проживання до свого батька - позивача по справі. Ці обставини підтвердила в судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON], яку було допитано згідно приписів ст.182 ЦПК України в присутності спеціаліста Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, як органу опіки та піклування. Так, зокрема, [PERSON] показала в суді, що вона дійсно ще під час літніх канікул перейшла постійно проживати до батька, для неї у квартирі батька кращі умови, вона має окрему кімнату, батько забезпечує її всім необхідним, матеріально утримує. Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Дочка сторін [PERSON] [INFO] досягла віку чотирнадцяти років, а тому мала право згідно приписів вищенаведених правових норм визначити місце проживання разом з батьком. За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 цього Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень відповідача в суді встановлено, що вона офіційно не працює, має нерегулярний дохід, на користь інших осіб аліментів не сплачує, а тому суд вважає за можливе з врахуванням всіх вищенаведених обставин визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дочки [PERSON], у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно, оскільки домовленості між сторонами щодо утримання дочки не досягнуто, а як встановлено судом і вказано вище, дочка сторін [PERSON] постійно проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. Це також є підставою для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], які стягуються з нього за рішенням суду в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, за приписами ст.181 СК України, саме той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі, а в разі ухилення від цього обов'язку кошти /аліменти/ присуджуються за рішенням суду. Судом встановлено, що дочка сторін проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні, а тому стягнення з нього аліментів на її утримання на користь відповідачки не відповідач вимогам діючого сімейного законодавства та є необґрунтованим. Отже, суд вважає за можливе припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання їхньої дочки [PERSON] [INFO]. За ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, яку зареєстровано в суді 24.10.2014 року. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., але за згодою сторін суму судового збору поділено між ними порівну.

Outcome: approved