Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Первісний позов пред`явлено до Радомишльської міської ради в особі Лутівського старостинського округу (вул. Велика Лутовецька, 31б, село Лутівка, Радомишльський район, Житомирська область), третя особа без самостійних вимог: [PERSON] ( [ADDRESS] ). До початку підготовчого засіданням позивач подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача. Ухвалою суду від 24.12.2020 замінено первісного відповідача Радомишльську міську раду в особі Лутівського старостинського округу Житомирської області належним відповідачем - [PERSON] ( [ADDRESS] ). В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що з 2008 року по даний час, він разом із своєю сім`єю постійно проживає у вищевказаному будинку. Протягом усього часу він здійснював поточний та капітальний ремонт, сплачував комунальні платежі та обробляв прилеглу до будинку земельну ділянку. Вказаний будинок йому залишила для проживання [PERSON] , яка поїхала на проживання до свого сина у м.Київ. [INFO] [PERSON] померла, її син [PERSON] даним будинком протягом усього часу не цікавився, хоча знав що в ньому проживає позивач, про бажання прийняти спадщину не заявляв. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється вимогами ст.344 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Також, відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Таким чином, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Зокрема такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17. Судом встановлено, що з січня 2008 року [PERSON] разом із дружиною та двома дітьми заселився в будинок [ADDRESS] , в якому проживає по даний час. Згідно довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації «Житомирської обласної ради» № 605 від 14.08.2013 року, нерухоме майно за адресою будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Радомишльською державною нотаріальною конторою 09.07.1994 року за № 1-591. Власник будинку - [PERSON] померла [INFO] в м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2008 року. У поданій до суду заяві спадкоємець - відповідач наголосив на тому, що будинок [ADDRESS] його не цікавить, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, позивач з січня 2008 року добросовісно заволодів будинком за даною адресою і відкрито та безперервно ним володіє, доглядає за будинком та забезпечує його схоронність, обробляє біля будинку земельну ділянку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Радомишльської міської ради № 264 від 25.04.2018 року складеної на підставі Акту обстеження соціального стану. Доказів того, що у вказаний час будь-яка інша особа виявила інтерес до вказаного будинку судом не здобуто. Ніхто, окрім позивача не претендує на будинок, не заявляє ніяких претензій на нього. Оскільки позивач з 2008 року (більше 10 років) добросовісно, безперервно, відкрито володіє будинком [ADDRESS] , за ним може бути визнано право власності на це майно за набувальною давністю, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved