Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул. Орджонікідзе, 25. Крім неї у вказаному житловому будинку зареєстрований її син [PERSON], який з 2010 року за вказаною адресою не проживає, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається. Реєстрація [PERSON] у належному позивачу житловому будинку порушує її права на користування та розпорядження своєю власністю, спричиняє їй, як власнику певні незручності (оформлення субсидій та інше). Реальне місце проживання відповідача [PERSON] невідомо. Вважає, що відповідач втратив право користування житловою площею та питання про зняття його з реєстрації, повинно бути вирішено у судовому порядку. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул. Орджонікідзе, 25. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи Синельниківського районного сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до початку судового засідання надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача, [PERSON] є сином позивача, який з 2010 року не проживає разом з матірю в її будинку. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Право приватної власності позивача підтверджується договором купівлі-продажу від 07 січня 1980 року, якій міститься в матеріалах справи, згідно якого позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Славгород, вул. Орджонікідзе, 25, та зареєстрований в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером № 62 згідно реєстраційного посвідчення від 25.01.1980 року. Згідно із записами у домовій книзі в будинку, розташованому за вищезазначеною адресою, зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки № 1305 від 25.08.2015 року, виданої головою Славгородської селищної ради, [PERSON], [INFO] не проживає за адресою: [INFO] з 2010 року. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області від 03.10.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Крім того, виходячи зі змісту абз.7 ст.3, ст.ст.6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація особи за певною адресою може відбуватися тільки при наявності у ній права на житло; зняття особи з реєстрації може бути здійснено за рішенням суду в разі доведення втрати нею права на житло. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 487 грн. 20коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved