overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 08.12.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 008-18504-081211, згідно умов якого банк надав кредит відповідачу шляхом відкриття карткового рахунку на загальну суму 30 000,00 грн. на день відкриття встановлено ліміт в сумі 3 000грн., кредитні кошти використовуються відповідачем на власні побутові потреби. Позивачем кредитні кошти надано, але відповідач не виконує свої зобов'язання по поверненню коштів, наданих в користування, тому має заборгованість по кредитному договору на загальну суму - 4 290,00 грн., просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом при розгляді справи встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку в національній валюті та відкриває кредитну лінію в сумі 30 000,00 грн., надає відповідачу кредитну картку, з лімітом на день відкриття 3 000,00 грн., що підтверджується копією кредитного договору № 008-18504-081211, (а.с. 4-5). Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання, має заборгованість по кредитному договору на загальну суму - 4 290,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.10), а саме тіло кредиту - 4 290,00 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.; заборгованість по відсотках - 0,00 грн.; заборгованість по комісіях - 0,00 грн.. Доказів погашення боргу відповідач суду не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, тому позичальник зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. З урахуванням викладеного, є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, стягнення з відповідача суми заборгованості на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2010 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті позивачу у спадок залишилось майно померлої. Позивач у визначені строки не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку із правовою необізнаністю з порядком прийняття спадщини та тим, що знаходився на території іншої держави. Тому просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини, який він пропустив з поважних причин. Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позов визнали і просили справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 19.12.2010 р. померла [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до заповіту від 08.11.2007 року, спадкодавець [PERSON] заповідав все належне їй майно, яке їй належало на день її смерті [PERSON] Заповіт ніким не змінювався і не анулювався (а. с. 6). Відповідно копії свідоцтва про народження, про одруження позивач є онуком померлої [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування"№ 7 від 30. 05. 2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що позивач не мав наміру відмовлятись від прийняття спадщини, строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив лише через юридичну необізнаність, тому суд вважає дані причині пропуску строку поважними. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 16.01.2016 року помер її вітчим [PERSON] Після її смерті позивачу у спадок залишилось майно померлого. Позивачка у визначені строки не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку із правовою необізнаністю з порядком прийняття спадщини. Тому просила суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини, який вона пропустила з поважних причин. Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позов визнали і просили справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 16.01.2016 р. помер [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду від 13.09.2016 року, встановлено, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] по день його смерті (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування"№ 7 від 30. 05. 2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що позивач не мав наміру відмовлятись від прийняття спадщини, строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив лише через юридичну необізнаність, тому суд вважає дані причині пропуску строку поважними. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 18.05.2013 року померла його сестра [PERSON] Після її смерті позивачу у спадок залишилось майно померлої. Позивач у визначені строки не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку із правовою необізнаністю з порядком прийняття спадщини. Тому просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини, який він пропустив з поважних причин. Позивач в судове засідання не зявився, але до суду представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати в їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позов визнали і просили справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 18.05.2013 р. померла [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до заповіту від 02.04.2013 року, спадкодавець [PERSON] заповідала все належне їй майно, яке їй належало на день її смерті [PERSON] Заповіт ніким не змінювався і не анулювався (а. с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування"№ 7 від 30. 05. 2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що позивач не мав наміру відмовлятись від прийняття спадщини, строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив лише через юридичну необізнаність, тому суд вважає дані причині пропуску строку поважними. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2008 року помер його батько [PERSON] Після його смерті позивачі у спадок залишилось майно померлого. Позивач у визначені строки не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку із правовою необізнаністю з порядком прийняття спадщини. Тому просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини, який він пропустив з поважних причин. Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позов визнали і просили справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 18.11.2008 р. помер [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження позивач є сином померлого [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування"№ 7 від 30. 05. 2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що позивач не мав наміру відмовлятись від прийняття спадщини, строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив лише через юридичну необізнаність, тому суд вважає дані причині пропуску строку поважними. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті позивачу у спадок залишилось майно померлої. Позивач у визначені строки не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку із правовою необізнаністю з порядком прийняття спадщини та тим, що знаходився на території іншої держави. Тому просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини, який він пропустив з поважних причин. Позивач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутності. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Відповідно копії свідоцтва про народження, позивач є сином померлої [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування"№ 7 від 30. 05. 2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що позивач не мав наміру відмовлятись від прийняття спадщини, строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив лише через юридичну необізнаність, тому суд вважає дані причині пропуску строку поважними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебував на обліку та отримувала пенсію по втраті годувальника. 13.06.2014 р. відповідач відрахований з навчального закладу та не повідомив про це управління та продовжував отримувати пенсію до 31.08.2014 р. В період з 01.07.2014 р. по 31.08.2014 р. виникла переплата пенсії на суму 1455,66 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 1455,66 грн. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що згідно із заявою [PERSON] та відповідних документів йому була призначена пенсія у зв'язку із втратою годувальника. Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах [PERSON] була призначена пенсія /а.с. 10-11/. Згідно довідки ДНЗ "Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу" був відрахований з навчального закладу /а.с. 12/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач без достатніх на те правових підстав, передбачених законом, отримав від держави допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] - 29.08.2015 року, було укладено Кредитний договір №150829-130118, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 700 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 11.09.2015 року. Отримавши кредит, відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, тому станом на 28.11.2016 року заборгованість по кредиту складає 5865,35 гривень, з яких: Основний борг - 556,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 191,52 грн.; заборгованість за пенею 5117,28 грн.; які позивач і просить стягнути на його користь, а також сплачені при подачі позову судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, до суду надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але в судове засідання не зявилася, про причину своєї неявки не повідомила і клопотань, про розгляд справи за її відсутність не надсилала, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] 29.08.2015 року, було укладено Кредитний договір, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 700 грн. з кінцевим терміном повернення 11.09.2015 року. (а.с. 4). Згідно умов кредитного договору передбачено, що відповідач зобовязаний заборгованість по кредиту, процентам за його використання, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором (а.с. 8-12). Однак відповідач почав порушувати умови договору в звязку з чим станом на 28.11.2016 року заборгованість по кредиту складає 5865,35 гривень. (а.с. 13-21). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобовязується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, пеню та комісію, тому суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на наступні обставини. 09 серпня 2000 року [PERSON] уклала з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого вона придбала квартиру [ADDRESS] Від імені продавця за договором діяв [PERSON] на підставі доручення від 07.08.2000 р., посвідченого Керівником Миколаївського слідчого ізолятора № 20 Красилич В.І. Зазначений договір був зареєстрований за р. № 1/87, на Універсальній біржі «РОНА». 09.08.2000 р. право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано на ім'я [PERSON] в Миколаївському МБТІ р. № 4783. Правовстановлюючим документом на квартиру № [ADDRESS] є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Універсальній біржі "РОНА" № 1/87 від 09.08.2000 року. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР, в редакції до 2004 року, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, в зв'язку з чим позивачам було роз'яснено порядок звернення до суду. Обставини належності будинку [PERSON], укладення нею з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбала квартиру № [ADDRESS], реєстрація в БТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані ним докази, суд встановив наступні факти та правовідносини сторін. Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved