Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 31.05.2018 року мотивуючи тим, що між [PERSON] та ним, [PERSON] було укладено договір купівлі продажу нежитлових споруд від 17.03.2008 року, згідно якого він придбав нежитлові споруди, а саме навіс та силосну траншею за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Блощинці, вулиця Білоцерківська, 36. Вказаний договір не було зареєстровано в Білоцерківському МБТІ, оскільки державна реєстрація прав власності на споруди не була на той час передбачена законом. Дані нежитлові споруди розміщені на земельних ділянках площею 1,6299 га та 0, 3701 га, що виділені в натурі ( на місцевості) згідно кадастрового плану земельної ділянки та акту визначення та погодження меж землекористування, з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель і дворів. Зазначені земельні ділянки відносяться до земель колективної власності КСП «Мрія» право власності на яку посвідчується Державним актом на право колективної власності на землю серії КВ 000031, реєстраційний № 32 від 14.04.1997 року, виданого відповідно до рішення 7 сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 20.12.1996 року. У відповідності до Указу Президента України від 03 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» Колективне сільськогосподарське підприємство «Мрія» було реорганізоване в ТОВ «Мрія», що є правонаступником всіх прав та обов'язків КСП «Мрія», що підтверджується Статутом ТОВ «Мрія». Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні смуги та інші захисні насадження, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо) не паювалися. Вказані земельні ділянки не підлягали паюванню, оскільки є землями під господарськими будівлями і дворами, а саме під господарським двором КСП «Мрія». Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) набувши у власність нежитлові будівлі до нього перейшло право власності на земельні ділянки, на яких вони розміщені, без зміни їх цільового призначення, в розмірах, що зайнята будівлями, та на частину земельних ділянок, які необхідні для їх обслуговування. 27.03.2018 року він звернувся з заявою до [PERSON] сільської ради Білоцерківського району, в якій просив оформити за мною право власності на спірні земельні ділянки під нежитловими будівлями, однак сільська рада надала відповідь листом за № 2-14-103 від 28.03.2018 року про те, що не може прийняти рішення про передачу йому у власність земельних ділянок та рекомендувала для вирішення даного питання звернутися до суду. Також, 26.03.2018 року він звернувся з заявою до ТОВ «Мрія» (правонаступника КСП «Мрія») в який просив передати у власність спірні земельні ділянки під нежитловими будівлями, і отримав відповідь про те, що товариство не може передати у власність вказані земельні ділянки оскільки законодавчо не визначена процедура переоформлення права власності на земельні ділянки, що знаходилися у власності колективних сільськогосподарських підприємств. Можливість користуватися належним йому майном знаходиться у прямій залежності від можливості користуватися земельною ділянкою, тому позбавлення такого права, не дозволяє здійснювати належне йому право власності на майно в розумінні положень ст. 317 ЦК України, відповідно до якої власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тому, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,6299 га для обслуговування господарських будівель та дворів в межах [PERSON] сільської ради, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Блощинці, вулиця Білоцерківська, 36, та земельну ділянку площею 0,3701га для обслуговування господарських будівель та дворів в межах [PERSON] сільської ради, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Блощинці, вулиця Білоцерківська, 36. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Білоцерківського району Київської області представника до суду не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 14.06.2018 року до суду подала клопотання про розгляд справи без участі їх представника та відзив на позовну заяву обґрунтовуючи тим, що не заперечує проти позову, оскільки позивач дійсно є власником нежитлових споруд, які знаходяться в с. Блощинці, вул. Білоцерківська, 36, які раніше належали КСП «Мрія», правонаступником якого\~ є ТОВ «Мрія». Зазначені нежитлові споруди розміщенні на земельній ділянці, яка відноситься до земель колективної власності КСП «Мрія», право власності на яку посвідчується Державним актом на право колективної власності на землю серії КВ 000031 реєстраційний № 32 від 14.04.1997 року, виданого відповідно до рішення 7 сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 20.12.1996 року. Позивач\~ звертався із заявою до сільської ради в якій просив оформити право власності на земельні ділянки під належними йому нежитловими спорудами, однак сільська рада не може оформити право власності на вказані в заяві земельні ділянки, оскільки законодавчо не визначена процедура переоформлення права власності на земельні ділянки, що знаходилися у колективній власності колективних сільськогосподарських підприємств. До компетенції [PERSON] сільської ради Білоцерківського району не відноситься право розпорядження землями, що знаходяться у колективній власності, тому, [PERSON] сільська рада Білоцерківського району не може прийняти рішення про передачу у власність позивачу земельних ділянок, які він набув у власність на підставі ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, отже йому було рекомендовано звернутись до суду. Відповідач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Мрія» представника до суду не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 14.06.2018 року до суду подало клопотання про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи та\~ відзив на позовну заяву обґрунтовуючи тим, що не заперечує проти вказаного позову, оскільки належні на праві власності [PERSON] нежитлові споруди раніше (до розпаювання) належали КСП «Мрія» та розміщуються на території бувшого господарського двору КСП «Мрія» за адресою Білоцерківський р-н, с. Блощенці, вул. Білоцерківська, 36. Земельні ділянки під вказаними будівлями та спорудами відносяться до земель колективної власності КСП «Мрія» право власності на яку посвідчується Державним актом на право колективної власності на землю серії КВ 000031 реєстраційний № 32 від 14.04.1997 року виданого відповідно до рішення 7 сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 20.12.1996 року. ТОВ «Мрія» є правонаступником КСП «Мрія». Позивачу після\~ набуття у власність нежитлових будівель та споруд перейшло право власності на земельні ділянки, на яких вони розміщені, в розмірі, що зайняті будівлями і спорудами, та на частину земельних ділянок, які необхідні для їх обслуговування. Суд, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 1, 48-50), на підставі договору купівлі-продажу нежитлових споруд ( а.с. 5), який було укладено 17.03.2008 року між ним та [PERSON], та\~ акта приймання передачі нежитлових споруд від 20.03.2008 року ( а.с. 6), набув у власність нежитлові\~ споруди, а саме: навіс та силосну траншею за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, с. Блощинці, вул. Білоцерківська, 36, які розміщені на території бувшого колгоспного двору КСП «Мрія», що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 15,14). З матеріалів справи ( а.с. 7-9) вбачається, що вказані нежитлові споруди розміщені на земельних ділянках площею 1,6299 га та 0, 3701 га, з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель і дворів, що виділена в натурі (на місцевості) згідно кадастрового плану земельної ділянки\~ та акта визначення та погодження меж землекористування від 01.09.2012 року. Згідно із довідками ТОВ «Мрія» № 31 від 28.03.2018 року та № 33 від 10.07.2018 року ( а.с 23, 52), належні на праві власності [PERSON] нежитлові споруди, що розміщені на території бувшого господарського двору за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Блощинці, вул. Білоцерківська, 36, раніше до розпаювання належали КСП «Мрія». Судом встановлено, що зазначені земельні ділянки під нежитловими будівлями відносяться до земель колективної власності КСП «Мрія» право власності на які посвідчується Державним актом на право колективної власності на землю серії КВ 000031 реєстраційний № 32 від 14.04.1997 року,\~ виданий відповідно до рішення 7 сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 20.12.1996 року ( а.с. 10-13), що також підтверджується довідкою Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві ГУ Держгеокадастру у Київській області № 733/121-17 від 04.12.2017 року ( а.с. 14). З копії витягу зі Статуту ТОВ «Мрія», затвердженого на загальних зборах засновників протокол № 1 від 11.02.2000 року, товариство є юридичною особою, створюється в процесі реорганізації та є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія», що відповідає Указу Президента України від 03 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки». Як вбачається з довідки Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві ГУ Держгеокадастру у Київській області № 733/121-17 від 04.12.2017 року, земельні ділянки,\~ на якій розміщені належні [PERSON] нежитлові споруди за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Блощинці, вул. Білоцерківська, 36, призначені для обслуговування господарських будівель і споруд, площею 1,6299 га та 0, 3701 га, відводиться до земель колективної власності, сільськогосподарських земель під сільськогосподарськими будівлями та дворами, що належали КСП «Мрія», правонаступником якого є ТОВ «Мрія», в межах [PERSON]\~ сільської ради Білоцерківського району Київської області. Відповідно до ч. 4 та 6 ст. 5 ЗК України (чинного на час видачі зазначеного державного акта) у колективну власність були передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств (сільськогосподарські та не сільськогосподарські угіддя). Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським\~ акціонерним товариствам, в тому числі створеним на базі радгоспів та\~ інших\~ державних сільськогосподарських підприємств. Тобто, несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні смуги та інші захисні насадження, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо) не паювалися. Відповідно до ст.377 ЦК України\~ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За положеннями ч.1 ст.120 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах , встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до п. «е» ст.141 Земельного кодексу України підставами для припинення права користування земельної ділянки є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Відповідно до п. 1.9. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 №121, в редакції, що діяла на момент передачі позивачу у власність споруд, згідно договору купівлі-продажу нежитлових споруд від 17.03.2008 року та\~ акта приймання передачі нежитлових споруд від 20.03.2008 року, не підлягали реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору. Отже, при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами, ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Крім того, згідно вищенаведених правових норм, в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на розташовані на ній обєкти. Як зазначено в п.3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", за змістом статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, доводи позивача щодо набуття ним права власності на споруди, а саме: навіс та силосну траншею за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, с. Блощинці, вул. Білоцерківська, 36, є обґрунтованими. Судом при вирішенні спору також враховується, що для обслуговування вказаних споруд, згідно кадастрового плану та акту визначення та погодження меж землекористування, тобто, за погодженням сторін, визначена площа земельних ділянок: площею 1,6299 га та 0, 3701 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Блощинці, вулиця Білоцерківська, 36,\~ із земель КСП «Мрія». Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказані земельні ділянки з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель та дворів, як за набувачем нежитлових споруд, що узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеною в ухвалі від 13.03.2013 року. Крім того, позивач звертався за вирішенням даного питання 27.03.2018 року із заявою до [PERSON] сільської ради Білоцерківського району, в якій просив оформити за ним право власності на спірні земельні ділянки під нежитловими будівлями ( а.с. 18-19). На вказану заяву [PERSON] сільська рада Білоцерківського району надала відповідь листом за № 02-14-103 від 28.03..2018 року ( а.с. 20)\~ про те, що вона не може прийняти рішення про передачу позивачу\~ у власність земельних ділянок та рекомендувала для вирішення даного питання звернутися до суду, що узгоджується з відзивом на позов. Також, 26.03.2018 року позивач звертався\~ із заявою до ТОВ «Мрія», правонаступника КСП «Мрія», в якій просив передати у власність спірні земельні ділянки під нежитловими спорудами ( а.с. 21-22), на яку отримав лист за № 31 від 28.03.2018 року ( а.с. 23), про те, що ТОВ «Мрія» не може передати у власність вказані земельні ділянки, оскільки законодавчо не визначена процедура переоформлення права власності на земельні ділянки, що знаходилися у власності колективних сільськогосподарських підприємств, що узгоджується з відзивом на позов. Відповідно до п.15 розділу Х «Перехідні положення» до Земельного Кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved