Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] який помер [INFO] в м. Харкові, з 14.09.2011 року по день смерті останнього, а саме до [INFO], а також визнати за нею право власності на 18,5/100 частини кімнати житловою площею 16,13 кв.м. у комунальній квартирі, за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Харкові. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що в 1986 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В 2011 року шлюб між ними було розірвано ,але вони продовжували знаходиться у фактичних шлюбних відносинах та вели спільне господарство до дня його смерті. [INFO] [PERSON] помер і позивач самостійно за власні кошти поховала чоловіка. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді його майна, тобто 18,5/100 частини кімнати у комунальній квартирі, за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного вважає, що згідно ст.1264 ЦК України після смерті [PERSON], вона є його спадкоємцем 4-ї черги , так як проживала з ним однією сім'єю. Вказану спадщину після померлого вона прийняла, так як проживала з ним на день смерті у спільні квартирі, але отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право власності на належну померлому частину кімнати в комунальній квартирі не може, так як необхідно встановити у судовому порядку факт сумісного проживання однією сім'єю з нині померлим на день його смерті більш п'яти років. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевикладене, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву в яких проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була сповіщена в установленому порядку . Суд , вивчив матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка та нині померлий [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 1986 року по вересень 2011 р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.09.2011 року. Також судом встановлено, що на підставі виданого [PERSON] 06.01.1987 року ордеру на житлове приміщення № 021109, позивачці та її чоловіку [PERSON] надано право на вселення до кімнати, житловою площею 16,13 кв.м, у комунальній квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до розпорядження органу приватизації від 02.06.1999 року, р/ № 5А-99-191515 [PERSON] та [PERSON] передано у приватну спільну сумісну власність кімнату, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 24,8 кв.м., тобто 37/100 частин комунальної квартири, в зв'язку з чим цього ж дня вищевказаним особам видано свідоцтво про право власності на житло. Уповноваженим власником квартири була визначена позивач та нею були укладені договори на участь у витратах по обслуговуванню будинку. Так і досі усі особові рахунки по сплаті комунальних послуг оформлені на позивачку. Позивачка в суді пояснила, що [PERSON] був інвалідом третьої групи та не однократно проходив курс лікування. Щоб утримувати себе та свого чоловіка, сплачувати вартість ліків, послуги лікарів позивачка виїхала до Росії працювати. Четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менше, ніж п'яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. Із загального правила про обов'язкове спільне проживання членів сім'ї ст. 3 СК України робить два виключення. Сім'єю вважаються і тоді, коли чоловік та жінка проживають окремо з поважних причин. У статті, міститься приблизний перелік поважних причин окремого проживання подружжя, до яких відноситься навчання, робота, лікування, догляд за батьками або дітьми. Ознаки членів сім'ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім'ї, передбачених у ч. 4 ст. 3 СК України: сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, тобто сімейні відносини виникають між особами на підставі фактичних шлюбних відносин без зареєстрованого шлюбу. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Термін "проживання однією сім'єю" не слід розуміти буквально, адже факт реєстрації жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов'язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 14.12.2012 року, [PERSON] проживала постійно за адресою [ADDRESS], тобто і на день смерті зі спадкодавцем позивачка проживала разом, не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. З актів підписаних [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були співвласниками та сусідами на день смерті [PERSON], вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом до дня смерті останнього і вели спільне господарство. З епікриз-виписки з історії хвороби від 2012 року вбачається, що [PERSON] був інвалідом 3 групи, не одноразово проходив курс лікування, про що позивачка пояснила, що чоловік неспроможний був самостійно забезпечувати свої потреби, викликані тяжкою хворобою. У зв'язку з цим [PERSON] вимушена була поїхати на заробітки до Росії, щоб матеріально забезпечити себе та спадкодавця. Не зважаючи на невеликий термін проживання окремо, через характер її роботи, та розірвання шлюбу, з поважних причин, все одно продовжували проживати як чоловік і жінка, тобто фактично стосунки між позивачкою та спадкодавцем не припинялися. Вели спільне господарство, спільно несли витрати на господарські та побутові потреби, разом відпочивали , радились один з одним, відмічали усі свята, взаємно морально підтримували одне одного. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Заповіту, спадкового договору після смерті [PERSON] не залишилось. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з 14.09.2011 року до [INFO]. Суд вважає, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді половини його майна, тобто 18,5/100 частини кімнати у комунальній квартирі, за адресою: [ADDRESS], прийняла позивач , як спадкоємець четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, на підставі ст. 1264 ЦК України, а тому позивач набула право власності на 18,5/100 частини кімнати у комунальній квартирі в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця .

Outcome: approved