Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 21.07.2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Подружне життя з відповідачем не склалося та 17.12.2015 року рішенням суду шлюб був розірваний. Позивач не проти спілкування батька з дитиною. Проте за час, що минув після розірвання шлюбу, відповідач неодноразово забирав дитину за місцем свого проживання та відмовлявся повертати її матері за місцем постійного проживання. Зазначила, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначено, що дитина залишиться проживати з матір`ю. Відповідач порушує зазначене рішення суду та погрожує забрати дитину. Вказала, що в цьому році нею була запланована подорож на оздоровлення дитини, однак, подорож була навмисно зірвана відповідачем, який забрав дитину та не повідомив де вона знаходиться. Тільки за допомогою поліції вона змогла повернути дитину. Крім того, відповідач епізодично та з затримками в пів року сплачує аліменти на утримання дитини, у результаті чого виникла заборгованість. Позивач зазначила, що у приватній власності має 4-кімнатну квартиру, де створені всі умови для дитини, має самостійний заробіток, який достатній для утримання дитини, не перебуває на обліку в нарколога та психіатра, стан здоров`я дозволяє піклуватися дитиною. Тому позивач просить визначити місце проживання дитини з матір`ю. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання дитини разом із батьком [PERSON] . Позов обгрунтовує тим, що [PERSON] уникає та чинить перешкоди для його спілкування з дитиною. Вона не дає згоди на їх зустрічі, відбирає або не передає подарунки дочці, застосовує допомогу третіх осіб для супроводження дочки при слідуванні зі школи додому не дивлячись на те, що такі функції бажає виконувати батько. Протягом 2019 року він взагалі не міг дізнатися де його дочка. [PERSON] змінила місце проживання і через уникання спілкування з колишнім чоловіком та заборону зв`язків із дочкою він не має можливості не тільки бачити дитину, а взагалі не знав де вона перебуває. Дитину перевели із звичайної школи до спеціалізованого закладу. [PERSON] налаштувала проти нього директора та працівників навчального закладу, які не допускають його до дочки. Зазначив, що вихованням дитини замість матері займаються сторонні особи. Крім того, зазначив, що [PERSON] не може створити належні умови для проживання та розвитку дитини, змушує жити дитину в одній квартирі з абсолютно незнайомими людьми. Зазначив, що любить дочку, спроможній забезпечити її всім необхідним. Має самостійний доходи, місце проживання, де для дитині є окрема кімната, зроблений ремонт, приміщення відповідає усім санітарно- гігієнічним та побутовим нормам. Відсутні психічні захворювання, відсутня інша сім`я. Тому просить визначити місце проживання дитини разом із батьком. Ухвалою суд від 13.11.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 1603.2020 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини прийнято до сумісного розгляду і об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини . Ухвалою суду від 05.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засідання позивач за основним позовом - відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини відмовити у повному обсязі. Пояснили, що дитина проживає з матір`ю у 4-хкімнатної квартирі, у квартирі для неї створені належні умови. У дитини є окрема кімната. З ним проживають її друзі, які допомагають приглядати за дитиною. Дитина навчається в приватній школі. Дочка знаходиться на утриманні матері. [PERSON] має заборгованість по аліментам, сплачує нерегулярно та не в повному обсязі. Також зазначила, що не заперечує щодо спілкування дитини з бабусею та дідусем, однак вони не звертались до неї з цим питанням. Крім того, зазначили, що у зустрічній заяві [PERSON] зазначені надумані та перекручені факти, які не відповідають дійсності. Відповідач за основним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] у зазначене судове засідання не з`явився. Раніше у судовому засіданні просив свій позов задовольнити. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити у повному обсязі. Пояснив, що бажає спілкуватися з дочкою, однак [PERSON] чинить перешкоди. Навмисно змінила місце навчання дитини. Зазначив, що вихованням дитини займаються сторонні люди, які проживають разом з ними у квартирі. [PERSON] також перешкоджає спілкуванню дитини з бабусею та дідусем. Він має можливість утримувати дитину, для неї у квартирі створені належні умови. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Також просила розглядати справу без участі їх представника. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, думку дитини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду від 17.12.2015 року був розірваний. [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , мати дитини [PERSON] , батько є [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої 20.11.1959 року резолюцією Генеральної Асамблеї ООН малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Як встановлено у судовому засіданні дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2019 року. Як вбачається з довідки №399/04-07/19 від 03.07.2019 року [PERSON] , [INFO] навчається в 2-А класі Харківського навчально-виховного комплексу №217 ХМР. Батьківські збори відвідує мати дитини, яка завжди підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами доньки. Зі школи забирає, приводить дитину мати [PERSON] , інколи тітка. Батько [PERSON] стосовно навчання та виховання дитини до школи не звертався. Батьківські збори протягом року не відвідував. Зустріч класного керівника з батьком вперше відбулася в травні 2019 року, коли він вчасно не привіз дитину на заняття за розкладом і прийшов отримати завдання. З характеристики №44 від 29.01.2020 року вбачається, що [PERSON] навчається в КЗ Харківська санаторна школа№13 ХМР з вересня 2019 року. Вчиться із зацікавленістю, відповідально. Мати приділяє увагу навчанню, вихованню та лікуванню доньки на належному рівні, цікавиться її успіхами, підтримує і допомагає, цікавиться інтересами доньки. Батько відвідує доньку у школі не часто, протягом 1 семестру 2019/2020 року начального року кількість відвідувань склала 4 рази. Час спілкування з донькою складав проміжок однієї шкільної перерви. Після спілкування з батьком дівчинка поверталась у схвильованому емоційному стані, плакала. З листа від 02.07.2019 року адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка №1» вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] перебуває під наглядом фахівців закладу. Станом здоров`я дитини та забезпеченням їй належного догляду опікується мати [PERSON] . З приводу стану здоров`я дитини зверталася мати, рекомендації лікарів виконувала. Батько [PERSON] з питань, які стосуються здоров`я дитини, до поліклініки не звертався. З довідки КНП «міська дитяча поліклініка №13» ХМР №121 від 06.02.2020 року вбачається, що дитина [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] . Прибула з КНП «Міська дитяча поліклініка №16» ХМР. На даний час дитина перебуває на Д обліку у гематолога. Строго один ра на місяць мати з дитиною відвідує контроль гематолога та педіатра. За період перебування у закладі у лікарів скарг на дану сім`ю не було, мати строго виконує всі рекомендації лікарів, на прийомі завжди з дитиною, мати [PERSON] . Згідно характеристики №21 від 01.07.2019 року [PERSON] із березня 2016 року працює у ПП «Експерт 3Д». Обіймає посаду лікаря-стоматолога дитячого. Вона є дійсним членом УАДС, учасником конференцій та семінарів за професійним спрямуванням. Доброзичлива та ввічлива у спілкуванні. Дуже емпатійний лікар, яка працює з повною самовіддачею. Керівництво стоматології отримує багато позитивних відгуків від батьків дітей, яких вона лікує та пишається таким співробітником. Як вбачається з рішення Виконавчого комітету ХМР від 24.07.2019 року № 554 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] . З акту обстеження умов проживання квартири [ADDRESS] , вбачається, що квартира розташована на 8 поверху, умови проживання задовільні, в наявності всі комунальні зручності, побутова техніка, квартира мебльована. В квартирі створені всі умови для проживання/перебування дитини. Стосунки в сім`ї задовільні. У судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON] , яка пояснила, що проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні. В квартирі у неї є окрема кімната, всі необхідні умови для навчання та проживання. Дівчинка любить і прихильно відноситься до обох батьків, однак бажає проживати разом з мамою і без обмежень спілкуватися та перебувати у батька. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги рішення Виконавчого комітету ХМР від 24.07.2019 року № 554 , яким визначено місце проживання дитини разом з матір`ю, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про визначення місця проживання дитини [PERSON] , разом з її матір`ю [PERSON] , оскільки судом встановлено, що це відповідає інтересам дитини, позивач створила належні умови для проживання дитини, які забезпечують сталий та гармонійний фізичний, психічний та емоційний розвиток дитини, піклується про неї, виховує та утримує, проявляє турботу. Крім того, суд враховує той факт, що після розлучення батьків дівчинка залишилася проживати з мамою, з якою в неї з урахуванням статі та віку тісний емоційний зв`язок. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. [PERSON] зазначив, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо дитини, доручає її виховання стороннім особам. Він бажає щоб дитина проживала з ним, створив для неї належні умови, має можливість забезпечити дитину матеріально. Судовим розглядом не встановлено та [PERSON] суду не надано беззаперечних доказів щодо неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо дитини, а тому суд, враховуючи те, що дитина тривалий час мешкає з матір`ю, для неї створені належні умови для проживання, враховуючи думку дитини, яка бажає проживати разом із матір`ю суд вважає необхідним відмовити у задоволенні зустрічного позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved