Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про зміну розміру стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2019 року стягнуто з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 09.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у зв`язку з віднесенням даної категорії справи до малозначних. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою її місця реєстації, які відповідачка отримала 25.05.2021року, що підтверджується особистим підписом в поштовому повідомлені. 27.05.2021 року відповідачка через канцелярію Новоукраїнського районного суду надіслала клопотання, в якому не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила стягнути аліменти в твердій грошовій 1255 грн, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становитиме 2510 гривень. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2019 року стягнуто з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.11.2005 року ( а.с.6) батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивача і проживає спільно з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 716 від 16 березня 2021 року про склад сім`ї виданою виконавчим комітетом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.7). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) відповідно до ст. 184 СК України є заява одержувача. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. Згідно положень ст.182 Сімейного Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - становить 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Крім того, відповідачка подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, більш того просить встановити суму стягуваних аліментів з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який з 01.07.2021 року становитиме - 2 510 грн., тобто стягувати з неї аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1 255 грн. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, беручи до уваги клопотання відповідачки, яка не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, рівність батьків щодо обов`язку утримання дитини, те що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів змінився, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню, тому суд вважає за необхідне змінити спосіб та розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з частки від доходу в розмірі ј частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 1255 грн, але не менше 50% для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» судові витрати у вигляді судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved