Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах земельну ділянку, площею 4,1431 га, яка розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького райолну, яка належала їй згідно із Державним актом серія ВН № 07693. Позивач виявила намір на прийняття спадщини, утім пропустила шестимісячний строк визначений законодавцем для прийняття спадщини, вказуючи на поважність причин пропуску строку хворобу, у зв`язку із якою їй було встановлена група інвалідності з дитинства, а також те, що вона не знала про існування вказаного вище заповіту, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 12.07.2019 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . У межах визначеного судом строку відповідачі не надали до суду відзиву. Ухвалою суду від 26.04.2019 за клопотанням позивача було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця. Ухвалою суду від 12.11.2019 закрито підготовче провадження, а розгляд справи призначено по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 02.12.2019 вирішено проводити розгляд справи при заочному розгляді. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому вважає за можливе ухвалити рішення у даному судовому засіданні, за наявними у справі доказами, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації витребуваної судом з Липовецької державної нотаріальної контори до майна померлої [PERSON] встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 11.06.2002, відповідно до якого остання заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку (пай), площею 4,1431 га, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Належність майна спадкодавцеві підтверджено Державним актом серія ВН №07693. Згідно із довідками виданими Костянтинівською сільською радою 14.03.2019 за №171, 172 (а.с.6) встановлено, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] , до складу сім`ї [PERSON] входили діти: [PERSON] , [PERSON] , особи, які постійно проживали та були зареєстровані із спадкодавцем відсутні. Судом встановлено, що своїм правом на спадкування за заповітом від 11.06.2002 скористався відповідач [PERSON] , подавши нотаріусу заяву після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини за рішенням Липовецького районного суду від 23.10.2008. Позивач звернулась до суду із даним позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом від 11.06.2002. Обставини щодо зміни прізвища позивача підтверджуються свідоцтвом про одруження (а.с.6), відповідно до якого вона змінила прізвище із « [PERSON] » на [PERSON] ». Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування") Судом встановлено, що відповідач не надав письмової згоди на спадкування позивачем в нотаріальному порядку. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Із медичних документів доданих до позову було встановлено, що позивач являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, у звязку із чим постійно проходить лікування. Крім цього, позивач вказує, що про існування вищевказаного заповіту на її ім`я їй не було відомо до 2019 року. Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що посадова особа органу місцевого самоврядування не виконала свого обов`язку щодо повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини за заповітом, місце проживання або роботи яких їй відоме, та не вжила заходів щодо розшуку спадкоємців з метою забезпечення дотримання шестимісячного строку для прийняття ними спадщини, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. При вирішенні даного спору суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності, а також достатній їх взаємний зв`язок у сукупності, що свідчить про поважність пропущення позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом, отож порушення прав позивача є очевидним, у зв`язку із чим суд задовольняє позов. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved