Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме будинком № 125 по вул. Ушакова в м. Мелітополі Запорізької області. Вказує, що позивачам належить вказаний вище житловий будинок в рівних частках. Відповідач є сином [PERSON], зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає з лютого 2017 року, будь-які належні йому речі в квартирі відсутні. Позивачі позбавлені права в повній мірі вільно розпоряджатися належним їм майном. Таким чином, вирішити в позасудовому порядку даний спір виявилося неможливим, тому позивачі вимушені звернутися з вказаним позовом до суду. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивачів надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [INFO]. Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за зазначеною адресою не проживає», що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Від представника третьої особи до суду надійшло повідомлення про недоцільність залучення Мелітопольського міського відділу управління державної міграційної служби України Запорізької області як третьої особи у даній справі, враховуючи вимоги законодавства. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань позивачів про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивачці [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.11.2011 державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2176, належить 1/2 частина житлового будинку № 125 по вул. Ушакова в м. Мелітополі Запорізької області, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. /а.с. 10,11/. Позивачці [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.11.2011 державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2174, належить 1/2 частина житлового будинку № 125 по вул. Ушакова в м. Мелітополі Запорізької області, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. /а.с. 12,13/. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізькій області від 14.08.2018 № 4737, відповідач - [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. /а.с.24/. Однак, відповідач за вказаною вище адресою не мешкає з лютого 2017 року, про що свідчать заяви [PERSON], [PERSON], засвідчені головою квартального комітету № 97 від 30.07.2018 та 06.08.2018. /а.с. 16,17/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, але не проживає там з лютого 2017 року по теперішній час, позивачі не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. ст. 391, 396\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Оскільки відповідач є сином позивача [PERSON], мешкав за однією адресою разом з нею як член її сім'ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156\~ЖК України та ст. 405 ЦК України. Так, відповідно до ст. 156\~ЖК України та ст. 405\~ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 156\~ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157\~ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає\~член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав,\~\~передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки, як було встановлено судом, житловий будинок № 125 по вул. Ушакова в м. Мелітополі Запорізької області належить позивачам, відповідач [PERSON], який проживав у вказаному житловому будинку як член сімї позивача [PERSON], на теперішній час не мешкає у зазначеному житловому будинку без поважних причин, з лютого 2017 року, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ушакова, буд. 125, залишається зареєстрованим [PERSON], що перешкоджає власникам житлового будинку [PERSON], [PERSON], користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.\~141\~ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved