Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO] з розміру 750 грн. на 2000 грн. (по 1000 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Вказує на те, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 02.12.2016 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, починаючи з 10.11.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час вказана сума до стягнення є замалою. Вона не працює, так як здійснює догляд за старшим сином, який є інвалідом з дитинства та потребує спеціального догляду. Значні кошти ідуть на його лікування. Вона неодноразово перебувала з старшим сином на стаціонарному лікування у Львівському обласному дитячому «Психоневрологічному диспансері». Для дитини необхідне спеціальне харчування та ліки, які вона часто замовляє за кордону. На даний час збільшився прожитковий мінімум, відтак, змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21.01.2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу з 20.11.2003 року, який рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 12.02.2016 року розірвано. Від даного шлюбу у них 27.02.2008 року народився син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії 1-СГ №133485) та 04.01.2013 року син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії 1-СГ №356585). Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 02.12.2016 року (справа №442/7199/16-ц) з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Судом беззаперечно встановлено те, що сума аліментів, яку сплачує відповідач на користь позивача є недостатньою для забезпечення нормального рівня проживання дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, який надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати повязані з їхнім фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача\~-\~платника аліментів\~(є\~працездатною особою,\~молодого віку),\~рівність прав\~та обов'язків\~обох батьків\~щодо дитини,\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~ту обставину,\~що згідно\~чинного законодавства,\~мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~ту обставину,\~що старший\~син сторін\~є інвалідом\~та потребує\~постійного лікування,\~вимоги розумності\~та справедливості\~і визначає\~їх в\~розмірі 1000\~грн., але\~не менше\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи вік та матеріальні потреби, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити їм прожитковий мінімум, визначений державою. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved