Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлого батька відкрилась спадщина, що складається з нерухомого майна, однак позивач звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на не рухоме майно, отримала відмову у його видачі в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання представник позивача та позивач не зявились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від Микільської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позову. Від Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У разі смерті власника майна державна реєстрація проведена бути не може, так як припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності. Відповідно\~ ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві зареєстрованих у встановленому законом порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що [PERSON] (до шлюбу Гайдар) [PERSON], народилася 19 серпня 1982 року в с. Микільске Полтавського району її батьками були: батько - [PERSON], матір - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження 11-КЕ № 365593, видане виконкомом Микільської сільської ради народних депутатів Полтавського району 14.09.1982 року. Як встановлено, позивач змінила своє прізвище з Гайдар на [PERSON] під час реєстрації шлюбу 30.08.2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, видане виконкомом Ланівської сільської ради 30.08.2004 року серія 1-КЕ № 113081 та стала проживати окремою від батька, сімєю спільно з своїм чоловіком [PERSON]. Відповідно до рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22.09.2009 року спадковдавця [PERSON], який останнім часом зловживав спиртними напоями та вів бродячий спосіб життя, був оголошений померлим з 03.10.2009 року. За життя спадкодавець - [PERSON] на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації від 25.08.2005 року № 510 отримав у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Микільської сільської ради дві земельні ділянки за кадастровим номером 5324083900:00:0350125 площею 1,44 га. та кадастровим номером 5324083900:00:0330001 площею 2,93 га., а всього 4,37 га. і йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю. Спадкоємиць за законом [PERSON] звернулась до завідувача Полтавської районної державної нотаріальне контори з вимогою щодо оформлення права власності на вказані земельні ділянки порядку спадкування після померлого - спадкодавця [PERSON] Згідно листа Полтавської районної державної нотаріальної контори від 19 листопада 2015 року за № 02-14/411-2015р., встановлено, що спадкоємиць отримала відмову в зв»язку з тим що відсутній факт прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки, що унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Отже у зв'язку з тим, що спадкоємцеві за законом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, він позбавлені можливості оформити спадщину окрім як через звернення до суду. Згідно п.п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК ). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-5304981502016, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 5324083900:00:0330001 площею 2,93 га. дійсно рахується у приватній власності на території Микільської сільської ради за [PERSON] Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-5305330332017 від 14.02.2017 року, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 5324083900:00:0350125 площею 1,44 га. дійсно рахується у приватній власності на території Микільської сільської ради за [PERSON] Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, роз»яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем, як за спадкоємцем за законом права власності на спадкове нерухоме майно після померлого батька На підставі викладеного, ст.ст. 25, 325, 328, 392, 1216, 1218,\~ 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved