Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, дитина проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач добровільно на постійній основі матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Крім того, дитина додатково займається з репетиторами, має хронічне захворювання - бронхіальну астму, що потребує значних додаткових витрат. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених вимог, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12.10.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти тверджень позивача, вказуючи на те, що він приймає участь в утриманні та вихованні дитини, надає кошти на лікування, придбання одягу та необхідних для навчання речей. Він пропонував позивачу укласти договір про сплату аліментів на доньку та посвідчити нотаріально, однак позивач не погодилась із запропонованими умовами. Відповідач зазначив і про те, що на даний час в зв`язку з погіршенням стану здоров`я ним подано заяву про припинення державної служби та звільнення з роботи, а також йому встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок війни (захворювання, пов`язане з захистом Батьківщини). Відтак, він потребує постійного лікування. Також, на його утриманні перебуває його непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , яка за станом здоров`я потребує його допомоги як на лікування, так і на харчування та сторонній догляд. З урахуванням наведених обставин, та вказуючи на розмір доходу позивача, відповідач вважає, що сума в розмірі 2300,00 грн. забезпечити його дитині рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку і не заперечує проти стягнення з нього аліментів в такому розмірі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 06.11.2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2300,00 грн. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1993 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 11). В судовому засіданні також встановлено, і даний факт визнано сторонами, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2300,00 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 17 120,00 грн., а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, а також те, що позивач є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, стан його здоров`я та надання допомоги його матері [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Суд керується виключно інтересами дитини та вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 22.09.2020 року з урахуванням проведених відповідачем в добровільному порядку виплат. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рухонок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що відповідач інвалід ІІ групи, він звільнений від сплати судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved