Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя від 04.06.2008 року та Свідоцтвом про право на спадщину від 04.06.2008 року. Її син, [PERSON], уклав шлюб з [PERSON], після чого вона з чоловіком прописали її в їхньому спільному будинку. У грудні 1990 року її син розлучився з [PERSON] Відповідач вже 20 років не проживає в будинку, не сплачує платежів на утримання будинку, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в будинку немає, тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача подала заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати без її участі та участі позивача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повернувся конверт з документами, оскільки за адресою, вказаною в позовній заяві, вона не проживає. У газеті "Час Київщини" №45 [138] від 21.11.2014 року розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання, яке відбудеться о 10:00 год 05.12.2014 року у Володарському районному суді Київської області. Не зважаючи на це, відповідач у судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Згідно довідки №298 від 10.09.2014 року, наданої Городище-Пустоварівською сільською радою Володарського району Київської області, [PERSON] з 1994 року зареєстрована [ADDRESS]. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 04.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №1250, та Свідоцтва про право на спадщину від 04.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №1252, належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19113090 від 06.06.2008 року. Відповідач [PERSON] з 1994 року зареєстрована [ADDRESS], що підтверджується довідкою №298 від 10.09.2014 року, наданою Городище-Пустоварівською сільською радою Володарського району Київської області. Син позивача, [PERSON], та відповідач, [PERSON], розірвали шлюб, що вбачається з Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.12.1990 року. Актом про обстеження матеріально-побутових умов №376 від 26.11.2014 року підтверджено, що відповідач [PERSON] не проживає у с. Веснянка Володарського району Київської області п'ятнадцять років. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у будинку, розташованому по [ADDRESS], не бере участі в його утриманні, поважні причини непроживання відповідача у даному будинку судом не встановлені, тому суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved