Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням в навчальному закладі, в розмірі 43208,60 гривень та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що між [PERSON] на начальником Інституту спеціального зв»язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» був укладений контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу. Наказом Державного науково-дослідного інституту спеціального зв»язку та захисту інформації від 27.08.2014 р. № 60 ос відповідач був звільнений в запас ЗС України за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу в зв»язку з систематичним невиконанням умов контракту. Відповідно до умов Контракту відповідач взяв на себе зобов»язання проходити службу в Держспецзв»язку протягом п»яти років після закінчення навчання в Інституті; у разі звільнення із служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті добровільно відшкодувати Держспецзв»язку витрати, пов»язані з його утриманням Згідно з довідкою-розрахунком витрати, пов»язані з утриманням [PERSON] в Інституті, за період з 05.08.2011 р. по 20.06.2014 р. складають 43208,60 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. В силу положень ст.ст.74,76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленими про місце і час судового розгляду, в зв»язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що між начальником Інституту спеціального зв»язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» та [PERSON] був укладений контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу від 04.08.2011 р. на навчання у вищому навчальному закладі Держспецзв»язку. Наказом Державного науково-дослідного інституту спеціального зв»язку та захисту інформації від 27.08.2014 р. № 60 ос відповідач був звільнений в запас ЗС України за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу в зв»язку з систематичним невиконанням умов контракту. Відповідно до ст.11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв»язку та захисту інформації України» курсанти, які звільняються зі служби через службову невідповідність або в зв»язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п»яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов»язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п.3 Контракту відповідач зобов»язався проходити службу в Держспецзв»язку протягом п»яти років після закінчення навчання в Інституті; у разі звільнення із служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті добровільно відшкодувати Держспецзв»язку витрати, пов»язані з утриманням в навчальному закладі. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 1258 від 25.11.2009 р. затверджено Порядок та умови відшкодування курсантами та особами начальницького складу Державної служби спеціального зв»язку та захисту інформації витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах. Згідно п.2 Порядку витрати відшкодовуються Адміністрації Держаспецзв»язку, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади. В силу положень п.3 Порядку відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з : грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п.4 Положення). Як вбачається з матеріалів справи і підтверджується наданим позивачем розрахунком, витрати, пов»язані з утриманням [PERSON] в Інституті за період з 05.08.2011 р. по 20.06.2014 р. становлять 43208 гривень 60 копійок. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку за контрактом в частині відшкодування витрат на утримання у навчальному закладі, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved