Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, згідно із яким просить зняти арешт з автомобіля ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], накладеного постановою державного виконавця ВП №18808103 від 15.09.2010 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.05.2013 року він купив вищевказаний автомобіль у [PERSON] шляхом оформлення довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за №1382. [PERSON], в свою чергу, 02.06.2010 року придбав цей автомобіль у [PERSON], що підтверджується розпискою останнього та довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 30.07.2010 р. за №2894. У жовтні 2014 року позивач звернувся до органів МРЕВ за переоформленням вказаного вище автомобілю на себе, проте йому було відмовлено, оскільки на автомобіль постановою державного виконавця ВП №18808103 від 15.09.2010 р. був накладений арешт, який дотепер не знятий, незважаючи на те, що виконавчий документ 14.05.2013 р. повернуто стягувачу за його заявою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2010 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER]. Останній в рахунок оплати автомобіля отримав від [PERSON] гроші у сумі 18400 грн. Вказаний факт підтверджено копією розписки [PERSON] 30.07.2010 року [PERSON] видав на ім'я [PERSON] довіреність на управління автомобілем з правом розпоряджатися вказаним автомобілем, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за №2894. 18.05.2013 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER]. Останній в рахунок оплати автомобіля отримав від [PERSON] гроші у сумі 16000 грн. Вказаний факт підтверджено копією розписки [PERSON] і в цей же день [PERSON], діючи на підставі довіреності від 30.07.2010 року та від імені [PERSON], видав на ім'я [PERSON] довіреність на управління автомобілем ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER], з правом розпоряджатися вказаним автомобілем, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за №1382. З метою перереєстрації автомобіля позивач звернувся до органів МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, але йому було відмовлено та повідомлено, що на даний автомобіль накладено арешт. Державним виконавцем Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ 15.09.2010 року винесено постанову ВП №18808103 про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони його відчуження, а саме: автомобілю ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER]. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ ВП №18808103 від 14.05.2013 року виконавчий документ - судовий наказ №2у-456, виданий 05.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу, повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначена постанова сторонами не оскаржувалася. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Частина 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, оскільки всупереч вимогам діючого законодавства в постанові про повернення виконавчого документа державним виконавцем не знятий арешт з майна боржника, автомобіля ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER], накладений в рамках виконання судового наказу №2у-456, виданого 05.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, відповідно до положень ст.ст.48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» з метою захисту прав позивача суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved