Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувсь до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 07.08.2010 року помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2196 га (кадастровий номер 0522281400:03:000:0011), що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЯА №802175 від 23.09.2005 року на право власності на земельну ділянку. Прийнявши спадщину, позивач не в змозі її оформити, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів згідно частини третьої\~статті 200 ЦПК, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 07.08.2010 року помер [PERSON], що підтверджується рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20.12.2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2196 га (кадастровий номер 0522281400:03:000:0011), що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯА №802175 від 23.09.2005 року на право власності на земельну ділянку (а.с. 19). З матеріалів Спадкової справи № 153/2018 року слідує, що після померлого [PERSON] спадщину за законом як спадкоємець другої черги прийняв позивач, який приходиться рідним братом. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Прийнявши спадщину, позивач не в змозі її оформити, оскільки було втрачено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Липовецької РДА від 21.02.2005 року № 31 на імя [PERSON] було видано Державний акт серії ЯА\~№802175\~від 23.09.2005\~року на\~право власності\~на земельну\~ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2196 га (кадастровий номер 0522281400:03:000:0011), що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі втрати державного на право власності на земельну ділянку, порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну ділянки, не передбачено. Оригінал примірника вищевказаного державного акту втрачено. У звязку з відсутністю визначеного законом порядку позивач не в змозі отримати його дублікат, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата державного акту не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність спадкодавцеві земельної ділянки доведено позивачем належними та допустимими доказами, враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до\~Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved