Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 20848,99 грн., витрати з проведення автотехнічного дослідження в розмірі 700,00 грн., та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 04.10.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілю [NUMBER], власником якого є [PERSON]. 01.11.2016 Постановою Балаклійського районного суду Харківської області, водія автомобілю [NUMBER] [PERSON] визнано винним у даному ДТП. Внаслідок грубого порушення відповідачем ПДР України, сталося ДТП, належний позивачці автомобіль [NUMBER], отримав пошкодження та потребує ремонту. Згідно звіту № 422/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 13.10.2016 вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобілю [NUMBER], складає 20848,99 грн., також позивачем сплачені послуги з проведення автотехнічного дослідження в розмірі 700,00 грн., та судовий збір у розмірі 640 гривень. Позивач надав до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON], 04.10.2016 керуючи автомобілем [NUMBER] в районі будинку №30 по вул. Центральній в селищі Донець Балаклійського району Харківської області, рухаючись заднім ходом, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Своїми діями водій [PERSON], порушив п.п. 10.9 ПДД України 01.11.2016 Постановою Балаклійського районного суду Харківської області відповідача [PERSON], визнано винним у скоєнні правопорушення 04.10.2016, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає цивільну справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Згідно звіту № 422/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 13.10.2016 вартість матеріальної шкоди завданої власнику, внаслідок пошкодження автомобілю [NUMBER], складає 20848,99 грн. (а.с. 6-18) Вартість дослідження склала 700 грн. (а.с. 19). У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах. Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 року, відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved