Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду 23.02.2016 року з позовом до [PERSON] міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», [PERSON] про визнання права власності на частину квартири [ADDRESS]. При цьому зазначив, що [PERSON] помер 22.08.2015 року, згідно свідоцтва про смерть видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції від 26.08.2015 року актовий запис № 8018 серія І ЖД №425189. (а.с. 7). [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстрованим Приморським відділом ЗАГС м. Одеси, серія V ЖД №318061 актовий запис №586 від 21.08.1992р., де в графі мати записана [PERSON] Після смерті сина, відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/3 частки квартири №233 в буд.7/9 по вул. Пироговській у м. Одеса, де 1/3 частка квартири належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому [PERSON] міської Ради народних депутатів від 21.01.1998р. зареєстрованого та записаного в реєстрову книгу за № 8-8674. В обґрунтування вимог вказує, що в встановлений законом строк позивака звернулась до Другої [PERSON] державної нотаріальної кантори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрила після смерті сина [PERSON], померлого 22.08.2015р., про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №42231423 від 25.11.2015 року. Нотаріусом було розяснено, що для отримання спадщини на 1/3 частку квартири №233 в буд.7/9 по вул. Пироговській у м. Одеса, що належала її померлому сину [PERSON], їй треба надати оригінали правовстановлюючих документів на цю квартиру, однак вона була не в змозі надати необхідні документи у звязку з їх втратою. В судове засідання представник позивача [PERSON] яка діє згідно довіреності від 20.11.2015 року (а.с.20), підтримала позовні вимоги з викладених підстав та зазначено, що борг вже сплачено. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання не зявилась третя особа ТОВ «Дата [PERSON]», але надала суду клопотання про відкладення справи у звязку з находженням представника ТОВ «Майнінг Груп» у щорічній відпустці, але не надав суду належних доказів за даним фактом, тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до наступного. \~ Судом встановлено, що 22.08.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції від 26.08.2015 року актовий запис № 8018 серія І ЖД №425189. (а.с. 7). [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстрованим Приморським відділом ЗАГС м. Одеси, серія V ЖД №318061 актовий запис №586 від 21.08.1992р., де в графі мати записана [PERSON] Після смерті сина, відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/3 частки квартири №233 в буд.7/9 по вул. Пироговській у м. Одеса, де 1/3 частка квартири належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому [PERSON] міської Ради народних депутатів від 21.01.1998р. зареєстрованого та записаного в реєстрову книгу за № 8-8674. (а.с.11). Іншини співвласниками квартири в рівних часткає є [PERSON] і позивачка [PERSON] У відповідності до\~статті 1261 Цивільного кодексу України\~спадкоємцями першої черги майна померлого є позивач по справі. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не складав. 25.11.2015 року було оцінено відповідну квартиру за адресом: № 233 в буд.7/9 по вул. Пероговській у м. Одеса, що підтверджується звітом про оцінку №00-151025-001(а.с. 17) та складено висновок про вартість обєкта оцінки, за якою було визначено, що ринкова вартість 1/3 частини обєкта, власником якої є [PERSON] складає, без ПДВ: 117\~662,47 грн., ринкова вартість 1/3 частини обєкта, власником якої є [PERSON] складає, без ПДВ: 117\~662,47 грн. та ринкова вартість 1/3 частини обєкта, власником якої є [PERSON] складає, без ПДВ: 117\~662,47 грн.(а..18) 23 лютого 2016 року позивачем було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини вх..№161/02-14, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи. Відповідно до постанови від 23.02.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири №233 в буд.7/9 по вул. Пироговській у м. Одеса, з тих підстав, що заявниця не надала правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.(а.с.19). Згідно витребуваної судом з КП «БТІ» ОМР інформації, вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.01.1998 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках та яка складалася з 2 житлових кімнат загальною площею 49,4 кв.м. (а.с.43). Також судом було витребувано копію спадковою справи, заведеної після смерті [PERSON], померлого 22.08.2015 року, з якою вбачається, що тільки [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаруса Другої ОДНК [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з ненадання оригіналів правовстановлюючих документів. Також в матеріалах спадкової справи наявна заява-претензія ТОВ «Дата [PERSON]». Проте, згідно квитанції №57942 від 11.05.2016 року вбачається, що [PERSON] погасила кредит. Вирішуючи спір суд також виходить з наступного. Ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до положень частин першої та другої\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст.1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог\~ст.1268 ЦК України\~позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Згідно положень пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від\~\~30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого 22 серпня 2015 року [PERSON] за законом першої черги, звернувся у встановленому законом порядку та строк з заявою на отримання спадщини, отримавши відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, натомість, в матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що спадкодавець [PERSON] є власником 1/3 частини квартири, право власності яке у неї виникло з підстав та у порядку, передбаченому законом, право позивача на спадкування за законом підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Саме такий концептуальний підхід до застосування судами положень\~ст. 16 ЦК\~знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності». У звязку з цим, суд також вважає можливим задовольнити вимогу позивача про визнання за нею права власності на 1/3 частини зазначеної квартири яка належить їй. Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом через втрату правовстановлюючих документів На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved