Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Свої позивні вимоги обґрунтовують тим, що 14.11.2014 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Р21.190.71829. Як вказано у позові відповідач отримав кредит в розмірі 21570 грн., зі сплатою 16 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Станом на 31.12.2015 р. відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 33420,87 грн. При цьому, 31.12.2015 р. між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов договору факторингу Клієнт (первісний кредитор - банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору - позивачу) з 31.12.2015 р., а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України позивач письмово повідомив відповідача про відступлення права вимоги до позивача - ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права складає 33420,87 грн. і останній платіж здійснено 14.04.2015 р. Тому у зв'язку із несплатою заборгованості представник позивача просить суд стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 33420,87 гри., з яких за тілом кредиту 21470 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 11950,87 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі одразу вказавши у позовній заяві щодо можливості розгляду справи у їх відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши пояснення прийшов до висновку, що позов ТОВ „Факторингова компанія „РАНТЬЕ" підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Судом з'ясовано, що 14.11.2014 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Р21.190.71829 на суму 21570 грн., зі сплатою 16 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. Як з'ясував суд, станом на 31.12.2015 р. відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 33420,87 грн. При цьому, 31.12.2015 р. між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов договору факторингу Клієнт (первісний кредитор - банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору - позивачу) з 31.12.2015 р., а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України позивач письмово повідомив відповідача про відступлення права вимоги до позивача - ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права складає 33420,87 грн., з яких: тіло кредиту 21470 грн., нараховані та несплачені відсотки та комісії - 11950,87 грн. і останній платіж здійснено відповідачем 14.04.2015 р. У відповідності до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у відповідності до ст. 526 ЦК України). Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ТОВ „Факторингова компанія „РАНТЬЕ" підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України був зобов'язаний виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк відповідач своїх зобов'язань не виконав. Також суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved