Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 5 000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач після розірвання шлюбу добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, всі витрати по матеріальному забезпеченню дитини позивач несе самостійно, хоча відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки неофіційно працює в таксі та отримує постійно дохід, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 13.01.2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні. Позивач до початку судового розгляду надала заяву із проханням розглядати справу без її участі та зменшення розміру позовних вимог до 3000 грн., проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, прочини неявки суду не повідомив. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що 27.12.2000 року між сторонами було укладено шлюб, про що складено актовий запис № 227 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний запис за № 59 від 27.03.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Обухівського міськрайонного управління юстиції, який постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Суд вважає, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено при розгляді справи неповнолітня дітина сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. При цьому, згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривню; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина сторін перебуває на утриманні матері, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду інші аліментні зобов`язання не надано. Згідно зі ст. ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, суд вважає обґрунтованим та доведеним з боку позивачки розмір аліментів у сумі 3 000,00 грн., оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу відповідних їх прав та обов`язків (ст. 141 СК України). Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а також роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Враховуючи вищевикладені обставини та надані докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 3000,00гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, відповідно до положень ст. 84 СК України починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved