Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 23 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Публічне акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» свої зобов?язання за вказаним Договором та угодою виконав в повному обсязі виготовивши картку на яку було перераховано узгоджену умовами договору суму кредиту. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не внесла своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором, таким чином, станом на 30 травня 2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 12328,71 грн., яка складається: 4573.09 грн. - заборгованості за кредитом; 4978.54 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1713.81 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи до умови кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 563.27 грн. штраф (процентна складова). Ураховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 23 листопада 2010 року в сумі 12328.71 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також не з'явилась в судове засідання, хоча про час і місце судового розгляду справи була оповіщена належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, також клопотання про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направила. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2010 року між ПАТ Комерційний банк ,,Приват Банк" правонаступником якого є ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 23.11.2010 року. Згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку позивача заборгованість по кредитному договору станом на 30 травня 2014 року складає 12328.71 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 12328.71 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved