Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про розподіл спадкового майна між спадкоємцями та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що після смерті батьків [PERSON], померлої [INFO], та [PERSON], померлого [INFO], залишилася спадщина, а саме: земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 32,180 га. (кадастровий номер [NUMBER]), право власності зареєстровано на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 14 січня 2000 року на ім'я [PERSON], акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 286; житловий будинок А1 з прибудовами а-1 та а1 -1, ґанком а к, (загальною площею 76,0 кв.м., в тому числі житловою 53,0 кв.м) господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б1 ганок б к, магазин В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, вбиральня Ж-1, літній душ З-1, вбиральня К-1, гараж П-1, погріб п п, сарай М-1, вигріб н, огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, замощення І , що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,2372 га. (кадастровий номер [NUMBER]), розташовану за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 15 квітня 2014 року. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачі в квітні звернулися до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак отримали відмову внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно і внаслідок того, що відповідачі та [PERSON], померлий [INFO], шляхом постійного проживання прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Аналогічна ситуація, із спадковою масою, що залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO], відповідачі вчасно не відмовилися від своїх часток у спадковому майні, та прийняли спадщину шляхом постійного проживання. Просять визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 частину земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Україна загальною площею 32,18 га кадастровий номер [NUMBER], право власності зареєстровано на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 14 січня 2000 року на ім'я [PERSON], померлої [INFO], в порядку спадкування за законом, на житловий будинок А1 з прибудовами а-1 та а1 -1, ґанком а к , (загальною площею 76,0 кв.м., в тому числі житловою 53,0 кв.м) господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б1 ганок бк, магазин В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, вбиральня Ж-1, літній душ З-1, вбиральня К-1, гараж П-1, погріб п п, сарай М-1, вигріб н , огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, огорожа №4, замощення І, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Мар'їнською держнотконторою 28 грудня 1993 року р. №2244, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2372 га. кадастровий номер [NUMBER], право власності зареєстровано на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Серія [NUMBER], виданого 15 квітня 2014 року, за [PERSON], померлим [INFO], в порядку спадкування за законом; за [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 частину земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Україна загальною площею 32,18 га. кадастровий номер [NUMBER], право власності зареєстровано на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 14 січня 2000 року на ім'я [PERSON], померлої [INFO], в порядку спадкування за законом; за [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 частину земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Україна загальною площею 32,18 га кадастровий номер [NUMBER], право власності зареєстровано на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 14 січня 2000 року на ім'я [PERSON], померлої [INFO], в порядку спадкування за законом В судове засідання позивачі не з'явилися, надали до суду заяви в яких підтримали свої позовні вимоги та просили розгляд справи проводити у їх відсутність, на фіксуванні судового засідання за допомогою технічних пристроїв не наполягали. Від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог позивачів. [PERSON] на електронну поштову скриньку було надіслано заяву про визнання нрею позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області 3 листопада 2010 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 46 та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. З довідки № 602 від 24 квітня 2018 року, наданої Новоукраїнською сільською радою Мар'їнського району Донецької області вбачається, що на момент смерті разом зі спадкодавцем були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та прийняли спадщину шляхом сумісного проживання. [PERSON] помер [INFO], про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради 19 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 39 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 4 жовтня 1980 року вбачається що [PERSON] 4 жовтня 1980 року уклав шлюб з [PERSON] про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради зроблено в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 4 жовтня 1980 року запис за №26. [PERSON] народилася [INFO], про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради в книзі реєстрації актів про народження 17 січня 1981 року зроблено відповідний актовий запис за № 2 та видане свідоцтво про народження Серії [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO], про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради в книзі реєстрації актів про народження 5 листопада 1983 року зроблено відповідний актовий запис за № 46 та видане свідоцтво про народження Серії [NUMBER]. [PERSON] змінила прізвище 15 лютого 2017 року про що Мар'їнськким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 2 та видане свідоцтво про зміну імені Серії [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO], про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради в книзі реєстрації актів про народження 4 жовтня 1986 року зроблено відповідний актовий запис за № 34 та видане свідоцтво про народження Серії [NUMBER]. [PERSON] 12 жовтня 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька в Книзі реєстрації шлюбів 12 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 559 та видане свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO], про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради в книзі записів актів громадянського стану про народження 29 листопада 1994 року зроблено відповідний актовий запис за № 34 та видане свідоцтво про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, яка має суворо дотримуватись. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, коли черговість одержання права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеною після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, виконуючи вимоги ст. 1297 ЦК України, з якої вбачається, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину. Однак свідоцтво про право на спадщину позивач не отримали, в зв'язку з відмовою нотаріуса, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та фактичним прийняттям спадщини відповідачами. Відповідно до правил ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема,об'єкти нерухомості. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Отже, виходячи з положень ст. 392 ЦК України право на позов виникає також з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них права вимоги щодо спірного майна, але у зв'язку відсутністю можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як вбачається з матеріалів справи в позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно неможливо з тих причин, що з 1 січня 2013 року набули чинності зміни до Земельного кодексу України, зокрема, ст. 126, згідно якої право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється свідоцтвом відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість та містить кадастровий номер, тобто отримати дублікати державних актів неможливо. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України. Таким чином, враховуючи вище зазначені норми права, обставини справи, зокрема, зважаючи на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, незважаючи на наявність реєстрації на об'єкт нерухомого спадкового майна, враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, дублікатів правовстановлюючих документів, внаслідок чого його цивільне право підлягає захисту в цивільному порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved