Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи вимоги тим, що він набув права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11352883000 від 29.05.2008р., укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], для стягнення боргу за яким рішенням Оболонського районного суду м.Києва 23.10.2012р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності, і була передана в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором. Позивач вважає, що він став стягувачем за вказаним рішенням суду, а тому подальше виконання рішення суду є неможливим, у зв'язку із чим підстав для арешту квартири не має. У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, вказуючи що відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» не має право зняти накладений арешт самостійно, оскільки виконавче провадження закінчено. Також представник відповідача подав копії матеріалів виконавчого провадження, які суд долучив до матеріалів справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив задовольнити позов, вказуючи на те, що банк не має майнових претензій до позивача, оскільки права вимоги за кредитним договором передані ТОВ «ФІНСТРИМ», а договір іпотеки спірної квартири розірвано. Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11352883000 від 29.05.2008р. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та банком укладений договір іпотеки №86800 від 29.05.2008р., відповідно до якого Позивач передав в іпотеку банку належну йому на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], тобто виступив майновим поручителем за кредитним договором. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012р. по справі №2-27/12 звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 86800 від 29.05.2008 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], а саме: нерухоме майно, що належить [PERSON] на праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS], для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №1135288300 від 29.05.2008 року в розмірі 413 328, 48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2012 року становить 3 303 734, 54 грн., з яких 244 085, 09 доларів США -кредитна заборгованість, 145 362, 82 доларів США -заборгованість по нарахованих процентах, 17 017, 23 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2012 року становить 136 018, 71 гривень -пеня за прострочення сплати процентів, 6 863, 34 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2012 року становить 54 858, 69 гривень -пеня за прострочення сплати за кредитом. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. 27.02.2014р. відкрито виконавче провадження №42231026 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012р. по справі №2-27/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2014р. накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], з метою забезпечення виконання рішення суду. 21.12.2015р. виконавче провадження №42231026 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012р. по справі №2-27/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки закінчено, а виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання відповідно до вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". На підставі договору від 18.12.2018р., укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON], договір іпотеки №86800 від 29.05.2008р. розірвано. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про припинення іпотеки квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Згідно із ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, оскільки іпотека припинилася, то виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012р. по справі №2-27/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки є неможливим. Також судом встановлено, що відповідно до договору факторингу №18-12/ФІН1 від 18.12.2018р., укладеного між АТ «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», останньому були передані права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11352883000 від 29.05.2008р. Згідно з договором комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитними договорами від 18.12.2018р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» та [PERSON], останній набув права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11352883000 від 29.05.2008р. Передача прав вимоги оформлена актом прийому-передачі від 18.12.2018р. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права вимоги за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012р. по справі №2-27/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно із ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до частин 1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок зняття арешту з майна. Відповідно до цієї статті визначений перелік підстав, при наявності яких арешт з усього майна знімає державний виконавець. А частиною 5 цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оскільки рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012р. по справі №2-27/12 не підлягає подальшому виконанню, позивач [PERSON] є кредитором у даному зобов'язанні, договір іпотеки розірвано, суд не вбачає підстав для подальшого арешту квартири та вважає правильним задовольнити позовні вимоги, що заявлені у справі.

Outcome: approved