Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 29.11.1985 р. шлюбу, в якому спільних дітей вони не мають. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки сторони мають різні характери та життєві принципи, постійні сварки та конфлікти негативно вплинули на їхні відносини, шлюбні відносини між ними фактично припинилися з березня 2013 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, пояснив, що з дружиною тривалий час (з березня 2013 ) проживають окремо, через постійні сварки, в них зіпсувалися відносини, крім того, спільного господарства не ведуть, проти надання судом строку на примирення заперечував. Спору про розподіл майна подружжя на теперішній час вони не мають. Представник позивача - адвокат Андрієнко С.В. просив задовольнити позов, пояснив, що сторона позивача вважає, що є всі передбачені законом підстави для розірвання шлюбу між подружжям. Представник відповідача проти позову не заперечував, просив задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами, пояснивши, що відповідач є жінкою похилого віку, стан її здоров'я також не сприяє участі в справі, він має всі повноваження згідно нотаріально посвідченої довіреності. Додав, що його довірителька визнає позов, заперечує проти надання строку на примирення, оскільки сім'я сторін розпалась, вони проживають окремо з березня 2013 р., не мають взаємні права і обов'язки та спільного побуту. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 листопада 1985 р. відділом ЗАГС Мінського райвиконкому м.Києва, актовий запис № 2203, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 29.11.1985 р. Від подружніх відносин сторони спільних сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2013 р. через відсутність взаєморозуміння. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони тривалий час проживають окремо один від одного. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст.24 ч.1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 29.11.1985 р. № 2203, складеному відділом ЗАГС Мінського райвиконкому м.Києва. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved