Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення за наступними підставами. Відповідно до укладеного договору № HEQWGK00002020 від 24.10.2007 року відповідач [PERSON] 26.10.2007 року отримав кредит у розмірі 12600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.10.2017 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 18.10.2013 року має заборгованість - 18 173, 69 доларів США, яка складається з наступного: - 13185, 39 доларів США - заборгованість за кредитом; - 794,97 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 164,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 3133,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору : - 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина). - 863, 92 доларів США - штраф (процентна складова) . В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 26.10.2007 року укладено договір іпотеки №HEQWGK00002020, згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме : будинок загальною площею 30,60 кв.м, житловою площею 18,70 кв.м, який розташований за адресою : [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, з обумовленою сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки 90 900 грн. На підставі викладеного просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEQWGK00002020 від 24.10.2007 року в розмірі 18 173,69 доларів США, що за курсом 7,99 грн. відповідно службового розпорядження НБУ від 18.10.2013 року складає 145 207, 81 грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 30,60 кв.м., житловою площею 18,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №HEQWGK00002020 від 26.10.2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідачів з квартири , яка розташована в [ADDRESS], та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 24.10.2007 року відповідач [PERSON] № HEQWGK00002020 отримала кредит у розмірі 12600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.10.2017 року. /а.с.15-18/. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В якості забезпечення повернення кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON].26.10.2007 року укладено договір іпотеки №HEQWGK00002020, згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме : будинок загальною площею 30,60 кв.м, житловою площею 18,70 кв.м, який розташований за адресою : [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, з обумовленою сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки 90 900 грн./а.с.21-22/ Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На теперішній час кредит і відсотки [PERSON] належним чином не сплачуються, в зв'язку з чим станом на 18.10.2013 року має заборгованість - 18 173, 69 доларів США/а.с.49-52/, яка складається з наступного: - 13185, 39 доларів США - заборгованість за кредитом; - 794,97 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 164,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 3133,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору : - 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина). - 863, 92 доларів США - штраф (процентна складова) . Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтями 549-551 ЦК України передбачається відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. Згідно з ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З вимог ст. 1050 ЦК України вбачається що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати проценти, передбачені договором. Відповідно до п.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки...» Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись за рішенням суду. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов'язання по кредитному договору, а оскільки в забезпечення зобов'язання з нею був укладений іпотечний договір будинку, власниками якого є вона, суд вважає можливим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 30,60 кв.м, житловою площею 18,70 кв.м, який розташований за адресою : [ADDRESS]. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд вважає, що відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень частини 4 статті 78 Закону України "Про виконавче провадження", виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаним договором кредиту у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанцією (а.с. 28), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved