Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 17 грудня 2016 року відповідач на автодорозі Київ-Знам»янка, керуючи автомобілем «Daewoo» державний номернй знак [NUMBER] не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В»їзд заборонено», при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та при виїзді на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» з державним номером [NUMBER] під його керування, в результаті чого було спричинено пошкодження автомобіля. Згідно постанови Обухівського районного суду Київької області від 27.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення 124 КУпАП та піддіно адміністративному стягненню у вигляді штрафу. НАСК «ОРАНТА» було виплачено на ремонт автомобіля позивача 21954,94 грн., решту суми у розмірі 23475,73 грн. позивач був змушений виплатити за свій рахунок. А тому позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 23475,73 грн. матеріальних збитків та моральну шкоду яку він оцінює в 10000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Відповідач та його представник проти позову заперечили посилаючись не те, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, необгрунтованими та не підлягають задоволенню. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Відповідно до ст. ст. 6 9, 22-31, 35, 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 17.12.2016 р. мав місце страховий випадок, внаслідок якого була заподіяна шкода Позивачу, що в свою чергу потягло виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на користь третьої особи - потерпілого, в якому потерпілий має право вимоги до боржника в договірному зобов'язанні, яким є страховик НАСК «Оранта». Так як цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована HACK «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземених транспортних засобів №АЕ/9211787, то саме HACK «Оранта», а не [PERSON] зобов'язаний відшкодувати Позивачу заподіяну йому шкоду, яка була завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземених транспортних засобів №АЕ/9211787 HACK «Оранта» застрахувала цивільну відповідальність [PERSON], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третьої особи становить 100000 гривень. Розмір шкоди завданої в результаті ДТП становить 43430,67 гривень. Отже, ліміт відповідальності встановлений у полісі №АЕ/9211787 повністю покриває розмір шкоди заподіяної в результаті ДТП. Таким чином, відповідальність за шкоду заподіяну у зв'язку з ДТП та відшкодовану Позивачем, несе HACK «Оранта». Тому в задоволенні позову просять відмовити. Представник третьої особи HACK «Оранта» з позовом згідна і суду пояснила, що 19.12.2016 року водій пошкодежного автомобіля [PERSON] подав до НАСК «Оранта» повідомлення про подію, на підставі якого цього ж дня було проведено огляд пошкодженого автомобіля. На підставі акту виконаних робіт ФОП [PERSON] 30.03.2017 року у розмірі 16037,73 грн., а також рахунку фактури № 38 від 05.05.2017 року на ремонт автомобіля було нараховано та виплачено на рахунок СТО 21954,94 грн. Після чого між НАСК Оранта та [PERSON] було укладено угоду про припинення зобов»язання переданням відступного. А тому вважає, до НАСК «Оранта» виконала свої зобов»язання перед [PERSON], і частина збитків, не покрита страховим відшкодуванням, повинна бути стягнути з відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2016 року відповідач на автодорозі Київ-Знам»янка, керуючи автомобілем «Daewoo» державний номернй знак [NUMBER] не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В»їзд заборонено», при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та при виїзді на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» з державним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON], що спричинило механічні пошкодження автомобілю позивача. Згідно постанови Обухівського районного суду Київької області від 27.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення 124 КУпАП та піддіно адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована HACK «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземених транспортних засобів №АЕ/9211787. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземених транспортних засобів №АЕ/9211787 HACK «Оранта» застрахувала цивільну відповідальність [PERSON], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третьої особи становить 100000 гривень. За результатами огляду транспортного засобу від 19.12.2016 року було складено ремонтну калькуляцію від 27.12.2016 року, у відповідності до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тойота Ленд Крузер, д.р.н. [NUMBER] , склала 33937 грн.85 коп. За вирахуванням 70% зносу транспортного засобу, сума страхового відшкодування склала 16037 грн. 73 коп., що стверджується копією розрахунку від 23.01.17 р. та страхового акту від 24.01.17 р.. Згідно акту та рахунків на оплату СТО, загальний розмір відновлювального ремонту на СТО склав 46 626грн.46 коп. З врахуванням зносу транспортного засобу відновлювальний ремонт складає 21999гпн.92 коп. По рахунку №38 оплачено: 7110грн .(вартість робіт) + 5000грн. (лакофарбові матеріали не підлягають зносу) + 11365.73(11365.73коп. - 70% зносу) = 15519.71грн. По акту виконаних робіт від 30.03.17р.: 16037.73грн.-70% зносу = 4811.31грн. По рахунку на оплату № 39 оплачено: (7113грн.-1550грн ( вартість неузгодженого реле омивача) - 70% знос = 1668грн.90коп. Враховуючи те, що Позивачу вже була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 16 037.73коп., НАСК «ОРАНТА» згідно з угодою про припинення зобов»язання переданням відступного, доплатила на рахунок СТО суму 5 917грн. 21 коп. Після сплати НАСК «Оранта» коштів [PERSON], між ними була укладена угода про припинення зобов»язання переданням відступного, згідно якої сторони вважали припиненими зобов»язання Страховика за полісом №АЕ 9211787 від 22.06.2016 року, але підписання указаної угоди не припиняє обов»язку винної особи - [PERSON] по відшкодуванню завданої шкоди, яка не покрита страховим відшкодуванням. Так як НАСК «ОРАНТА» було виплачено на ремонт автомобіля позивача 21954,94 грн., а решту суми у розмірі 23475,73 грн. позивач 26.06.2017 року виплатив за свій рахунок, так як фактична вартість відновлюваного автомобіля позивача складала 45430,67 грн. Дане стверджується випискою по рахунку, акту № 38 від 5 травня 2017 року про виконані роботи та квитанцією про сплату коштів. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України є будь -які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як зазначено у ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Згідно зі ст. 6 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Отже, відповідно до ст. ст. 6 9, 22-31, 35, 36 вказаного Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 17.12.2016 р. мав місце страховий випадок, внаслідок якого була заподіяна шкода Позивачу, що в свою чергу потягло виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на користь третьої особи - потерпілого, в якому потерпілий має право вимоги до боржника в договірному зобов'язанні, яким є страховик НАСК «Оранта». Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Виходячи з вищезазначених норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди завданої транспортному засобу третьої особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується страховиком. 26 жовтня 2016 року Верховний Суд України зробив правовий висновок в справі № 6-954цс16, відповідно до якого потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. При розгляді справи №6-2808цс15 Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. З ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 9 Пленуму Верховного суду України (далі - ПВСУ) № 4 від 31.05.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Таким чином, оцінка розміру заподіяної моральної шкоди, законодавцем (Пленум Верховного суду України №4 від 31.05.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» поставлена в залежність від наступних критеріїв: а) характер правопорушення; б) ступінь фізичних і моральних страждань; в) погіршення здатностей потерпілого; г) ступінь вини особи; д) принцип розумності й справедливості. Справедливість у цьому випадку може полягати, насамперед, у тому, що суд візьме до уваги всі зазначені у ст. 23 ЦК України фактори. На обґрунтування позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди Позивач не надано жодних доказів на підтвердження обставин вказаних в позові, таких як ступінь фізичних і моральних страждань, і тому в задловоленні позову в цій частині слід відмовити. Так як [PERSON], вчинивши 17.12.2016 року ДТП, заподіяв [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 23475 грн. 73 коп. внаслідок пошкодження автомобіля, яку необхідно стягнути з нього в повному обсязі. Посилання відповідача на ту обставину, що Відповідач має здійснити відшкодування Позивачу заподіяний матеріальний збиток тільки у разі якщо недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди, а ліміт відповідальності встановлений у полісі №АЕ/9211787 повністю покриває розмір шкоди заподіяної в результаті ДТП, не підлягає до задоволення, поскільки суперечить вище вказним обгрунтуванням, а також не позбавляє права відповідача звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика, як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved