Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований обєкт, розташований в м. Миколаєві, вул. Потьомкінська,65. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник виконавчого комітету ММР надав суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволення позову, оскільки на сьогоднішній день сплив строк оренди договору землі від 30.12.2015 р. Представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.03.2005 р., індивідуальний гараж літ. З загальною площею 42,7 кв.м. в м. Миколаєві по вул. Потьомкінська,65 належить на праві власності [PERSON] Розпорядженням виконкому ММР від 29.03.2006 р. №212-р, дозволено [PERSON] реконструкцію гаражу під житловий будинок по вул. Потьомкінській,65. 05.06.2006 р. Інспекцією ДБАК надано Дозвіл на виконання будівельних робіт №2893 на виконання будівельних робіт з реконструкції гаражу та господарчої будівлі під житловий будинок по вул. Потьомкінська,65. Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.11.2013 р. Інспекції ДАБК у Миколаївській області, перевіркою встановлено, що за вищезазначеною адресою у дворі загального користування розташовані гараж та господарська будівля, які, згідно технічного паспорту КП ММБТІ від 06.12.2004 інв. справа №25546, належать [PERSON], та рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.12.2004 №2460 введені в експлуатацію. Земельна ділянка, на якій розташовані зазначені будівлі та інша частина території двора за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,65 в розмірі 70 кв.м. належать [PERSON] згідно договору оренди землі від 10.12.2005. На момент проведення перевірки за вищезазначеною адресою будівельні роботи не виконуються,завершені. 30.12.2015 року між позивачем та Миколаївською міською радою був укладений Договір оренди землі №11068, відповідно до якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 19.11.2014 №44/47 передає, а [PERSON] приймає в оренду зі співвласниками будівель земельну ділянку площею 2013 кв.м., право на яку було частково посвідчено договором оренди землі від 26.12.205 №3771, для реконструкції гаража та господарської будівлі під індивідуальний житловий будинок по вул. Потьомкінській,65. Договір діє протягом двох років з дати його укладання до 30.12.2017 р. Пунктом 5.1 умов Договору, земельна ділянка передається в оренду для реконструкції гаража та господарської будівлі під індивідуальний житловий будинок. Відповідно до повідомлення ММБТІ від 30.08.2017 р., при проведенні поточної технічної інвентаризації від08.08.2017 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,65 вводиться в експлуатацію з реконструкції гаражу та господарчої будівлі житловий будинок з такими технічними показниками: літ. З - житловий будинок, площею забудови - 89,1 кв.м., загальна площа - 67,6 кв.м., житлова площа - 31,7 кв.м. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.11.2017 р., на заяву [PERSON] від 16.11.2017 щодо визнання реконструкції гаража та господарської будівлі за вище вказаною адресою в житловий будинок загальною площею 89,1 кв. законним будівництвом та прийняти в експлуатацію, Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджено Постановою КМУ від 13.04.2011 №461 " Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об'єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об'єкт ( за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об'єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.. Замовник заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу ДАБК один примірник декларації, зокрема щодо самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку. Рішенням Миколаївської міської ради №42/389 від 19.10.2018 продовжено [PERSON] оренду на 2 роки із співвласниками будівель земельної ділянки загальною площею 2013 кв.м., переданої рішенням Миколаївської міської ради від 18.11.2005 №37/41, для реконструкції гаража та господарської будівлі під індивідуальний житловий будинок по вул. Потьомкінській,65, відповідно до висновку управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 14.02.2018 №17-4170; 17-4170/2. Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності здобувається в порядку, передбаченому законом. Відповідно до вимог п.п.1, 5 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу. Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). У випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Згідно з п.п.2, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки: про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво, про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено; про знесення самочинно збудованого нерухомого майна; про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову; про стягнення витрат, пов'язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно п.п.9,12 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. У справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені на ній будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved