Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 26.11.2007 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальником було отримано кредит. Постановою від 31.10.2017 року державного виконавця Центрального ВДВС міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] №7125 від 31.07.2017 року про стягннення заборгованості за кредитним договором шляхом перерахування коштів на рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 34215,88 гривень. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки при його вчинено нотаріусом з порушенням законодавства, зокрема нотаріусом не було встановлено безспірності розміру заборгованості. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на задоволенні позову, зазначивши, що дійсно між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір, який ще не повернуто позивачем, позивач постійно проживає у м.Маріуполі, тому з неї не підлягають стягненню пеня та штрафи, нотаріусом це не було враховано при посвідченні виконавчого напису, крім того сам розрахунок боргу є невірним, таким чином існує спір, тому виконавчий напис не підлягає виконанню. В подальшому в судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. У письмових запереченнях зазначив, що виконавчий напис складено відповідно до вимог законодавства , позивачу направлялася вимога про виконання зобов'язань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності вимог, але боржник їх не висловив. Оскільки договір було укладено у 2007 році, то у банку відсутня інформації про адресу, зя якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав позивач. Боржник до банку з метою списання штрафних санкцій не звертався. Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши надані сторонами по справі докази, оцінивши та дослідивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов'язань. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 31.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 7125, за яким у безспірному порядку стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.11.2007 року у розмірі 37215.88 грн., яка складається з: 5161,08 грн. заборгованості за тілом кредиту; 25025,47 заборгованості за відсотками; 2400 пеня та комісія, 1629,33 штраф. Також вказаним виконавчим написом стягнуто з [PERSON] витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн. Стягнення здійснено за період з 26.11.2007 року по 30.04.2017 року. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 3 пп. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до підп. 2.1. п. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: - відомостіпронайменуванняімісцепроживанняабо місцезнаходження стягувача та боржника; -дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; -номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; -строк, за який має провадитися стягнення; -інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримувала від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі є безспірними. Розрахунок боргу виконаний працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання позивача за тілом кредиту, відсоткам, штрафу є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Крім того під час вчинення нотаріального напису не враховано, що позивач, як боржник, проживає у м.Маріуполі. Згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором пені та штрафу. Суд також відзначає, що виконавчий напис про стягнення заборгованості видано нотаріусом за зверненням відповідача про стягнення із [PERSON] заборгованості за строк, який складає більше 9 років, що також є порушенням указаних приписів законодавства і положень укладеного між сторонами договору. Наведене свідчить про надання банком неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов'язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Ураховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved