Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до суду та просить постановити судове рішення яким стягнути з відповідача, її колишнього чоловіка, на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що на теперішній час їх донька є студенткою п'ятого курсу денного відділення Севастопольського національного університету ядерної енергії і промисловості, який закінчить 31.01.2015 року, навчається на денному відділенні, а тому потребує допомоги з боку батька і в зазначений час. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Проти постановлення заочного рішення заперечувала. Відповідач також у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, позов визнав, та просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України - встановив, що : - Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. - Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. - Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, або самі дочка та син, які продовжують навчання. - Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. - При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, із аналізу перелічених вимог закону, необхідно зробити висновок, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за умови, якщо вони мають таку можливість. У судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка на момент пред'явлення позову до суду є студенткою п'ятого курсу денного відділення Севастопольського національного університету ядерної енергії і промисловості, який закінчить 31.01.2015 року. Стипендію не отримує. З ксерокопії паспорта вбачається, що [PERSON] проживає у [ADDRESS], за яке необхідно платити. Із пояснень позивачки судом встановлено, що до повноліття дитини відповідач сплачував на її користь аліменти, а на теперішній час матеріальним утриманням дитини вона займається сама. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги з боку свого батька і останній повинен і може надавати їй таку допомогу. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи та сталий заробіток. Посилання позивачки на мінімальний розмір аліментів "але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця" суд вважає помилковим, оскільки це було передбачено законодавством раніше. Відповідно до діючих норм закону, а саме до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved