overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.06.1995 року він ззареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують. Тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Бажає залишити своє шлюбне прізвище "Савенкова". Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 308034 , актовий запис № 11 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити своє шлюбне призвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.12.1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], який проживає із матір'ю за взаємною згодою. Їх сім'я розпалася у зв'язку з різними поглядами на життя, побут, та обов'язки подружжя. Вже з січня 2015 року він шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. Від позивача в судове засідання надійшла заява про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. Прізвище бажає залишити " [PERSON] ". Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб , який був укладений 18.12.1998 року (а.с. 8). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Між сторонами досягнута згода про те, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що з січня 2015 року сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення сторонам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище чоловіка. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн.20коп.. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 26.01.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнає. Прізвище бажає залишити "[PERSON]". Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 26.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 20. (а.с. 5) Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити своє шлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 26.11.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Прізвище бажає залишити "[PERSON]". Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 589. (а.с. 5). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити своє шлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач, звернувшись 14 вересня 2017 р. з цим позовом до суду, просила: розірвати щлюб укладений між нею [PERSON] з [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 17 червня 2014 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №66; - при реєстрації розірвання шлюбу відновити їй, [PERSON], її дошлюбне прізвище "Кайданович". У судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила тільки розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Посилалася на те, що більше року вони з відповідачем проживають окремо, кожен з них перебуває у фактичних сімейних відносинах з іншими особами. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову на підставах зазначених позивачем не заперечував. У судовому засіданні встановлено наступне. 17 червня 2014 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №66, свідоцтво про одруження І-ЖД № 208259 від 17 червня 2014 р. Після одруження прізвище подружжя [PERSON]. За час перебування у шлюбі у сторін народився: -28 серпня 2014 р. син [PERSON], що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а.з. №295. Свідоцтво про народження І-ЖД №405370. Сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, спілкування та особистих стосунків та фактично перебувають у сімейних відносинах з іншими особами. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які вони посилались суд дійшов до висновку про задоволення позову. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при зясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, окреме проживання, перебування у фактичних відносинах з іншими особами і бажання кожного зі сторін розірвати шлюб, у звязку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач, звернувшись 15 вересня 2017 р. з цим позовом до суду, просила: розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 березня 1995 р. Ряснопільською сільською радою Березівського району Одеської області, актовий запис №3 від 19 березня 1995 р.; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Залєвська". Посилалася на тривалу відсутність спільного господарства, спілкування, особистих стосунків та те, що з 2006 р. вони з відповідачем проживають окремо, кожен з них перебуває у фактичних сімейних відносинах з іншими особами. 04 жовтня 2017 р. від представника позивача надійшла заява, в якій представник позивача позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, проте в заяві до суду повідомив, що позов визнає на розірвання шлюбу згодний, просив розглядати справу за його відсутності. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони перебували у фактичних сімейних стосунках. За час перебування у фактичних сімейних стосунках у сторін народився: 23 січня 1991 р. син [PERSON], що було зареєстровано виконавчим комітетом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з. № 05. Свідоцтво про народження повторно І-ЖД №078040. 19 березня 1995 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], що було зареєстровано Ряснопільською сільською радою Березівського району Одеської області, актовий запис №3, свідоцтво про одруження І-ЖД № 005865 від 19 березня 1995 р. Після одруження прізвище подружжя [PERSON]. За час перебування у шлюбі у сторін народилися: 07 вересня 1995 р. син [PERSON], що було зареєстровано виконавчим комітетом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з.№ 24. Свідоцтво про народження І-ЖД №048461; Сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, спілкування та особистих стосунків та фактично перебувають у сімейних відносинах з іншими особами. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які вони посилались суд дійшов до висновку про задоволення позову. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при зясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, тривале окреме проживання, перебування у фактичних відносинах з іншими особами і бажання кожного зі сторін розірвати шлюб, у звязку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач, звернувшись 18 вересня 2017 р. з цим позовом до суду, просила: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 11 грудня 2010 р. у виконавчому комітеті Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №03. - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Литвиненко". Посилалася на зловживання спиртними напоями відповідача, вчинення сварок з його боку на очах у дитини, не бажання утримувати родину та непорозуміння щодо поглядів на спільне проживання і існування родини та те, що протягом двох останніх років вони мешкають окремо. Відповідач повідомлявся належним чином, але до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив і заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляду справи згідно положень ст.ст.224-226 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. 11 грудня 2010 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], що було зареєстровано виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №03, свідоцтво про одруження І-ЖД № 134739 від 11 р. Після одруження прізвище подружжя [PERSON]. За час перебування у шлюбі у сторін народилися: 09 липня 2011 р. син [PERSON], що було зареєстровано виконавчим комітетом Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з.№ 06. Свідоцтво про народження І-ЖД №271048. Сторони протягом двох останніх років разом не проживають, не ведуть спільного господарства, спілкування та особистих стосунків. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які вони посилались суд дійшов до висновку про задоволення позову. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при зясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, тривале окреме проживання, перебування у фактичних відносинах з іншими особами і бажання кожного зі сторін розірвати шлюб, у звязку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 42 по вул. О.Кобилянської в с. Годи-Добровідка належало його бабусі, [PERSON]. 07.11.1983 року [PERSON] померла, залишивши заповіт, згідно якого все своє майно заповіла йому. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщмнм після смерті бабусі, не може оформити спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ та будинковолодіння. Просить суд, в звязку із виниклими обставинами, визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння № 42 по вул. О.Кобилянської в с. Годи-Добровідка, Коломийського району належало [PERSON], що стверджується довідкою Годи-Добровідської сільської ради № 599 від 24.11.2016 року. Свідоцтво про право власності на вказане будинковолодіння не видавалось, в Коломийському МБТІ будинок не зареєстрований. 07 листопада 1993 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 08 листопада 1993 року зроблено відповідний актовий запис за № 22. Померла залишила заповіт, посвідчений 04 листопада 1993 року секретарем Годи-Добровідської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 18, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач вступив в управління спадковим майном, зареєстрований та проживає у вказаному будинку, взяв під охорону спадкове майно, здійснює страхову та податкові платежі. Наведене стверджується довідкою Годи-Добровідської сільської ради № 599 від 24.11.2016 року. З метою оформлення спадщини після смерті бабусі позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, що посвідчує право власності на нього за спадкодавцем. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Враховуючи наведене, та те, що інших спадкоємців немає, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1222, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved