Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вони вказали, що 09 червня 2010 року помер їхній батько [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 11 червня 2010 року зроблений відповідний актовий запис за №105 та видано 20 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтво про смерть серія І-КИ №369120. Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт. Покровське вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області. На випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ч.1 ст.1261 позивачі є спадкоємцями першої черги за законом як рідні діти спадкодавця [PERSON], померлого 09 червня 2010 року. Право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] набуте ним за життя за наступних обставин. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Покровської селищної ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області від 14.09.1983 року за №63; нотаріально посвідченого договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 17.11.1983 року, а також акту про відведення земельної ділянки в натурі від 17.11.1983 року, [PERSON] передано земельну ділянку у розмірі 700 кв. м в смт.Покровське по вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області для будівництва житлового будинку. На вищезазначеній земельній ділянці [PERSON] було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно акту приймання в експлуатацію завершеного будівництвом житлового будинку від 13 лютого 1987 року, який затверджений рішенням виконкому Покровської селищної ради №160 від 23.12.1999 року житловий будинок, який розташований за адресою: смт.Покровське по вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області, вважається прийнятим в експлуатацію. Рішенням виконкому Покровської селищної ради №160 від 23.12.1999 року визнано право особистої власності [PERSON], який проживає в [INFO], на жилий будинок та господарські будівлі, що розташовані в смт. Покровське вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області, збудований у 1986 році. Зазначені вище обставини свідчать, що батько позивачів - [PERSON] за життя не лише набув права власності на будинок, який розташований за адресою: смт. Покровське вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області а й оформив своє право власності на вищезазначений будинок у передбаченому законом на той час порядку. 30 січня 2015 року позивачі звернулися до Приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу [PERSON] з метою прийняття спадщини після померлого [PERSON], однак на їх усне звернення Приватним нотаріусом 30.01.2015 року за №30/02-31 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька [PERSON], померлого 09 червня 2010 року, у звязку з ненаданням правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. У звязку з чим позивачі просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачів, представника відповідача та третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивачі позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, представник третьої особи не заперечують проти задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом \~встановлено, \~що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 369120, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського РУЮ Дніпропетровської області, [PERSON] помер 09.06.2010 року (а.с.4). Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок № 3 по вул. В. Білозуба в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, експлікація будівель, що належать [PERSON] складається з: житловий будинок, загальним обємом 409 м3, загальною площею 82.6 м2, житловою площею 49.0 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений як А-1; літня кухня, загальним обємом 131 м3, загальною площею 29.3 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначена як Б-1; погріб, загальним обємом 19.8 м3, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений Г-1; літній душ, 1 шт., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений Ж-1; вбиральня, 1 шт., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначена Д-1 (а.с.5-8). Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Покровської селищної ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області від 14.09.1983 року № 63, [PERSON] було виділено земельну ділянку в смт. Покровське вул. В. Білозуба, 3, площею 700 кв.м. для будівництва цегляного житлового будинку (а.с.9). Згідно копії нотаріально посвідченого договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 17.11.1983 року, [PERSON] було виділено земельну ділянку в смт. Покровське вул. В. Білозуба, 3, площею 700 кв.м. (а.с.10-11). Відповідно до копії акту про відведення земельної ділянки в натурі від 17.11.1983 року, [PERSON] передано земельну ділянку у розмірі 700 кв. м в смт. Покровське по вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області (а.с.12). Згідно копії акту приймання в експлуатацію завершеного будівництвом житлового будинку від 13 лютого 1987 року, який затверджений рішенням виконкому Покровської селищної ради №160 від 23.12.1999 року житловий будинок, який розташований за адресою: смт. Покровське по вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області, вважається прийнятим в експлуатацію (а.с.13). Як вбачається з копії виписки рішення № 160 від 23.12.1999 року, за [PERSON] визнано право особистої власності на жилий будинок, що розташований за адресою: смт. Покровське, вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області, збудований в 1986 році (а.с.14). Згідно копії звіту про оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Покровське, вул. В.Білозуба, 3, Покровського району Дніпропетровської області складає 74010,00 грн. (а.с.15). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачам, тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька [PERSON], померлого 09 червня 2010 року, у звязку з ненаданням правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок (а.с.16). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІІ КИ № 409100, зареєстрованого Покровським РВ РАЦС Дніпропетровської області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КИ № 272638, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.05.1994 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Покровської РДА дніпропетровської області, актовий запис № 43. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Лиман» (а.с.18). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІV-КИ № 349049, зареєстрованого Покровським РВ РАЦС Дніпропетровської області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.21). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 438000, зареєстрованого відділом ДРАЦС РС Покровського РУЮ у Дніпропетровській області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.24). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.09.2013 року, зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 625. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Михайлова» (а.с.25). Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у порядку, передбаченому законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 № 45/5 передбачено перелік правовстановлюючих документів, які підтверджують право особистої власності громадян на жилий будинок (частину будинку), квартиру в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, та зазначено, що на підтвердження права особистої власності на жилий будинок можуть бути подані інші документи, які ввійшли до "Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР", доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженої з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року. Зокрема, право власності може бути підтверджено, рішення виконкому, місцевої Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянки установам, підприємствам і організаціям і про дозвіл цього будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) та введення їх в експлуатацію. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України». Дана позиція було уточнена Судовою палатою у цивільних справах ВСУ в іншій постанові від 07.10.2015 по справі № 1622цс15: «Відповідно до частини пятої статті 11 ЦК України цивільні права і обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності ...». Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає, що дана позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved