Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким змінити прізвище дитини [PERSON], [INFO] з «[PERSON]» на «[PERSON]», зобов'язавши відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Світловодському районну Світловодського міськрайонного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини. Позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. З відповідачем не перебували в зареєстрованому шлюбі, з 2007 року відповідач виїхав з їхнього місця проживання у невідомому напрямку. На підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 27 жовтня 2007 року з відповідач на користь позивачки присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини проте відповідачем вони не сплачуються. З дитиною не спілкується. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, наведених у ньому. Представник Служба у справах дітей Світловодської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,наддала до суду висновок про доцільність зміни прізвища малолітнього [PERSON], та позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER](а.с. 6) В судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2017 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з відповідача у справі [PERSON], стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] (а.с.50), дитина проживає з матір'ю, яка здійснює її належний догляд та виховання, що підтверджується довідкою виданою 01 листопада 2017 року лікарем Озерської амбулаторії. (а.с.44) Згідно довідки Сільського голови відповідач по справі [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS] проте не проживає.(а.с.44). Згідно довідки про склад сім»ї [PERSON], проживає разом з [PERSON] (а.с.45). Згідно довідки про проведення бесіди з малолітнім [PERSON], останній висловив бажання змінити своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» та позбавити батька батьківських прав. Спілкуватися та бачитись з батьком він не бажає, мотивуючи,це тим що останній покинув його і маму коли він ще був маленьким. (а.с.46). Частиною 3 ст. 148 СК України визначено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Позивач бажає змінити прізвище малолітньої доньки з «[PERSON]» на « [PERSON]», проте згоди батька дитини на це немає. Частина 5 ст. 148 СК України передбачає, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Зважаючи на викладене суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про зміну прізвища дитини та внесення відповідних зміни у актові записи про їх народження мають бути задоволені як такі, що відповідають інтересам дитини. Дані висновки суд зробив приймаючи до уваги той факт, що дитина з матір'ю проживають однією сім'єю, мати здійснює постійний догляд та щоденне виховання свого сина, батько участі у житті дитини не приймає. Ідентичність прізвищ матері та дитини, які живуть спільно, створюють відчуття цілісності родини, а потреба доводити родинні стосунки при щоденному спілкуванні у побуті та зверненні до різноманітних установ (поліклініка, дитячі гуртки, тощо) може негативно впливати на формування дитячого бачення сім'ї. В той же час, зміна прізвища дитини з батькового на материне жодним чином не може свідчити про пріоритети одного відносно іншого. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її побутовими умовами. Відповідно до копій свідоцтв про народження встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6) Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України). З позбавленням батьківських прав припиняються не тільки права, але і обов'язки батьків щодо виховання дитини. Проте за батьками зберігається обов'язок щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] - підлягають задоволенню. З підстав ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved