Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 23.09.2015 року між ним та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір №АВНОRН131041296 про надання кредиту в сумі 21504,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отримавши кошти, відповідач порушив договірні зобовязання та станом на 15.09.2016 року має заборгованість в сумі 19531,96 грн.. Просить стягнути вказану суму та понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, за письмовою згодою представника позивача, відповідно до ст.224-225 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. Так, 23.09.2015 року сторонами було укладено кредитний договір №АВНОRН131041296 про надання кредиту в сумі 21504,00 гривень. Відповідач належним чином прийняті на себе зобовязання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 15.09.2016 року становить 19531,96 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 16748,88 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6,37 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 1150,27 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 220,16 грн., - штраф (фіксована частина) в сумі - 500 грн.; -штраф (процентна складова) в розмірі 906,28 грн. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем зобов"язання за вказаним договором не виконано. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Суд вважає також за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально - підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved