overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2011 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач у судове\~ засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі про що надала відповідну заяву. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове\~ засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. З позовом згоден. У звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~ Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 27 вересня 2011 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ (а.с. 3). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити прізвище "Губан". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1992 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб через орган РАЦС відмовляється, тому позивач був змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився. Викликався належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає». В силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. У зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 27 жовтня 1992 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В добровільному порядку розірвати шлюб відповідач не бажає. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2005 року. Від шлюбу в них народилося троє доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 30 серпня 2005 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з Позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягувати з Відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.13). Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.14). Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009року (а.с.5). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з Позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с.7). Інших дітей, крім вказаної доньки сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з Відповідача не проводиться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 19 лютого 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягувати з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року (а.с.5). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с.7). Інших дітей, крім вказаного сина сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з Відповідача не проводиться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до його повноліття, починаючи з 07 серпня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягувати з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.10). Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.11). Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000 року (а.с.5). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с.6). Інших дітей, крім вказаного сина сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з Відповідача не проводиться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до його повноліття, починаючи з 03 червня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1998 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просила стягувати з відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.11). Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.12). Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1998 року (а.с.3). Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4), та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5), які проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с.6). Інших дітей, крім вказаних сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з Відповідача не проводяться. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює: Верхівцевська дистанція електропостачання Придніпровської залізниці, машиністом, і отримує заробітну плату щомісячно. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей та до їх повноліття, починаючи з 08 липня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей зобов'язаний їх матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1999 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з Позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягувати з Відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1999 року (а.с.9). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.10), яка проживає з Позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с.11. Інших дітей, крім вказаної доньки сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з Відповідача не проводиться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 08 травня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved