Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP82600159 від 24.03.2006 року у розмірі 37 933,69 грн., мотивуючи позов тим, що 24.03.2006 р. відповідач подав заяву приєднану до Умов надання споживчого кредиту, та отримав від позивача споживчий кредит на купівлю холодильника ARDO 7715A, кредит у розмірі 3 439,8 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців, тобто по 23.03.2007 р. Станом на 13.04.2016 р. відповідач має заборгованість у розмірі 37 933,69 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 439,8 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9 802,19 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 22 409,14 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500,0 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 1 782,56 грн. Відповідач неналежно виконав свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2006 року подав до ПАТ «Приват Банк» заяву № DNH4KP82600159 приєднану до Умов надання споживчого кредиту. У відповідності до п.п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, винагороду передбачену цією угодою та Умовами та правилами. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченого договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим, станом на 13.04.2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 37 933,69 з них: заборгованості за кредитом у розмірі 3 439,8 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9 802,19 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 22 409,14 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500,0 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 1 782,56 грн. Як вбачається з наданих документів, останній платіж за договором відповідачем здійснювався 21.03.2007 р. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає закону та умовам договору. Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'явився, заяву про застосування строку позовної давності, в т.ч. поштою та через канцелярію суду, не подав. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ "Приватбанк" підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved