Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності майна померлому та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в с. Курган Лебединського району Сумської області помер його батько - [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,83 га., що розташована на території Курганської сільської ради та належала померлому на підставі державного акта на землю серії [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіт не складав. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Поновити правовстановлюючий документ на земельну ділянку не вдалося за можливе, оскільки чинне законодавство не дозволяє видачу правовстановлюючих документів на померлого. Тому позивач просить суд встановити факт належності померлому - [PERSON] земельної ділянки площею 3,83 га., що розташована на території Курганської сільської ради та визнати за ним право власності в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, а представник відповідача їх визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть (а.с. 6-7). До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,83 га., що розташована на території Курганської сільської ради та належала померлому на підставі державного акта на землю серії [NUMBER] (а.с. 9). З довідки виконавчого комітету Курганської сільської ради Лебединського району Сумської області від 3 лютого 2015 року № 30 вбачається, що [PERSON] проживав однією сім'єю на момент смерті з [PERSON], який помер [INFO] року. Заповіт від імені [PERSON] Курганською сільською радою не посвідчувався (а.с. 10). Згідно повідомлення Управління Держземагенства у Лебединському районі Сумської області від 19 березня 2015 року № 676, дублікат загубленого державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на ім'я померлого [PERSON], не може бути виданий (а.с. 13). Про недійсність державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], свідчить оголошення в газеті "Життя Лебединщини" від 29 травня 2013 року № 41 (а.с. 33). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В., від 29 квітня 2015 року № 716/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, була заведена спадкова справа, але свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 19 - 22). З інформаційної довідки Управління Держземагенства у Лебединському районі Сумської області від 14 квітня 2015 року № 32-28-0.2-416/2-15 вбачається, що середня вартість паю по Курганській сільській раді станом на 14 квітня 2014 року складає 106517 грн. (а.с. 28). Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON].

Outcome: approved