Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.07.2016 року звернулась до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який у 2013 році було розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 07.11.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року і до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка зазначає, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей, оскільки діти відповідно до висновку лікаря Березанської ЦРЛ від 07.07.2016 року мають захворювання «Посковальгусна деформація стоп» та потребують масажу, ортопедичного взуття, лікувальної гімнастики, що вимагає додаткових витрат. Однак, відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, участі у додаткових витратах на дітей та у вихованні дітей не бере, свій дійснй дохід приховує. Посилаючись на викладені обставини та на положення ч.1 ст.192 СК України, позивачка просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву від 14.09.2016 року (а.с.33) про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і наполягає на стягненні аліментів у розмірі 2000 грн., у випадку неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, не зявився (а.с.32), як і не зявився у судове засідання, призначене на 26.08.2016 року (а.с.28-29), яке було відкладене у звязку з його неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивачки проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Між сторонами склалися шлюбно-сімейні відносини, які регулюються нормами СК України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і це підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.4-5), в якому їх матір′ю вказано позивачку, а батьком відповідача. За рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 07.11.2013 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року і до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6). На день звернення позивачки до суду позивачка з відповідачем спільно не проживають. При цьому їх неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 07.07.2016 року (а.с.10). Отже, між сторонами існують сімейні правовідносини, урегульовані Сімейним кодексом України (ч.1. ст.2 СК ), та взаємні батьківські обов′язки щодо утримання їх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття відповідно до вимог ст.180 СК України. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.05.2016 року у розмірі 1228 гривень (30% від цієї суми становить 368,40 грн.), та на дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 року у розмірі 1531 грн. (30% від цієї суми становить 459 грн. 30 коп.). Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд вважає, що отримувані позивачкою аліменти на двох дітей в розмірі 500 грн. є недостатніми для забезпечення необхідних матеріальних та фізіологічних потреб дітей, які відповідно зростають із збільшенням віку дитини, та вважає, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача у збільшеному розмірі. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, перебувають на обліку в Березанській ЦРЛ з діагнозом: «Плоско-вальгусна деформація стоп» та потребують носіння ортопедичного взуття, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, та вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в сумі 2000 грн. щомісячно. На підставі ст.ст. 121, 122, 180-182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved