Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про визнання за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,1559 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 08.06.2018 року відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, заперечення (відзив) проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 14 листопада 1990 року [PERSON] подарувала [PERSON] цілий кам'яний жилий будинок з господарськими побутовими будівлями та спорудженнями в [ADDRESS], що підтверджується Договором, посвідченим державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори. 05 травня 1995 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку площею 0,1559 га, розташованої на території [ADDRESS]. Землю передано для індивідуального та присадибної ділянки. 13 вересня 1999 року [PERSON] продала [PERSON] ціле домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується Договором №380 купівлі-продажу нерухомого майна. 6 жовтня 2000 року [PERSON] придбав у [PERSON] ціле домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується Договором №594 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на товарній біржі "Сангай" від 06.10.2000 року. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 30 ЗУ України, який діяв на момент виникнення спірних відносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. На підставі вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved