Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. Обгрунтовуючі позовні вимоги, посилається на те, що її дочка [PERSON] деякий час перебувала у шлюбі з [PERSON], який 05.12.2006 року був розірваний. Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] [INFO] [PERSON] померла. Онука позивача [PERSON] проживає разом з нею, позивач займається її утриманням та вихованням. Батько дитини [PERSON] з донькою не проживає з 2006 року, не спілкується з донькою, моральної та матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям своєї доньки, станом її здоров'я. Одночасно з позбавленням відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , позивач просить призначити її опікуном над малітньою дитиною та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, про що не заперечувала позивач. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність їх представника. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи у відсутність представника третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, про, що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали та обставини справи, письмові докази, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.12.2006 року. Під час перебування у шлюбі у подружжя [INFO] народилась дочка - [PERSON], батьком дитини відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 14 травня 2005 року, записаний [PERSON] (а.с.4). [INFO] мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 17.02.2016 р. (а.с. 8). Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дочки, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювались. Зокрема, відповідач написав заяву про свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно своєї дочки - [PERSON], [INFO], засвідченої 12.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О. за р.№ 238 (а.с19). Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" та ч.ч. 1-3 ст.150 СК України передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом міста Києва по справі №2-2639 від 03.10.2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2006 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки, наданої відділом Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, станом на [INFO] заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 118 233 грн. 47 коп. Відповідно до висновку Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.03.2016 року № 2054/41/3/103, відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання, не проявляє щодо дитини батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення на даний час здійснює бабуся [PERSON]. В квартирі створені належні умови для проживання, навчання та виховання дитини. Тому, служба вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Згідно Акту №36 обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складений вказаною службою від 14.03.2016 року, дитина проживає з позивачем в 4-х кімнатній квартирі з усіма побутовими зручностями, [PERSON] має в користуванні окремо відведену кімнату, місце для сну та відпочинку. Забезпечена речами особистого вжитку (а.с. 16). За правилами ст.ст. 58, 60, 63, 67 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування; суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування; опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. В судовому засіданні [PERSON] підтримала подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, просила призначити її опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], з тих підстав, що батько дитини [PERSON] не виконує батьківського обов'язку. Як зазначено судом вище, малолітня [PERSON] [INFO], проживає зі своєю бабусею, перебуває на її матеріальному забезпеченні, нею створені всі належні умови для створення необхідних побутових умов для проживання дитини, її психологічного та морального розвитку. [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку, як кандидат в опікуни/піклувальники від 14.03.2016 року № 348 (а.с. 11). [PERSON] за своїм станом здоров'я та матеріальним забезпеченням може здійснювати опіку над малолітньою [PERSON] (а.с. 23). Приймаючи до уваги, що батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] є таким, що підлягає позбавленню батьківських прав, то малолітня [PERSON] є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, а її бабуся [PERSON] може та бажає здійснювати опіку над нею, відповідно вимога про призначення [PERSON] опікуном її малолітньої онуки підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення алементів на утримання непоновлітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі змісту ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України та прихордить до висновку про можливість стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходу) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved