Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про стягнення в порядку регресу коштів, відшкодованих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди застрахованій особі в розмірі 122 306 грн. 20 коп. Позов мотивує тим, що 12.05.2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №245001/4098/0001813, відповідно до якого було застраховано автомобіль «Фольксваген Пассат» реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 30.01.2015 року в м. Києві на вул. Кільцевій дорозі-вул. Трублаїні відбулось зіткнення автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року по справі №759/1756/15-п [PERSON] визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. На вимогу водія страхувальника було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 171 306,1 грн. Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача, як винуватиця вищевказаної ДТП, компенсації шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія вказаного ТЗ, була застрахована у АТ «УТСК» згідно полісу АС/9749384, з лімітом відповідальності 50\~000,00 грн., франшизою за полісом 1 000 грн. На виконання договору страхування АТ «УТСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 49 000 грн. З врахуванням наведеного, залишок матеріальної шкоди в сумі 122 306,1 грн. підлягає до сплати відповідачем [PERSON] в порядку регресу, проте добровільно сплатити кошти позивач не сплатив, на претензію належним чином не відреагував, а тому позивач зменшений звернутись до суду із позовом. В судовому засіданні представник позивача в режимі відео конференції позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача проти позову заперечила, зазначила, що не погоджується із розміром стразового відшкодування, визначеного позивача, вартість ремонту автомобіля та запчастин істотно завищено, не враховано коефіцієнт зносу автомобіля. Окрім цього, пошкоджені запчастини відповідачу повернені не були. З врахуванням висновку судової експертизи, вважає, що до стягненим з відповідача може бути лише різниця між визначеним експертом розміром шкоди та здійсненою страховою виплатою АТ «УТСК». Представник третьої особи ва судові засідання не зявився, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення не подав. А тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє частково з таких підстав. Як вбачається із копії договору добровільного комплексного страхування на транспорті №245001/4098/0001813 (а.с.6), 12.05.2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту, відповідно до якого було застраховано автомобіль «Volkwagen Passat», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11) 30.01.2015 року в м. Києві на вул. Кільцевій дорозі-вул. Трублаїні відбулось зіткнення автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Як вбачається із копії постанови від 04.03.2015 року (а.с.12), постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року по справі №759/1756/15-п [PERSON] визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Судом встановлено, що згідно заяви віл 02.02.2015 року (а.с.14), на підставі звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди №23С/02/15 від 18.03.2015 року (а.с.15-30 ), позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 171\~306,1 грн. Відповідно до положень ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення відображені у ст.27 Закону України «Про страхування». Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування, до неї перейшло право вимоги до винної особи в порядку регресу. Як було зазначено раніше, відповідача [PERSON] визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у АТ «УТСК» згідно полісу АС/9749384, з лімітом відповідальності 50\~000,00 грн., франшизою за полісом 1 000 грн. Судом встановлено, що на виконання договору страхування АТ «УТСК» було здійснено виплату страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в порядку регресу в сумі 49 000 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із вимогою про здійснення регресної виплати, проте така здійснена не була, що відповідачем не заперечується. Таким чином, оскільки розмір страхового відшкодування перевищує ліміт відповідальності, з врахуванням здійсненої виплати та відмови відповідача від відшкодування коштів, суд погоджується з доводами позивача, що залишок підлягає до стягнення з відповідача. Разом з тим, як вбачається із висновку судової авто-товарознавчої експертизи №4042 від 07.09.2016 року (а.с.83-99) що була призначена за ухвалою суду, з врахуванням заяви експерта [PERSON] та його пояснень даних в судовому засіданні, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkwagen Passat» становить 77\~417,01 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що з врахуванням здійсненої виплати АТ «УТСК» в розмірі 49\~000 грн., вимоги позивача слід задоволити частково та стягнути з відповідача різницю між вартістю матеріального збитку та здійсненою виплатою (77\~417,01 49\~000 = 28 417,01). При цьому доводи представника позивача, про те, що з відповідача слід стягнути повністю розмір виплаченого страхового відшкодування за виключенням коштів у розмірі 49000 грн. не заслуговують на увагу, оскільки таке відшкодування проведене на підставі звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ, і яким розмір відновлюваного ремонту визначено в сумі 1999496,32 грн., в той час, як у відповідності до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №4042 від 07.09.2016 року (а.с.83-99) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkwagen Passat» становив 77 417,01 грн. Задовольняючи позов частково, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме судовий збір в розмірі 1\~223,06 грн. З врахуванням часткового задоволення позову та покладення витрат на проведення експертизи на час її проведення на відповідача, слід також стягнути з позивача частину вартості експертизи пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 2\~063,46 грн.

Outcome: approved