Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", а судові витрати покласти на відповідача. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 21.02.2009 року, від вказаного шлюбу мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Майже рік з відповідачем спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, на підставі цього стали чужими людьми. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 15.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце судового засідання, просила справу розглянути без її участі та позов задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання, просив справу розглянути без його участі та позов задовольнити (а.с.25). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, на підставі цього стали чужими людьми. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між сторонами неможливе. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Позивачка не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved