Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 23.06.2008 року, укладений між позивачем та СП ТОВ «Світловодськпобут», а також зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 26.09.2020 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.06.2008 року між позивачем та ТОВ СП «Світловодськпобут» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води терміном на 5 років. При цьому п. 28 Договору передбачено, що він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Предметом вищевказаного договору було те, що виконавець зобов`язався надати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та при наявності технічної можливості гарячої води, а споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати за надані послуги за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених договором та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом міністрів України. Так, згідно пунктів 24 та 25 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»: споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №451 від 03.09.2020 року позивачу надано дозвіл на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири в між опалювальний період. Відповідно до Акту від 26.09.2020 року відключено квартиру позивача від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП. 28.09.2020 року позивач звернувся до СП ТОВ «Світловодськпобут» з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування коштів за послуги, які позивач не отримує. Враховуючи викладені обставини, позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою з метою захисту своїх прав. Ухвалою від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Крім того, 15 червня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтуванні відзиву вказує на те, що дійсно 23.06.2008 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідно до умов укладеного договору та норм чинного законодавства встановлений спеціальний порядок відмови від послуг централізованого опалення. Розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення має застосовуватись у контексті з відповідними положеннями Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а одне лише бажання щодо відключення квартири від мережі теплопостачання не може бути підставою для розірвання договору, укладеного між сторонами. Тобто, на думку відповідача, це право споживача на відключення від системи теплопостачання і розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізоване лише за певних умов. Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів щодо порушення умов договору зі сторони відповідача, а також не надано рішення співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] щодо відключення будинку в цілому від централізованого опалення. Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Також, 15 червня 2021 року представник відповідача подав заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, я якому просить вирішити питання про зміну правил розгляду справи та слухати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 23 червня 2021 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області прийнято рішення про розгляд справи за позовом [PERSON] до СП ТОВ «Світловодськпобут», про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . 23.06.2008 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач) був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 28 Договору, він укладений строком на 5 (п`ять) років роки та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . (а.с. 5). Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №451 від 03 вересня 2020 року позивачу надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири в між опалювальний період. (а.с. 9). 11.09.2020 року позивач надіслав відповідачу листа з повідомленням про намір віключися від мереж централізованого опалення. (а.с. 10-11) З Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 26.09.2020 року вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с. 12). Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» від 03.02.2021 року, заборгованість [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за спожиту теплову енергію станом на 01 жовтня 2020 року відсутня. В той же час, згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» від 20.05.2021 року, заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію станом на 01 травня 2021 року складає 11243 грн. 37 коп. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 жовтня 2020 року була відсутня. (а.с. 16-17). Відповідно до вимоги від 28.09.2020 року позивач завертавсядо СП ТОВ «Світловодськпобут» з проханням зняття з обліку споживача теплової енергії. (а.с.13). Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п. 2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Таким чином, встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивача робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії. За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У пункті 29 Договору від 23.06.2008 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. (а.с. 5). При цьому, ч.2 ст.653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та Закону України «Про теплопостачання». Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, а саме з 26.09.2020 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 26.09.2020 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , а тому їх слід задовольнити у повному обсязі. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, за розглянуті дві позовні вимоги немайнового характеру, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 816 грн.

Outcome: approved