Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з нею, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обгрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, який за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона 31.03.2015 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вона разом з дитиною проживає, займається його матеріальним утриманням та забезпеченням. Згоди з відповідачем щодо місця проживання дитини вони не досягли, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, її представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда №96-97 (22880-22881) від 08.12.2017 року, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 09.02.2008 року шлюбі, який за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31.03.2015 року розірвано. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], який народився 28 травня 2008 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ №064649 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 13.06.2008 року. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА №582628, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №386007 [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Згідно довідки №9 від 08.09.2015 року, виданої головою органу самоорганізації населення-квартального комітету №15 Дніпровського району м. Херсона, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]; до складу сім'ї входить син [PERSON], [INFO]. З висновку Дніпровської районної у м. Херсоні ради виконавчого комітету №2-49/2335 від 08.12.2017 року "Про надання висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO]" вбачається, що виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган огпіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України Відповідно достатті 141 СК Українимати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved