Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.1999 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Макіївки Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У період існування шлюбних відносин, а саме: [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась ще одна дитина - [PERSON] . Сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] . Вказують, що з 01.06.2013 року діти за заявою батька, [PERSON] були влаштовані до центру соціальної допомоги дітям «Наш дім», який функціонував на території м. Макіївка, Донецької області, а в 2017 році у зв`язку з проведенням за попереднім місцем розташування антитерористичної операції, перемістився до м. Ірпеня. Стверджують, що Відповідачі самовільно усунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема, обов`язку щодо виховання та утримання дітей до досягнення ними повноліття. Протягом майже двох років Відповідачі не здійснюють жодних дій, спрямованих на реалізацію батьківських функцій, не цікавляться місцезнаходженням своїх неповнолітніх дітей, не виявляють бажання спілкуватись з дітьми та піклуватись про них, жодним чином не забезпечують останніх необхідними речами, не слідкують за станом здоров`я дітей, не задовольняють поточних потреб дітей щодо придбання продуктів харчування, одягу, взуття, канцелярського приладдя для навчання, тощо. Зазначають про те, що з жовтня 2017 року та станом на дату подання цієї позовної заяви [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування та знаходяться під опікою [PERSON] , який самостійно займається утриманням та вихованням дітей. На сьогоднішній день хлопчикам забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між дітьми та опікуном склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дітей з жовтня 2017 року і по сьогоднішній день здійснює сім`я опікуна самостійно. Відповідачі участі у житті та виховані дітей у продовж тривалого часу не приймають, що в свою чергу стало підставою для формування у дітей негативного ставлення до батьків. Наразі у дітей взагалі відсутнє бажання спілкуватись з батьками, що вбачається з їх письмових пояснень. Відповідно до довідки Ірпінського відділу поліції, 05.06.2014 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України Донецької області, [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч.І ст.309 Кримінального кодексу України. Звертають увагу, що 10.09.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей виконавчого Комітету Ірпінської міської ради розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] га [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним, просили суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] , на користь та на утримання неповнолітніх дітей у рівних частинах кожному аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів їх заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду надали заяву, за змістом якої позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується оголошеннями на сайті «Судова Влада України» про виклик в судове засідання, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла за заява, за змістом якої позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши думку сторін, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, судом встановлено, що 12 лютого 1999 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Макіївки Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті громадянина України [PERSON] , серії [NUMBER] . У шлюбі у відповідачів народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] . З 01.06.2013 року діти за заявою батька, [PERSON] були влаштовані до центру соціальної допомоги дітям «Наш дім», який функціонував на території м. Макіївка, Донецької області, а в 2017 році у зв`язку з проведенням за попереднім місцем розташування антитерористичної операції, перемістився до м. Ірпеня, що підтверджується відповідними договорами. Відповідачі самовільно усунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема, обов`язку щодо виховання та утримання дітей до досягнення ними повноліття. Вказані обставини можуть бути підтверджені, зокрема, актами про виявлення дитини, переміщеної із тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції, яка залишилася без батьківського піклування від 02.10.2017 р. щодо виявлення [PERSON] , [INFO] , а також актом щодо виявлення за аналогічних обставин [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування та знаходяться під опікою [PERSON] , який самостійно займається утриманням та вихованням дітей, що підтверджується наступними доказами: 1) наказом № 274 від 02.10.2017 р. «Про постановку на первинний облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування малолітнього [PERSON] , [INFO] », 2) наказом № 275 від 02.10.2017 р. «Про постановку на первинний облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування, малолітнього [PERSON] , [INFO] », 3) наказом № 276 від 02.10.2017 р. «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ю [PERSON] », 4) наказом № 277 від 02.10.2017 р. «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ю [PERSON] », 5) рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 229/8 від 17.10.2017 р. «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] , [INFO] », 6) рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 229/7 від 17.10.2017 р. «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] , [INFO] », 7) рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 304/6 від 26.12.2017 р. «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] », 8) рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 304/5 від 26.12.2017 р. «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] », а також актом обстеження умов проживання від 28.09.2017 р., висновками оцінок потреб сім`ї та характеристикою на учнів Приватного навчального закладу Харківська загальноосвітня онлайн-школа І-ІІІ ступенів «Альтернатива» Харківської області. Також судом встановлено, що на сьогоднішній день хлопчикам забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між дітьми та опікуном склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дітей з жовтня 2017 року і по сьогоднішній день здійснює сім`я опікуна самостійно. Відповідачі участі у житті та виховані дітей у продовж тривалого часу не приймають, що в свою чергу стало підставою для формування у дітей негативного ставлення до батьків. Наразі у дітей взагалі відсутнє бажання спілкуватись з батьками, що вбачається з їх письмових пояснень, які долучені до позовної заяви. Так, станом на дату звернення до суду [PERSON] та [PERSON] досягли 14-ти та 15-ти річного віку, тому їх думка може бути врахована судом під час розгляду справи. Відповідно до довідки Ірпінського відділу поліції, 05.06.2014 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України Донецької області, [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч.І ст.309 Кримінального кодексу України. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , комісія дійшла висновку про доцільність такого позбавлення, що підтверджується висновком № 155/7 від 24.09.2019. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки під час судового розгляду справи було беззаперечно встановлено, що Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, своєю поведінкою та діями довели, що насправді не зацікавлені долею синів, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, суд позбавляє Відповідачів батьківських прав відносно їх дітей. Крім того, враховуючи, що Відповідачі кошти на утримання неповнолітніх дітей не надають в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з Відповідачів на користь дітей аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі, ст. ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved