Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є її рідним сином, являється батьком малолітньої [PERSON] [INFO] Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї доньки, яка проживає зі своїм батьком, та бабусею- позивачем по справі. Відповідач не тільки не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, але й ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. А тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки [PERSON], призначити позивача опікуном дитини та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач позов визнав, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки, стягнення аліметів, та щодо призначення опікуном дитини позивача у справі. Представники 3-ї особи по справі, згідно довіреності в справі, позов підтримали. Заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, представників 3-ї особи по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] [INFO] Наведене стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.6) Мати малолітньої [PERSON] померла, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. Позивач в судовому засіданні пояснила, що після смерті її невістки, тобто матері малолітньої [PERSON], відповідач, мабуть, впав в депресію, почав зловживати спиртними напоями. Життям його доньки, так само як і її матеріальним забезпеченням відповідач не цікавиться, уходить з дому на декілька днів Вихованням онучки, та доглядом за дитиною займається позивач одноособово. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, на даний час в нього немає бажання виховувати дитину. Відповідач ствердив, що життям, здоров»ям, вихованням дитини займається повністю [PERSON] Представник 3-ї особи пояснила, що відповідач веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, зникає з дому на декілька днів. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків, повністю байдужий до інтересів своєї дитини, не надає матеріальної допомоги доньці та використовує надану державою соціальну допомогу на дитину в своїх інтересах. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає з позивачем в її помешканні в [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 15.04.2015року дитина проживає в родині своєї бабусі, сім'я з трьох чоловік, в квартирі є все необхідне для розвитку та навчання дитини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач по справі без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки, не цікавиться її здоров'ям, розвитком, не приймає участі в вихованні, матеріальному забезпеченні. Також, судом приймається до уваги висновок опікунської ради при Терезинській селищній раді про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Отже, відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З врахуванням наведенного, та визнанням відповідачем данного позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved