Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідачки 31882 гривні 81 копійку заборгованості за кредитним договором від 06.03.2014 року, б/н. Вказана заборгованість виникла у зв"язку з порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідачкою та складається з наступного - 2332 гривні 33 копійки заборгованості за кредитом, 27556 гривень 06 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів - 500 гривень (фіксована частина) та 1494 гривні 42 копійки (процентна складова). У зв'язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним договором кредиту, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в сумі 31882 гривні 81 копійку та судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 19.12.2017 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вказаної ухвали [PERSON] отримав 23.12.2017 року, але відзиву до даного часу не надіслала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав,в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору № б/н від 06.03.2014 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала і станом на 17.10.2017 року внаслідок невиконання нею взятих на себе кредитних зобов'язань сума її заборгованості перед позивачем складала 31882 гривні 81 копійку, з яких: 2332 гривні 33 копійки заборгованості за кредитом, 27556 гривень 06 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів - 500 гривень (фіксована частина) та 1494 гривні 42 копійки (процентна складова). За порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. П. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг (далі за текстом - Умов та правил) передбачає, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Сума боргу за кредитним договором, сума боргу по процентах та пені, штрафні санкції відповідають умовам кредитного договору № б/н від 06.03.2014 року. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. П. 2.1.1.12.1 Умов та правил встановлює, що сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг встановлює, що договір діє протягом 12 міс. з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по договору кредиту № б/н від 06.03.2014 р., на загальну суму 31882,81 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved