Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Кармалюківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 6; судовий збір покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина, який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини припинили з 2015 року та з цього ж часу спільне господарство не ведеться. Відповідач не буре участі матеріально в житті сімї і весь тягар забезпечення сімї лежить на її плечах. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. На примирення не згодна, просить не давати строк на примирення. Шлюб розривають вперше. Дитина залишиться проживати з нею. Позивач [PERSON] в наданій до суду 08.11.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 08.11.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у без його участі. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.10.2003 року, зареєстрований у виконавчому комітеті Кармалюківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 6 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.7), який проживає з позивачем (а.с.6) Подальше спільне життя подружжя, ведення спільного господарства і збереження шлюбу неможливе, так як сторони з 2015 року разом не проживають та не підтримують сімейних стосунків. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved