Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення коштів в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимо г вказує, що 03 листопада 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП - Рент» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/15-2700. предметом якого є страхування транспортного засобу «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER]. 05 березня 2016 року, на а/д Київ - Чоп, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. 07354ТС під керуванням водія [PERSON]. Згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2016 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 11 березня 2016 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 19 травня 2016 року позивачем на підставі Рахунку № 3549 від 22 березня 2016 року було складено страховий акт № ДККА-49584 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 107 016 (сто сім тисяч шістнадцять) гривень 30 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 9162 від 20 травня 2016 року. Цивільно-правова'відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно полісу № АЕ/6243090. 01 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 27031 до АТ «Українська пожежно-страхова компанія». 20 лютого 2017 року АТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила по їхній заяві страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом тобто 50 000,00 грн, тому залишок боргу в розмірі 57 016,30 грн. потрібно сплатити відповідачу. 23 січня 2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу № 27206 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу. Однак останній залишив її без задоволення, у звязку з чим просив позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві та просила таку задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що він не працює, отримує лише пенсію, а тому не має можливості сплачувати вказану суму. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05 березня 2016 року, на а/д Київ - Чоп, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. 07354ТС під керуванням водія [PERSON]. Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2016 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. Г п.38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; якщо дорожньо-транспортна пригода визнана в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам [PERSON] дорожнього руху. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. У зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сплачений судовий збір по справі.

Outcome: approved