Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач самостійно не в змозі матеріально забезпечити сина всім необхідним. На даний час тимчасово не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти у на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягненню дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти сплати аліментів у визначеному розмірі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 18.04.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується актом від 13.01.2016 року. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає, участі у витратах на дитину не бере, інших дітей, непрацездатних батьків чи утриманців не має. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Частинами другою, четвертою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей не має, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved