Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зняти арешт з належного йому рухомого та нерухомого майна накладеного постановою державного виконавця Суворовського РВ ДВС м.Херсона серії АА 093352 від 01.04.2004 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АВ 497220 від 24.05.2007 року. В обгрунтування позову зазначив, що за виконавчим листом №2-2950 виданим 15.06.2001 р. сплачував аліменти на користь [PERSON] У 2017 році при зверненні до нотаріуса виявив, що на все його майно накладено арешт, постановою державного виконавця Суворовського РВ ДВС м.Херсона серії АА 093352 від 01.04.2004 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АВ 497220 від 24.05.2007 року. На його звернення до Суворовського РВ ДВС м. Херсона, повідомлено, що виконавче провадження знищено, крім того, рекомендовано звернутись до суду з питання зняття арешту. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.02.2019 року, яке було відкладено через неявку відповідача. Позивач в підготовче засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Представник Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в підготовче засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомлено. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири[ADDRESS] що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №87259544 від 17.05.2017 р. (арк. справи 4-5). Згідно листа Суворовського РВ ДВС м. Херсона Головного територіального управління у Херсонській області №9417 від 18.07.2017 р., згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відділу перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2950 виданого 15.06.2001 р. Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 27.12.2011 р. на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", держаним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із закінченням передбаченого законом строку для вказаного виду стягнення. Інформація щодо заборгованості по сплаті аліментів на час закінчення виконавчого провадження відсутня. Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Відповідно до п. 9.10 Порядку, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою (арк. справи 6). Статтею 41 Конституції Українипередбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що арешт на майно позивача був накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Виконавче провадження закрито у зв'язку з досягненням дитиною повноліття; суму заборгованості не встановлено. Таким чином, підстава для арешту майна позивача відпала. Наявність арешту порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, внаслідок чого підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 05 березня 2019 року.

Outcome: approved