Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, у якому просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини після померлої [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 200 року стала власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частини квартири став її чоловік - [PERSON] . 04 вересня 2008 року позивач, подарувала належну їй Ѕ частину квартири своїй дочці [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , дочка позивача. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2011 року, позивач набула право власності на Ѕ частину вищевказаної квартири після померлого чоловіка - [PERSON] . Так як померла [PERSON] після себе не залишила заповіту, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги за померлою. Позивач звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи після померлої дочки [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Серцевич О.В. від 26 листопада 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] , так як позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. На підставі вище викладеного позивач був змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року відкрито провадження по справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі позов визнав у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] позивач залишилася єдиною спадкоємицею. [PERSON] на день смерті мала право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 04 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко О.Л. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач зверталася до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи після померлої дочки [PERSON] 10 липня 2018 року була заведена спадкова справа № 825/2018. Постановою від 26 листопада 2018 року, державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Серцевич О.В., відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Постанова Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 N7 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" в пункті 20 роз`яснює, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснює, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Отже, в судовому засіданні встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач, водночас не встановлено, що померла на випадок своєї смерті розпорядилась майном (склала заповіт). Також не було встановлено, що у встановлені діючим законодавством строки позивач відмовилась від прийняття спадщини після померлої дочки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердженняу судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved