Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих пенсійних виплат в сумі 7414,86 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та одержує пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» 06.07.2016 р. [PERSON] звернувся до Управління з заявою про переведення його до категорії непрацюючих громадян в зв`язку із звільненням з роботи і відповідно до розпорядження від 08.07.2016 р. останній був з 01.07.2016 р. переведений до категорії непрацюючих пенсіонерів. В подальшому, з Індивідуальних відомостей про застраховану особу від 20.02.2017 р. позивачу стало відомо, що в грудні 2016 р. за [PERSON] були сплачені страхові внески Національним центром «Мала академія наук України. Після звернення Правобережного об`єднаного управління ПФУ України в м.Києві від 06.03.2017 до [PERSON] з вимогою про надання трудової книжки, останній 24.03.2017 р. звернувся до Управління Пенсійного фонду з заявою про коригування періодів роботи. Розпорядженням від 28.03.2017 р. заяву [PERSON] задоволено та внесено відомості про періоди роботи за цивільно-правовим договором, відкориговані періоди роботи та переведено до категорії непрацюючих пенсіонерів з 31.12.2016 р. Згідно наданого управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ в м.Києві повідомлення від 21.04.2017 р. встановлено, що в зв`язку з несвоєчасним повідомленням про вступ на роботу по пенсійній справі [PERSON] виникла переплата пенсії за період з 01.07.2016 р. по 31.12.2016 р. в сумі 7114,86 гривень. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погодився повернути переплачені кошти, позивач просить їх стягнути в судовому порядку. 09.01.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києві відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні. 21.06.2018 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач посилається на безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки він працював за цивільно-правовим договором від 25.03.2016 р. в Малій академії наук України, що не можна прирівнювати до трудового договору, а отже не може бути застосована ст.37 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», на яку посилається позивач. 07.09.2018 р. справа прийнята в провадження судді Колдіної О.О. 25.01.2019 р. в зв`язку з реорганізацією органів Пенсійного фонду до участі у справі залучено правонаступника позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві. 24.05.2019 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Справа призначена до судового розгляду. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок неповідомлення відповідачем про наявність трудових відносин у нього виникла переплата за пенсійними виплатами. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що цивільно-правовий договір не є трудовим, а отже відповідач не повинен був повідомляти органи пенсійного фонду і наявність такого договору не впливає на розмір виплаченої пенсії. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м.Києві та одержує пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» 06.07.2016 р. [PERSON] звернувся до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м.Києві (правонаступником якого є ГУ ПФУ в м.Києві), з заявою про переведення його до категорії непрацюючих пенсіонерів в зв`язку із звільненням з роботи, на підтвердження чого надав копію трудової книжки, довідку від 08.07.2016р. № 08/872 Київського національного університету ім..Т.Шевченка, довідку від 06.07.2016 р. № 1569 Державного вищого навчального закладу «Переяслав-Хмельницький університет ім.Г.Сковороди. Відповідно до розпорядження ГУ ПФУ в м.Києві від 08.07.2016 р. [PERSON] з 01.07.2016 р. переведено до категорії непрацюючих пенсіонерів. Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу в грудні 2016 р. за громадянина [PERSON] були сплачені страхові внески Національним центром «Мала академія наук України». Судом встановлено, що між відповідачем та НЦ «Мала академія наук України» був укладений договір підряду 25.03.2016 р. на термін з 25.03.2016 р. по 30.12.2016 р. Відповідно до довідки від 22.03.2017 р. № 19/02 НЦ «Мала академія наук України» [PERSON] за договором підряду виконав роботи в грудні 2016 року, що підтверджено актом приймання-передачі виконаних робіт. Про наявність зазначених обставин відповідач не повідомив органи Пенсійного фонду. 24.03.2017 р. [PERSON] звернувся до позивача з заявою про коригування періодів роботи. Розпорядженням від 28.03.2017 р. внесено відомості про періоди роботи за цивільно-правовим договором, відкориговані періоди роботи та переведено до категорії непрацюючих пенсіонерів з 31.12.2016 р. Відповідно до ст.37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» тимчасово, по 31.12.2017 р. у період роботи особи (крім інвалідів 1 та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб,на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війн, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/робота (крім випадків, передбачених першим та другим реченнями цієї частини) пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб які втратили працездатність, виплачуються у розмірі 85% призначеного розміру, але не менше 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058 (далі - Закон № 1058) застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Положеннями пункту 3 частини 2 статті 16 вказаного Закону передбачено, що застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. У відповідності до пункту 2.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок), у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання). Згідно з абзацом 2 пункту 2.21 Порядку у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням. При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору). Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно та які мають доходи від такої зайнятості. Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до статті 50 якого суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 затверджено Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, яким визначено механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення (далі - Порядок № 6-4). Відповідно до пункту 2 Порядку № 6-4 переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством; списання переплати пенсії - зменшення територіальними органами Пенсійного фонду України в даних обліку сум переплат пенсій на суму безнадійної заборгованості Згідно з пунктом 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Судом встановлено, що сума переплати пенсії за період з 01.07.2016 р. по 30.12.2016 р. становить 7114, 86 гривень. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, підставою для стягнення безпідставно набутих грошових коштів є недобросовісність з боку їх набувача, що сприяла виплаті таких коштів. В даному випадку умисного неповідомлення отримувачем соціальної допомоги про зміну складу сім`ї. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України) Матеріали справи не містять доказів, що відповідач належним чином у строки, встановлені Законом, повідомив органи Пенсійного фонду про виконання ним роботи на підставі цивільно-правового договору, що впливає на розмір виплаченої пенсії. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленим позовних вимог, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved