Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідача - приватного підприємства «Дністер» про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, зазначив, що 03 лютого 2011 року згідно накладної за № 65 виданої ПП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області та акту прийому передачі, йому в рахунок майнового паю за майновим сертифікатом були виділені у власність тютюносушарки в кількості 3 шт., які розташовані по [ADDRESS]. Згідно інвентарної справи одна тютюносушарка, позначена літерою «А» має розміри 31.0 х 5.40 м., друга тютюносушарка, позначена літерою «Б» має розміри 31.0 х 5.20 м., третя тютюносушарка позначена літерою «В» має розміри 45.0 х 5.40 м. Таким чином, загальна площа тютюносушарок в кількості 3 шт. становить 571,6 кв.м. Мінімальної необхідної загальної площі землі під трьома тютюносушарками із врахуванням землі для їх обслуговування необхідно біля 0,0834 га. 27 серпня 2012 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області за ним встановлено факт виникнення права власності на тютюносушарки, що розташовані в [ADDRESS], які йому були передані у власність ПП «Дністер» с. Цекинівка в рахунок майнового паю. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія ВН № 000001 виданого 12.12.1994 року земельна ділянка [ADDRESS] площею 0.5 га. на якій розташовані передані йому у власність тютюносушарки належить на праві колективної власності відповідачеві. Будучи власником вказаних трьох тютюносушарок, що розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] площею 0.5 га., яка перебуває у колективній власності відповідача, він 17 грудня 2014 року із письмовою заявою звернувся до відповідача з проханням надати йому у власність земельну ділянку за правилами ст. 120 ЗК України. Листом за вих. № 21 від 17.12.2014 року відповідач відмовив йому у розгляді питання щодо передачі у власність за правилами ст. 120 ЗК України земельної ділянки [ADDRESS], пославшись на вирішення цього питання судом. Позивач вважає, що відповідач при розгляді його заяви не дотримався вимог Закону України «Про звернення громадян», чим порушив його прав та інтереси. Позивач вважає відмову відповідача у розгляді його заяви незаконною та просить зобов'язати відповідача повторно розглянути по суті подану ним письмову заяву від 21.11.2014 року та прийняти за наслідком її розгляду відповідне рішення. Представник відповідача ПП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, 10.02.2015 за вх.№794 суду надійшла заява за підписом директора ПП "Дністер" із клопотанням розглянути справу без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із накладної № 65 від 03.02.2011 року виданої ПП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області та акту прийому-передачі встановлено, що позивачеві в рахунок майнових паїв були виділені три тютюносушарки, що розташовані по [ADDRESS]. Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.08.2012 року, яке набрало законної сили 06.09.2012 року, встановлено факт виникнення у позивача права власності на три тютюносушарки, що розташовані по [ADDRESS]. Із інвентарної справи виданої на ім'я [PERSON] встановлено, що три тютюносушарки позначені в плані буквами: - «А», «Б», «В», загальною площею 571, 6 кв.м., розташовані по [ADDRESS]. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія ВН № 000001 виданого 12.12.1994 року земельна ділянка [ADDRESS] площею 0.5 га. на якій розташовані передані [PERSON] у власність три тютюносушарки належить відповідачеві на праві колективної власності. Із письмової заяви [PERSON] на ім'я директора ПП «Дністер» від 17.12.2014 року встановлено, що [PERSON] звернувся до відповідача з проханням прийняти рішення про передачу йому у власність земельної ділянки за правилами ст.. 120 ЗК України. Із листа за підписом директора ПП Дністер» за вих. № 21 від 17.12.2014 року встановлено, що відповідач відмовив у вирішенні питання щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за правилами ст. 120 ЗК України для обслуговування трьох тютюносушарок, що розташовані по [ADDRESS] і для вирішення цього питання рекомендував звернутись до суду. Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП, виданого 08.02.2011 року встановлено, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна КСП «Дністер» реорганізованого в СТОВ «Дністер» с. Цекинівка. Із акту №1-а приймання-передачі основних засобів від 09.02.2011 року встановлено, що ПП «Дністер» передав [PERSON] тютюносушарку на загальну суму 5204 гривні. Із рішення №34 від 06.06.2012 року про присвоєння адресного номера тютюносушаркам встановлено, що тютюносушарці, що розташована на території села по [ADDRESS] присвоєно адресний номер [ADDRESS]. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обставинами, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті. Виходячи із наведеного суд вважає, що відповідач при розгляді звернення позивача не виконав зазначених вимог Закону, чим були порушенні передбачені ст.18 Закону України «Про звернення громадян» права та законні інтереси позивача як громадянина, який звернувся із заявою підприємства. Суду не надано жодного достовірного доказу про виконання відповідачем вказаних вимог Закону, зміст дослідженої відповіді вих.№21 від 17.12.2014 року на звернення позивача свідчить про фактичну відмову відповідача у розгляді заяви, відсутність прийнятого рішення, як цього вимагають ст.ст.7, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян». Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання незаконною відмови відповідача щодо розгляду заяви позивача та зобов'язання ПП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області розглянути заяву [PERSON] від 21.11.2014 року та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства у порядку, встановленому ст.ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян». Оскільки позовні вимоги задоволено, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачу із відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1, 7, 15, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян».

Outcome: approved