Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що до жовтня 2013 року з відповідачем проживали разом після чого через сварку, яка виникла з приводу постійної відсутності [PERSON] вдома та небажанням піклуватися про родину, відповідач залишив сім'ю та перейшов проживати до батьків в с. Веселівка Бобринецького району. З часу фактичного припинення подружніх відносин і по теперішній час вони з відповідачем не поновлювали подружні стосунки і не намагалися примиритися з метою збереження сім'ї, між ними не ведеться спільне господарство, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам та наполягає на його розірванні. Часу на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.28). Від нього до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, і зі згоди позивача, та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Веселівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], після якого прізвище дружини стало [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи судом сторони подружні стосунки не підтримують, а тому шлюб має формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, і суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини справи та те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги ст.113 СК України, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Про стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України позивач не наполягала, в зв'язку з чим судові витрати залишити по фактично понесених сторонами.

Outcome: approved