Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою квартирою. В обґрунтування позову зазначає, що має у власності житлову квартиру [ADDRESS]. Вказала, що згідно з рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради № 619 від 29.12.1999 року мати позивача, [PERSON] була призначена опікуном над неповнолітнім [PERSON] У зв'язку з чим останній був зареєстрований за місцем її проживання. Проте, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я опікуна, на підставі рішення № 954 від 24.12.2004 року опіка була припинена, а відповідач влаштований до державного дитячого закладу в м. Кременчук Полтавської області. З того часу [PERSON] за місцем його реєстрації фактично не проживав. На сьогоднішній день місце перебування відповідача невідоме. Ніякого зв'язку з ним [PERSON] не підтримує. Зазначила, що у зв'язку із тим, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, вона позбавлена можливості на власний розсуд розпоряджатися власним нерухомим майном,у тому числі здійснити його відчуження. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Представники третіх осіб, Гребінківський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Полтавській області та Служба у справах дітей Гребінківської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, надіславши до суду заяви, в яких зазначають, що проти позовних вимог не заперечують позовні вимоги визнають у повному обсязі, просять справу розглянути за їхньої відсутності. Представник третьої особи, КП "Гребінківський комбінат комунальних підприємств" в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] прийнято у спадщину житлову квартиру [ADDRESS]. Право власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.05-06). Як вбачається із довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні-будинку осіб, у квартирі, яка належить [PERSON] на праві приватної власності зареєстрований відповідач, [PERSON] (а.с.09). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна . Згідно з рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради № 619 від 29.12.1999 року мати позивача, [PERSON] була призначена опікуном над неповнолітнім [PERSON] У зв'язку з чим останній був зареєстрований за місцем її проживання. Проте, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я опікуна, на підставі рішення № 954 від 24.12.2004 року опіка була припинена, а відповідач влаштований до державного дитячого закладу в м. Кременчук Полтавської області. З того часу [PERSON] за місцем його реєстрації фактично не проживав (а.см.10-11). На сьогоднішній день місце перебування відповідача невідоме. Ніякого зв'язку з ним позивач не підтримує. У позасудовому порядку вирішити питання про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання немає можливості. У свою чергу, факт реєстрації останнього у вищевказаній квартирі перешкоджає позивачу на власний розсуд розпорядитися власним нерухомим майном, у тому числі здійснити його відчуження. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності з вимогами ст. 72 Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім'ї , інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved