Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на нерухоме майно, а саме: садибу №338 , що складається із: житлового будинку, під літерою «А», який в свою чергу складається з 1-1-І - веранди, площею 5,6 м.кв., 1-1-1 кімнати, площею 19,5 м.кв., 1-1-2 кухні, площею 16,0 м.кв., 1-1-3 кладової, площею 7,3 м.кв., загальною площею 48,4 м.кв., а також належні до нього господарські будівлі: погріб під літерою «Б», вбиральню під літерою «В», стайню під літерою «Г», літню кухню під літерою «Д», гараж під літерою «Е», криницю під №1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яка складається з земельних ділянок та житлового будинку в [ADDRESS] . Вважає, що спадщину після смерті дядька належним чином прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодвством строк, будучи єдиним спадкоємцем після його смерті. Однак, на даний час йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів. В той же час переконаний, що таке майно перебувало у власності спадкодавця на час його смерті, оскільки будинок знаходиться в сільській місцевості, побудований у 1962 році, на той час чинне законодавство не встановлювало обов`язку щодо реєстрації права власності на домоволодіння, розташоване у сільській місцевості. У зв`язку із цим переконаний, що вказане будівництво не є самочинним. А враховуючи, що відповідно до ДБН А.3.1-3-94 на об`єкти, що збудовані до 05.08.1992 можуть прийматися в експлуатацію за умови наявності висновку про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ, просить позов задовольнити. Відповідач заперечень щодо заявленого позову не подав. Ухвалою судді Верховинського районного суду від 27.03.2019 відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. За результатами підготовчого засідання, ухвалою суду від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд цивільної справи у їх відсутності. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. А тому, оскільки у відповідності до положень ст.223 ЦПК України у суду відсутні перешкоди для розгляду справи у відсутності учасників справи, суд прийшов до переконання про можливість завершення розгляду справи та ухвалення судового рішення за правилами ч.4 ст.268 ЦПК України. Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд позовні вимоги задовольняє виходячи з наступного. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] у с Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, про що 24.05.2019 виконавчим комітетом Ільцівської сільської ради, вчинено актовий запис №8 (а.с.7). Як було встановлено судом, єдиним спадкоємцем за законом (ст. 1261 ЦК України) після смерті [PERSON] , являється його племінник, позивач - [PERSON] . Так, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Яблуницької сільської ради Верховинського району 18.07.1991 (а.с. 8) [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батько позивача [PERSON] народився [INFO] , у графі «батьки» зазначено: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Із свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] , у графі «батьки» зазначено: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). А із свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] (а.с.10) вбачається, що їхніми батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Отже, проаналізувавши вищевказані документи, суд прийшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, батько позивача [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є двоюрідними братами, а заявник [PERSON] є двоюрідним племінником померлого [PERSON] . На даний час батьки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 04.09.1998 та серії [NUMBER] від 02.07.1996. (а.с.11). Як встановлено судом, позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с. 12). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу від 05.03.2018 (а.с.13) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Дійсно, як встановлено судом на даний час право власності на житловий будинок [ADDRESS] ні за ким, в тому числі і за [PERSON] , не зареєстровано і свідоцтво про право власності на будинок не видавалося. Згідно довідок, виданих Ільцівською радою, Верховинського району, Івано-Франківської області за вих.№ 893/2 від 15.08.2017, №893/4 від 15.08.2017, №230/02.2-18 від 15.02.2018 житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] належав [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] . Даний будинок побудований в 1962 році його батьками [PERSON] та [PERSON] , які на померли. На даний час житловим будинком користується племінник померлого [PERSON] - [PERSON] , та повністю несе витрати по утриманню зазначеного майна. (а.с. 20-23). 19.02.2018 на житловий будинок [ADDRESS] позивачем виготовлено технічний паспорт (а.с. 14-19) . Згідно представленого технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що він знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку позначеного на плані під літерою "А", загальною площею 48,4 м.кв., приміщень:1-1-І - веранди, площею 5,6 м.кв., 1-1-1 кімнати, площею 19,5 м.кв., 1-1-2 кухні, площею 16,0 м.кв., 1-1-3 кладової, площею 7,3 м.кв., а також належних до нього господарських будівель: погребу під літерою «Б», вбиральні під літерою «В», стайні під літерою «Г», літньої кухні під літерою «Д», гаражу під літерою «Е», криниці під №1 . Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). За таких обставин суд вважає, що спірний житловий будинок та господарські споруди були належним чином набуті у власність дядьком позивача, і на момент його смерті входили в об`єм спадкового майна. При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлений можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини в цій частині, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена. А тому, враховуючи, що позивач, будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] прийняв спадщину, однак не може оформити спадкові права з причин, що не залежать від його волі, позовні вимоги слід задовольнити. Разом з тим суд вважає, що в порядку спадкування до позивача перейшло право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, а не садиби, як про це зазначено у позові, оскільки за змістом ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком та господарськими спорудами. Однак предметом даного позову земельна ділянка, розташована під будинком, не являється. Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на ДБН А.3.1-3-94 та роз`яснення в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 №12/5-126, оскільки вказані положення регулюють правові механізми передачі в експлуатацію та власність збудованих житлових будинків до 05.08.1992, в той час як в даних правовідносинах встановлено факт набуття спадкодавцем спірного будинку у власність на момент введення в дію закону України «Про власність».

Outcome: approved