Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області та [PERSON], в якій просить суд визнати за [PERSON] право на 1/3 частину будинку з відповідною частиною прилеглих надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] за набувальною давністю. В обгрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору дарування частини жилого будинку від 28.12.2002 року йому належить 2/3 частини даного будинку на земельній ділянці площею 0,1500 га, яка на даний час не приватизована. Співвласником 1/3 будинку є [PERSON] З 1998 року співвласник будинку [PERSON] не з"являється до спільного домоволодіння, не здійснює утримання майна. Місце перебування [PERSON] позивачу не відомо, оскільки більше 18 років відповідач не з"являється. Від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Селищний голова Бабаченко А.Г. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі довідки виконавчого комітету Власіської селищної ради № 1693 від 10.08.2016 року вбачається, що згідно даних домової книги на підставі свідоцтва про спадщину від 18.08.2006 року реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] належить 1/3 частина будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно Договору дарування частини жилого будинку від 28 грудня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2819 [PERSON] прийняв в дар 2/3 будинку з відповідною частиною прилеглих надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] виготовлений на [PERSON] частка 2/3 та [PERSON] частка 1/3 (а.с. 6-8). З 1998 року утримання будинку та всі видатки на утримання будинку здійснює позивач [PERSON] (а.с. 10-14). Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його дійсним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, оскільки позивач добросовісно та відкрито, безперервно володіє нерухомим майном житловим будинком протягом 18 років.

Outcome: approved