Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме кв. [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення відповідачів і інших осіб з іпотечного майна зі зняттям їх з реєстраційного обліку. Посилався на те, що 10.09.2008р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №456 за умовами якого останній був наданий кредит в сумі 450000грн. з кінцевою датою повернення 09.09.2013р. і сплатою 25 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Позивач виконав свої зобов'язання щодо надання коштів, а позичальник [PERSON] в повному обсязі свої зобов'язання не виконала, в зв'язку з чим, виникла заборгованість, яку остання не сплатила, внаслідок чого позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на вказаний вище предмет іпотеки. Також зазначив, що на момент укладення договору іпотеки, в спірній квартирі ніхто не був зареєстрований, а реєстрація [PERSON] і малолітньої [PERSON] 2011р.н. відбулась вже після цього з метою ускладнення виселення відповідачів з іпотечної квартири. Під час розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги і просила в вимоги в частині щодо виселення відповідачів із квартири [ADDRESS] залишити без розгляду, а в іншій частині позов підтримала. Представник відповідачів уточнені вимоги визнав і не заперечував проти їх задовлення. Вислухавши пояснення представників та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. 10.09.2008р. між ПАТ "Полікомбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №456 за умовами якого останній був наданий кредит в сумі 450000грн. з кінцевою датою повернення 09.09.2013р. і сплатою 25 % річних за користування кредитом. (а.с.6). В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.7-9). У зв'язку з невиконанням [PERSON] кредитних зобов'язань, рішенням суду від 25.02.2011р. з останньої було стягнуто на користь позивача 586101грн. заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме кв. [ADDRESS] (а.с.10-11) та пред'явлено дане рішення до примусового виконання і накладено арешт на спірну квартиру. З пояснень представника позивача встановлено, що [PERSON] своєчасно кредит не погашає і тому станом на 21.05.2013р. сума заборгованості по процентам за період з 25.10.2011р. по 20.05.2013р. становить 171518,59 грн., що не заперечувалось представником відповідачів. З пояснень сторін встановлено, що в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] і малолітня [PERSON] 2011р.н., реєстрація яких відбулась вже після укладення договору іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. На виконання умов Кредитного договору та Договору іпотеки позивачем було направлено досудові вимоги відповідачу, проте на дату подання позовної заяви Вимоги не були виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем основного зобов'язання Позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості у розмірі 171518,59грн. за кредитним договором підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зняття з реєстраційного обліку, то ці вимоги суд вважає безпідставними, оскільки тільки виселення або позбавлення права на житло може бути підставою для зняття з реєстрації фізичної особи, оскільки вимоги про виселення були залишені судом без розгляду, то законних підстав для зняття відповідачів з реєстрації не існує. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1829,89грн. (а.с.31-32). На підставі викладеного та

Outcome: approved