Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 05.08.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі дітей у них немає. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що відповідач протягом подружнього життя чинив на неї моральний та фізичний тиск, в результаті чого вона зверталась до правоохоронних органів про притягнення його до відповідальності за вчинення насильства. Також позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними припинилися з червня 2013 року, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо один від одного. Періодичні примирення між подружжям впродовж 2011-2013 років не принесли жодних результатів. Крім того, позивачка зазначає, що відповідач проживає в Німеччині та не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Спору щодо майна подружжя між сторонами не виникає, шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки. Тому вона просить їх шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності, оскільки вона проживає в м.Києві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого повторно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 05.08.2011 року. Шлюб зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1856 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, з червня 2013 року проживають окремо, зокрема, позивачка проживає в м.Києві, а відповідач - у ФРН, сторони не вживають заходів для примирення. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved