Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач по справі - [PERSON] є матір'ю двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України записаний - [PERSON]. 22.05.2017 року малолітні діти були залишені без батьківського піклування та доставлені старшим інспектором Криворізького ВП ГУНП України у Дніпропетровській області Удаловою Н.М., малолітній [PERSON] до КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації для дітей» Криворізької міської ради, а малолітня [PERSON] до КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 1». За час перебування малолітніх дітей у відповідних установах мати дітей жодного разу їх не відвідувала, ні усно ні письмово станом здоров'я не цікавилась. У зв'язку з тим, що діти залишилися без батьківського піклування, рішенням виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті Ради від 21.06.2017 року № 219 їм був наданий соціально - правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Під час перебування під соціальним супроводом [PERSON] не виконувала рекомендації педагога соціального Криворізького міського центу соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, на телефоні дзвінки не відповідала, постійно змінювала місце проживання та номери телефонів, безвідповідально ставилася до виконання батьківських обов'язків. Відповідач не має постійного місця проживання та реєстрації в м. Кривому Розі, схильна до бродяжництва, притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, відносно неї на даний час в Центрально - Міському суді м. Кривого Рогу розглядається кримінальна справа за ч. 2 ст. 185 КК України. Станом на 05.12.2017 року діти є вихованцями КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР, відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, остання не виявляє бажання забрати дітей з закладу для дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, за весь час перебування дітей у дитячому закладі відповідач відвідала їх тільки раз 31.08.2017 року. В інтересах малолітніх дітей, з метою збереження їх здоров'я і життя позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку на користь опікуна, прийомних батьків, або батьків - вихователів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання призначене на 18.05.2018 року не з'явилася, раніше була присутня у судовому засіданні, в якому позовні вимоги позивача не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], а відомості про батька дитини записані за заявою матері, згідно з ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.9-10) [INFO] народилася [PERSON], матір'ю якої є [PERSON], а відомості про батька дитини також записані за заявою матері, згідно з ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.7-8). З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2017 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] були доставлені старшим інспектором Криворізького ВП ГУНП України у Дніпропетровській області Удаловою Н.М., відповідно [PERSON] до КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації для дітей» Криворізької міської ради, [PERSON] до КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 1», оскільки залишилися без батьківського піклування (а.с. 11-12). За весь час перебування малолітньої [PERSON] у лікарні, а [PERSON] у закладі тимчасового перебування, відповідач жодного разу їх не відвідувала, ні усно ні письмово станом здоров'я не цікавилась (а.с. 15-17). Рішенням виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті Ради від 21.06.2017 року № 219 малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано дітей до Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 22). Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], у будинку бабусі [PERSON], яка надає моральну та матеріальну підтримку, відповідач в офіційному шлюбі не перебуває, не має постійного місця реєстрації у м. Кривому Розі, неодноразово залишала дітей на бабусю, сама вела аморальний спосіб життя (а.с. 19). Сім'я [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, під час перебування під соціальним супроводом [PERSON] не виконувала рекомендації педагога соціального Криворізького міського центу соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, на телефоні дзвінки не відповідала, постійно змінювала місце проживання та номери телефонів, безвідповідально ставилася до виконання батьківських обов'язків (а.с. 17). На теперішній час малолітні діти перебувають у Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на повному державному утриманню, [PERSON] з 26.07.2017 року, [PERSON] з 30.06.2017 року, відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, остання не виявляє бажання забрати дітей з вказаного закладу, за весь час перебування дітей у дитячому закладі відповідач відвідала їх тільки раз 31.08.2017 року (а.с. 25-26). Ці обставини підтверджуються допитаним в судовому засіданні свідком [PERSON], яка доводиться бабусею відповідачки, яка пояснила, що дійсно онука неблагополучна, за дітьми не доглядає, 18-19 травня 2017 року пішла на 3 дні з дому, діти були з бабусею, [PERSON] викрала гроші у неї, в результаті чого не було що їсти ні дітям ні бабусі, відповідачка пішла до сусідки попросити поїсти, а сусідка викликала поліцію, оскільки остання зовсім не піклувалася про дітей, часто залишала їх на бабусю. Вважає за доцільне позбавити онуку батьківських прав, оскільки остання зовсім не займається вихованням дітей, проживання дітей з матір'ю поставить їх життя під загрозу. Свідок [PERSON], яка працює в закладі, де перебувають діти, в судовому засіданні пояснила, що з липня та серпня 2017 року діти перебувають в КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини», мати [PERSON] була 1 раз дуже коротко близько 15 хвилин тривало їх спілкування, більше вона не приходила, у дітей є бабуся [PERSON], діти її знають, бабуся приносить подарунки, дітки хороші, не хворі. Вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, оскільки остання зовсім не цікавиться життям дітей. Цим доказам суд надає доказове значення, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та ніким не спростовуються. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Стаття 155 СК ч. 4 України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов'язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов'язок матері та батька. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, у разі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради № 8/33-3944 від 12.12.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с. 3-4). Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відповідачем по утриманню та вихованню малолітніх дітей, що виразилося в повному усуненні від їх виховання, нехтуванні своїми батьківськими обов'язками щодо їх виховання, утримання, догляду. Оскільки вказані дії у своїй сукупності та окремо суперечать інтересам малолітніх дітей, протиправна поведінка відповідача негативно впливає на їх життя, здоров'я та душевний стан, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]на користь опікуна, прийомних батьків, або батьків - вихователів аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],в розмірі 1\\3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 грудня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved