Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду у липні 2017 року з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом за договором № 192/693 від 21 жовтня 2013 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ « Державний Ощадний банк України » в особі філії Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 107000,00 грн. зі сплатою 18,00% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 20 жовтня 2023 року. 20 червня 2018 року представник позивача АТ « Ощадбанк» Мавроді В.В. за довіреністю, направив до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої збільшено позовні вимоги. А саме, просить стягнути з [PERSON] суму кредитної заборгованості за кредитом станом на 11 червня 2018 року в розмірі 195984 грн 18 коп., яка складається з: 98974,97 грн. - основного боргу; 51119,85 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 38687,43 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 7201,93 - три відсотка річних від суми заборгованості. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 195984,18 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору . В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача на веб-сайті суду. Будь-яких заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Представник відповідача [PERSON], діючий в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON], діючий в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи, що відповідач не з'явився до суду, не повідоми про причини неявки, не подав відзив, відсутність заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку Судом встановлено наступне. 21 жовтня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 192/693, за яким останній отримав кредит у розмірі 107000,00 грн. зі сплатою 18,0 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 20 жовтня 2023 року на споживчі потреби (а.с. 4-9). Відповідно до п.3.2 кредитного договору, надання Кредиту здійснюється одноразово з в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на транзитний рахунок Банку № [NUMBER] у ТВБВ №10004/0169 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» для зарахування на рахунок № [NUMBER] [PERSON]. Відповідно до п. 3.3 договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 891,67 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного за звітним починаючи з 01.11.2013 року шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які Баку списує в рахунок погашення оснгвнох суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної Договором. Згідно п.2.4 кредитного договору, проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту. Згідно з пп. 4.3.2. позичальник зобовязався повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором. За пп. 4.3.3. позичальник також зобовязався у разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Відповідач [PERSON] був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання кредиту, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія кредитного договору № 192/693 від 21 жовтня 2013 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості по даному кредиту, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 11 червня 2018 року складає 195984 грн. 18 коп., з яких: 98974,97 грн. - основного боргу; 51119,85 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 38687,43 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 7201,93 - три відсотка річних від суми заборгованості Вищевказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.199-231). За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконано, заборгованість, яка підтверджена документально, підлягає стягненню. У відповідності до ст.ст. 133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 2939,76 грн, та витрати пов'язані з публікацією у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" у розмірі 630 грн, витрати пов'язані з забезпеченням позову у розмірі 881,00 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 651, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved