Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття заборони відчуження житлового будинку [ADDRESS]. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом являється власником вказаного житлового будинку. Однак, позивач не може вільно розпоряджатися своїм нерухомим майном, оскільки існує обтяження у вигляді заборони відчуження, яке накладено 15.06.1978 року за повідомленням б/н Електромереж, реєстраційний номер обтяження 7089888, зареєстровано 24.04.2008 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №1. Дане обтяження було накладено в зв'язку із невиконаними зобов'язаннями діда позивача - [PERSON]. На даний час відпали усі обставини, з яких було накладено заборону відчуження на будинок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Ковальчук А.С. в судове засідання не з'явилася, 04.02.2016 року до суду надіслала письмове повідомлення про те, що не заперечує щодо зняття заборони відчуження житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивач по справі [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2013 року. На вказаний будинок існує обтяження у вигляді заборони відчуження, яке накладено 15.06.1978 року за повідомленням б/н Електромереж, реєстраційний номер обтяження 7089888, зареєстровано 24.04.2008 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №1. Дане обтяження було накладено в зв'язку із невиконаними зобов'язаннями діда позивача - [PERSON]. З метою з'ясування правонаступництва щодо Електромереж та отримання документів на підтвердження наявності боргу [PERSON] перед вказаним підприємством, позивач 11.11.2015 року звернулася із письмовою заявою до Новоукраїнського РЕМ ПАТ "Кіровоградобленерго". На вказану заяву 16.11.2015 року було надано відповідь за №13/07 про те, що на сьогоднішній день у Новоукраїнського РЕМ не має можливості ідентифікувати підприємство, яке в 1978 році мало найменування Електромережі, відсутні також відомості, які підтверджують зобов'язання [PERSON], що виникли в 1978 році перед Електромережами та підстави для накладення заборони відчуження нерухомого майна - будинку по [ADDRESS]. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік, у зв'язку з вищевикладеним виконавче провадження знищено. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є траво особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу , на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу, який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу , який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. Згідно положень ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження , повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Аналізуючи вищенаведені обставини в даний час дія заборони відчуження на належний позивачу житловий будинок в порядку спадкування, порушує його права, як власника, оскільки відповідно до відомостей наданих Новоукраїнським РЕМ заборгованість відсутня, на виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі листи про стягнення боргу з боржника,м а тому відповідно до закону заборона відчуження на нерухоме майно знімається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести за рахцнок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved