Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними було розірвано 12.02.2008, а з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання дитини. З часу розірвання шлюбу відповідач не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом її здоров`я, не дбає про неї, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини, що стало підставою для звернення до суду позивача із даним позовом, в якому вона просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх спільної дитини. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзиву. Ухвалою суду від 03.05.2019 було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору. 24.09.2019, 08.10.2019, 04.12.2019 ухвалами суд забезпечив участь позивача та її представника у режимі відкоконференції із Солом`янського районного суду м. Києва. 27.12.2019 ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті, а також здійснено виклик свідків у судове засідання: [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце цього засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в межах визначеного законодавцем строку, отож з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, згідно із направленою до суду заявою висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини підтримано, розгляд справи представник просив проводити за його відсутності. Ухвалою суду від 30.01.2020 суд вирішив здійснювати заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони спору, на що вказує свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано, на що вказує свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.7). З відповідача на користь позивача на утримання дитини присуджено аліменти у розмірі ј частки його заробітку (доходу), заборгованість за виконавчим листом №2-856 виданим 09.02.2005 Солом`янським судом м. Києва станом на 01.03.2019 становить 107619, 89 грн. (а.с.11) станом на 08.08.2019 становить 116 708, 39 грн. (а.с.43).. За відомостями гімназії - інтернату №13 Соломянської районної у місті Києві державної адміністрації (а.с.9), батько дитини [PERSON] , - [PERSON] є навчальний заклад, де навчається дитина не відвідує, життям дитини не цікавиться, у батьківських зборах та заходах участі не приймає. Із довідки виданої Середньою загальноосвітньою школою №22 м. Києва (а.с.42), батько [PERSON] контакту зі школою, де навчається його дитина [PERSON] не має та не підтримує. Згідно із інформацією наданою Дитячою клінічною лікарнею №4 Соломянського району м. Києва та КНП «Центр первинної медико - сантарної допомоги №1» )а.с.14, 15), батько дитини [PERSON] від народження дитини [PERSON] до медичних закладів з дитиною не звертався, під час медичних оглядів присутнім не був. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] , які були безпосередньо допитані судом в режимі відео конференції встановлено, що вони приходяться позивачеві відповідно сусідкою та кумою, отож їм достовірно відомо, що відповідач ще до досягнення дівчинкою Дар`єю річного віку залишив сім`ю і з того часу не цікавиться життям позивача та доньки, не надає матеріальної допомоги, не приймає участі у вихованні дитини взагалі з того часу, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його дитини [PERSON] , 2004 року народження, було предметом розгляду органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с.95), за наслідками якого було складено висновок, відповідно до якого визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його дитини [PERSON] , 2004 року народження. Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. За встановлених обставин, суд вважає, що достатні усі правові підстави для застосування крайніх заходів впливу до відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав, отож позов слід задовольнити. Відповідно до ч.2, 3 ст.166 С України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом було встановлено, що з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання їх спільної дитини, отож відсутні підстави для вирішення питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved