Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, про стягнення суми витрат з відповідача, посилаючись на той факт, що 16 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех» (далі ТОВ «Ерідон Тех» ) та [PERSON] укладено Договір про підвищення кваліфікації №б/н, відповідно до якого позивач забезпечив оплату навчання працівника шляхом укладення відповідних договорів з третіми особами, діяльність яких передбачає навчання послуг з навчання з напрямком його професійної діяльності. Умови договору відповідач не виконував належним чином та 04 липня 2016 року [PERSON] звільнився за власним бажанням, тому виникла сума заборгованості в розмірі 57901,92 гривень. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех» та [PERSON] укладено договір про підвищення кваліфікації №б/н, предметом якого є врегулювання цивільно-правових відносин між роботодавцем та працівником відносно порядку та умов оплати роботодавцем послуг третіх осіб щодо підвищення кваліфікації (або професійної підготовки, навчання, перепідготовки) працівника. Згідно п.2.2 Договору роботодавець взяв на себе зобов'язання організувати, забезпечити та оплатити навчання працівника шляхом укладення відповідних договорів з третіми особами, діяльність яких передбачає надання послуг з навчання працівника за напрямком його професійної діяльності у роботодавця. Відповідно до п.2.6 Договору працівник має намір перебувати у трудових відносинах з роботодавцем не менше 24 місяців з моменту завершення навчання. Згідно умов п.2.6.2 Договору про підвищення кваліфікації у випадку дострокового (до закінчення терміну, вказаного у п.2.6 цього Договору) розірвання працівником трудових відносин з роботодавцем з власної ініціативи (або з ініціативи роботодавця за одноразове грубе порушення, звільнення як дисциплінарне стягнення, за розкрадання, за п'янство, працівник зобов'язується відшкодувати роботодавцю розмір здійснених роботодавцем витрат на навчання та пов'язаних з цим навчанням витрат пропорційно невідпрацьованим місяцям з моменту завершення навчання. Відповідно до п.3.3 Договору звільнення працівника у випадках, передбачених пп. 2.6.1 та 2.6.2 цього Договору, є юридичними фактами, які породжують цивільно-правовий обов'язок у працівника щодо відповідного відшкодування витрат роботодавця по оплаті навчання (а.с.29-30). ТОВ «Ерідон Тех» за згодою [PERSON] здійснило повну оплату всіх витрат по навчанню та підвищенню його кваліфікації: на суму 6777 гривень в Україні (м.Тернопіль), на суму 32051 гривень за кордон (Франція), на суму 39811,15 гривень за кордон (Німеччина), на суму 6927 гривень в Україні (м.Тернопіль) (а.с.31). Відповідно до наказу №80-2 К від 04 липня 2016 року [PERSON] звільнено з роботи з посади сервісного інженера Житомирського представництва ТОВ «Ерідон Тех» за власним бажанням, згідно п.1 ст.38 КЗпП України з 04 липня 2016 року (а.с.28). Відповідач [PERSON] порушив свої зобов'язання та станом на 04 червня 2018 року не оплатив рахунок на оплату №14936 від 04 липня 2016 року на суму 57901,932 гривень. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Враховуючи встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про повернення йому основної суми боргу за Договором про підвищення кваліфікації №б/н від 16 жовтня 2015 року є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з такого. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, три проценти річних, а також інфляційні втрати, про які заявив позивач, є наслідком невиконання відповідачем [PERSON] грошового зобов'язання і повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Так, 3% річних розраховується за формулою: С х 3% х Д : 365 : 100%, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Нарахування 3% на суму заборгованості, що виникла за період з 04 липня 2016 року по 04 червня 2018 року, розраховується наступним чином: 57901,92 х 3% х 493 : 365 : 100 % та становить 2143 гривні 61 копійка. Відповідно до листа Верховного Суду України №62-97 від 03 квітня 1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на середній індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Для визначення середнього індексу інфляції за період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно та публікуються у газеті "Урядовий кур'єр" у період з 5 по 10 число, що йде за звітним місяцем. Зазначені відомості згідно до ст.ст. 19, 21, 22 Закону України «Про інформацію» можуть використовуватися для перерахунку грошових коштів. Величини індексів інфляції за місяці заборгованості за період з 04 липня 2016 по 04 червня 2018 року за даними Державної служби статистики України складають у відсотках: За 2016 рік: липень 99,9; серпень 99,7; вересень 101,8; жовтень 102,8; листопад 101,8; грудень 100,9. За 2017 рік: січень 101,1; лютий 101,0; березень 101,8; квітень 100,9; травень 101,3; червень 101,6; липень 100,2; серпень 99,9; вересень 102,0; жовтень 101,2; листопад 100,9; грудень 101,0. За 2018 рік: січень 101,5; лютий 100,9; березень 101,1; квітень 100,8; травень 100,0; червень 100,0. Сума заборгованості за вказаний період становить 57901,92 гривень. Отже, середній індекс інфляції за період прострочення заборгованості з 04 липня 2016 по 04 червня 2018 року складає 126,76 %, а тому інфляційне збільшення суми боргу за цей період становить 15494 гривні 55 копійок (57901,92 х 126,76%). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобов'язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Ерідон Тех» суму боргу в розмірі 57901 гривня 92 копійки, 3 відсотки річних в розмірі 2143 гривні 61 копійка, інфляційні втрати в сумі 15494 гривні 55 копійок, а всього 75540 гривень 08 копійок, часткового задовольнивши таким чином позовні вимоги ТОВ «Ерідон Тех». У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved