Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 квітня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на вказані банком умови, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надяння банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, яка складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь -якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов'язання виконав належним чином. Відповідач систематично порушував свої зобов'язання перед позивачем, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2017 року становила 17218,96 грн., а саме: 494,59 грн. заборгованість за кредитом; 12328,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3099,46 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 796,14 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечував щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 129-131 ЦПК України, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив, відзиву не подав. \~\~\~\~ Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: відповідно до укладеного договору № б/н від 08 квітня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. (а.с.4) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на вказані банком умови, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надяння банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, яка складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 5,6). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь -якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (а.с.7-30). Банк свої зобов'язання виконав належним чином. Відповідач систематично порушував свої зобов'язання перед позивачем, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2017 року становила 17218,96 грн., а саме: 494,59 грн. заборгованість за кредитом; 12328,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3099,46 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 796,14 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4). При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 1600,00 грн.(а.с. 1,40). Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами: копією кредитного договору, розрахунком заборгованості та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 526,527,530,610,611,625,1046,1050,1054 ЦК України. Згідно частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, пені, комісії та штрафу, а тому, відповідно позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані і підлягають задоволенню. Суд стягує з відповідача на користь позивача 17218 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1600 грн. 00 коп. згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved