Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому, згідно заяви про уточнення позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача в свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 10.05.2008 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 10.09.2008 народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06.10.2011 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання спільної дитини сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06.07.2011 і до досягнення нею повноліття. Однак, на даний час такий розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини та забезпечення її потреб, оскільки остання постійно росте і їй потрібно купувати новий одяг, потрібні кошти на харчування, яке значно подорожчало за останній час. Незначний розмір аліментів не дає їй можливості належним чином здійснювати догляд за дочкою, а відповідач, в свою чергу, жодної додаткової матеріальної допомоги, окрім примусового стягнення аліментів, на утримання дитини не надає, таким чином, в силу ст.192 СК України, просить збільшити відповідачу розмір аліментів, визначений рішенням суду і врахувати про в неї відбулось погіршення фінансового стану. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 09.02.2018 позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 17.04.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, 17.03.2018 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити. Відповідач за викликом суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зазначений строк не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Суд за згодою позивача, обумовленої у заяві від 17.04.2018 відповідно до ст.280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №087247, виданим виконкомом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2011 року розірвано шлюб між сторонами та вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06.07.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України та згідно роз'яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них; у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набула чинності для України з 27.09.1991, «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 гривні, а від 6 до 18 років 1860 гривень. Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що батьки проживають окремо, позивач на даний час не працює, вдруге одружилась, народила дитину, те, що дитина сторін проживає з позивачем, відсутність відомостей про матеріальний стан відповідача, який не працює, потреби дитини, її стан здоров'я, вік (на час розгляду справи 9 років), суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду слід збільшити. Отже, суд погоджується із доводами позивача, в якої змінився як матеріальний так і сімейний стан про те, що аліменти слід стягнути з відповідача на дитину у більшому розмірі в твердій грошовій сумі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не суперечитиме принципам розумності, рівності та справедливості. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved