Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила визнати за нею право власності на гараж, який має спільну стіну з її будинком [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] де проживає досить давно. Спірний гараж має спільну стіну з її будинком [ADDRESS] і розташований у дворі будинку [ADDRESS]. Саме тому, що за ним ніхто не наглядає багато років будівля від дії природних явищ руйнується. Разом із руйнуванням спірного гаража причиняється шкода і її будинку, а саме замокають стіни, утворюються тріщини, є загроза руйнування фундаменту будинку. Тому вона давно із власної ініціативи наглядає за нерухомим майном та за власні кошти проводить ремонтні роботи, здійснюючи заходи щодо підтримки спірного гаража в нормальному стані, запобігаючи руйнуванню своєї будівлі. Позивач зазначає, що безперервно добросовісно відкрито володіє цим нерухомим майном вже понад 10 років. Тому вважає, що згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, визнати право власності на спірний гараж за [PERSON] Представник відповідача з'явився в судовому засіданні просив розглядати справу згідно чинного законодавства України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням виконкому Кіровської Районної Ради Депутатів м.Дніпропетровська №324 від 13.03.1962 року [PERSON] було надано дозвіл на проведення необхідного переобладнання сараю під гараж, що розташований між будинками по [ADDRESS] 17.04.1962 року між Домоуправлінням №12 Кіровського райкомунгоспа виконкома Кіровської Районної Ради Депутатів в особі [PERSON] та [PERSON] був підписаний договір оренди вказаного вище нежитлового приміщення, що розташоване між будинками по [ADDRESS] [PERSON] померла [INFO]. З того часу ніхто не користувався спірним об'єктом нерухомості. Крім того, судом встановлено, що гараж має спільну стіну з будинком [ADDRESS], який належить на праві власності позивачеві і розташований у дворі будинку [ADDRESS], де фактично мешкає позивач, яка в ході судового розгляду довела, що безперервно добросовісно відкрито володіє цим нерухомим майном вже понад 10 років. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 р. [PERSON] неодноразово здійснювала заходи щодо підтримки гаража в нормальному стані, а також за власні кошти проводила ремонтні роботи вказаної нерухомості. Судом встановлено, що позивачем доведено його ставлення до спірного об'єкта нерухомості як власника, а саме, факт того, що крім користування гаражем на протязі досить тривалого часу, ним за власні кошти проводилися ремонтні роботи, а також нею отримано експертну оцінку вартості нерухомого майна, що підтверджується висновком експерта-оцінщика ПП [PERSON] від 03.09.2014 за № 250-14 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №12562/11 від 17.10.2011 року). Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається лише за рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що позивач добросовісно відкрито та безперервно володіє гаражем [NUMBER], який має спільну стіну з будинком [ADDRESS] і розташований у дворі будинку [ADDRESS], тому вимоги про визнання за нею права власності на гараж за набувальною давністю підлягають задоволенню. Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно ст.19 Закону, органом, який здійснює реєстрацію прав є в тому числі і органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. В даному випадку таким органом є Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області /вул.Комсомольська, 56 у м. Дніпропетровську/. На підставі викладеного,

Outcome: approved