Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з тих підстав, що як стверджує в жовтні 2015 року вона познайомилась з відповідачем, вела з ним сімейне життя без укладення шлюбу. Вони разом працювати в Тульчинському м`ясокомбінаті та разом проживали на квартирі. З жовтня 2016 року вони разом проживали в с. Джулинка Бершадського району та на той час вона вже була вагітною. [INFO] під час сумісного проживання у них з відповідачем народився син [PERSON] 27.09.2017 року їх з відповідачем сумісне проживання припинилось, він визнає своє батьківство, але на утримання дитини в добровільному порядку грошових коштів надавати не бажає. Відповідач як батько сина відповідно до ст. 180 СК України має дбати за його матеріальний добробут і виховання. На даний час вона здійснює догляд за сином [PERSON] , [INFO] та старшим сином [PERSON] , 2013 року народження, не має змоги працювати щоб запезпечувати дітей та заочно навчається. Відповідач фізично здоровий, працює, не має на утриманні інших дітей. Просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнає частково. Він визнає, що [PERSON] - це його дитина та згоден на стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), а не 1/4 частину, як того бажає позивачка. Позивачкою не враховано його фінансовий стан, оскільки згідно наказу № 29 від 26.10.2016 року його звільнено з ТОВ "Тульчинм`ясо". Позивачка безпідставно зазначає, що він не виконує обов`язків по утриманні сина, оскільки ним купувались для сина іграшки та одяг. Крім того, у нього на даний час інша сім`я та на його утриманні перебуває інша дружина та син. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Шишковський О.В. в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Третяков П.М. в судовому засіданні позов визнали частково, відповідач погоджується на стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки [PERSON] знаходиться неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є і в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , довідкою Джулинської сільської ради Бершадського району № 878 від 21.05.2019 року, з яких видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON] , дитина знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, особу відповідача платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, на утриманні якого перебуває дружина [PERSON] та її малолітній син [PERSON] , [INFO] . А тому, враховуючи вище викладене та з урахуванням обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача щомісячно аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову тобто 22.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України та з відповідача на користь держави підлягають стягенню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. та на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved