Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 170768 грн. 21 коп., а також середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 112201 грн. 46 коп. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02 червня 2005 року по 24 листопада 2020 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 24 листопада 2020 року був звільнений за власним бажанням, у зв`язку з порушенням власником умов трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України). В день звільнення відповідачем не було проведено повного розрахунку і загальний розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати становить 170768 грн. 21 коп. На даний час заборгованість по заробітній платі не погашена, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 25 листопада 2020 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник адвокат Подолянко В.П. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про уточнення позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлений належним чином, тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Копією трудової книжки підтверджується, що позивач з 02.06.2005 року працював у ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» і 24.11.2020 року звільнений за власним бажанням, у зв`язку з порушенням власником умов трудового договору, згідно з ч. 3\~ст.38\~КЗпП України (а.с. 7-9). Відповідно до \~ст.47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме: в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Довідкою № 35 від 20.05.2021 р., виданою ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» підтверджується, що заборгованість відповідача по заробітній платі становить 170768 грн. 21 коп. (а.с. 11) Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої\~ст.117 КЗпП України\~щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум, що зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі 6-144ц13 від 29 січня 2014 року, яка враховується судом відповідно до ч.2\~ст.214 ЦПК України. Відповідно до п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13\~\~«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~\~ст.117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається згідно\~ст.27 Закону України "Про оплату праці"\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до п.8\~постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року\~з наступними змінами передбачено нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З довідки про доходи на а.с. 10 вбачається, що за вересень 2020 року заробітна плата\~позивача становить 12364 грн., за жовтень 2020 року 19693,56 грн. (12364 + 19693,56 грн. = 32057,56 грн.). Кількість робочих днів за вересень та жовтень 2020 року становить 43 дні, тому середньоденна заробітна плата складає 745,52 грн. (32057,56 : 43). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 листопада 2020 року по 10 серпня 2021 року включно становить 131 211 грн. 52 коп. (745,52 грн. х 176 дні). Судом встановлено, що відповідачем порушені строки виплати заробітної плати позивача, вина власника не виключається при фінансових труднощах підприємства чи відсутності коштів на розрахунковому рахунку, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у визначеній судом сумі. З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягає стягненню, нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 170768 грн. 21 коп. та компенсація за затримку розрахунку за період з 25 листопада 2020 року по 10 серпня 2021 року, що складає 131211 грн. 52 коп. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено\~Законом України «Про судовий збір». Статтею 5 даного Закону передбачено пільги щодо сплати судового збору. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Виходячи з положень Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої\~Наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до складу фонду основної заробітної плати та фонду додаткової заробітної плати, а тому при поданні позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 908 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача також підлягає стягненню 908 грн. судового збору, від сплати якого звільнений позивач за вимогу про стягнення зарплати, на користь держави.

Outcome: approved