Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 16471 грн. 00 коп. боргу з урахуванням індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми за 1095 днів прострочення в сумі 11800 грн. 76 коп., що всього складає 28271,76 грн., а також судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтуванні позову, посилається на те, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2011 року стягнуто з [PERSON] на її користь кошти в сумі 131000 грн. компенсації з урахуванням індексу інфляції за час прострочення виплати боргу 2751,00 грн., , три відсотки річних 1410,49 грн., судового збору у розмірі 1351,61 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. На виконання вищезазначеного рішення суду, 02.03.2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 2-201/2011, який пред'явлений до відділу Державної виконавчої служби Світловодського МРУЮ. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у термін, наданий для його добровільного виконання боржником [PERSON] виконаний не був, а вжиті державним виконавцем заходи встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та направлені на примусове виконання рішення суду до позитивних результатів, повного та всебічного виконання рішення суду, не привели, оскільки боржник, відповідач по справі, ухиляється від виконання постановленого рішення, посилаючись на відсутність у нього коштів. Також, посилається на те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], котрий діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 10.12.2012 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, надав суду заперечення та заяву про застосування строків позовної давності. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 131000 грн., компенсації з урахуванням індексу інфляції за час прострочення виплати боргу 2751,00 грн., , три відсотки річних 1410,49 грн. та судовий збір у розмірі 1351,61 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. (а.с. 3). З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем зазначене рішення оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, оскільки на виконання вищезазначеного рішення, 02 березня 2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 2-201/11, який пред'явлений позивачем до відділу Державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції. З матеріалів справи також не вбачається, що постанова про відкриття провадження була оскаржена у встановленому порядку. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 116 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що застосовує подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду. Суд погоджується з твердженням позивача, що стягнення з [PERSON] боргу за договором позики на користь позивача відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2011 року, ст. 509 ЦК України, називає зобов'язанням, яке повинно бути виконано відповідачем, належним чином (тобто в повному обсязі та у встановлені строки). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, а частиною 3 зазначеної статті передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до норм ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України № 62-97 р. від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь позивача за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року складає 16471 грн. 00 коп. згідно розрахунку наведеного позивачем в Додатку 1 до позову (за 2013 рік сума боргу складає 131000,00 грн., індекс інфляції -100,5%, сума з урахуванням індексу інфляції 131655,00 грн.; січень 2014 року сума боргу складає 131655,00 грн., індекс інфляції -100,2% , сума з урахуванням індексу інфляції 131918,31 грн.; лютий 2014 р. сума боргу складає 131918,31 грн., індекс інфляції -100,6%, сума з урахуванням індексу інфляції 132709,81 грн.; березень 2014 р. сума боргу складає 132709,81 грн., індекс інфляції -102,2% , сума з урахуванням індексу інфляції 135629,42 грн.; квітень 2014 р. сума боргу складає 135629,42 грн., індекс інфляції -103,3% , сума з урахуванням індексу інфляції 140105,19 грн.; травень 2014 р. сума боргу складає 140105,19 грн., індекс інфляції -103,8% , сума з урахуванням індексу інфляції 145429,18 грн.; червень 2014 р. сума боргу складає 145429,18 грн., індекс інфляції -101,0% , сума з урахуванням індексу інфляції 146883,47 грн.; липень 2014 р. сума боргу складає 146883,47 грн., індекс інфляції -100,4%, сума з урахуванням індексу інфляції 147471,00 грн.; сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить: 147471,00 - 131000,00 = 16471,00 грн.). Три відсотки річних від простроченої суми за 1095 (три роки) прострочення складає 11870 грн. 76 коп., згідно Додатку 1 до позову (а.с. 4). У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вирішуючи питання про судовий збір у справі, зважаючи на те, що позивач при зверненні з позовом до суду сплатив судовий збір, позов задоволено, приходить до висновку про необхідність стягнення його з відповідача на користь позивача, але в сумі, що встановлена п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - 243 грн. 60 коп., а не 282,73 грн., як оплачено позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved