Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON]/[PERSON] про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № KIF0GA0000000005 від 23.06.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 46849,38 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем 09.06.2008 р. було укладено договір іпотеки № б/н, згідно з умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва від 13.05.2003 року. Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ в Київській області, при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення іпотеки з [PERSON] 17.10.2013 року, накладено арешт на вищевказане майно. Обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна від 21.10.2013 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна від 07.06.2016 року. 23.02.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ в Київській області при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення іпотеки з [PERSON]/[PERSON] накладено арешт на вищевказане майно. 17.10.2013 року при примусовому виконанні виконавчого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ в Київській області при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення іпотеки з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно. Оскільки державна виконавча служба не має підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, так як договір іпотеки був укладений раніше, чим накладені арешти, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить звільнити з-під арештів нерухоме майно, належне на праві власності відповідачам, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 70,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена вчасно та належним чином, надала суду письмові заперечення, відповідно до яких вважає позов безпідставним, оскільки права позивача як іпотекодержателя спірного майна не повязані ні з правом власності на майно, ні з правом володіння ним, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог про звільнення майна з-під арешту. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]/[PERSON] в судове засідання не зявилися, повідомлення вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, проте під час \~в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № KIF0GA0000000005 від 23.06.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 46849,38 доларів США (а.с.11-16). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 09.06.2008 р. уклали договір іпотеки, згідно якого в іпотеку надано нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності (а.с.17-23). Згідно з ч.1\~ст.33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2011 року звернуто стягнення на квартиру №1, загальною площею 70,5 кв.м. яка розташована за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Трудова, 12 та вирішено висилити відповідачів із зазначеної квартири (а.с.37-40). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 33483559, виданого 17.10.2013 року Відділом державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження 1/3 частин квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]; накладено арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, серія та номер ВП № 39876044, виданого Відділом державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження 1/3 частин квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 46156640, виданого Відділом державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження 1/3 частин квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] Відповідно до\~ст.3 ЗУ "Про іпотеку"\~іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. 09.06.2008 року договір іпотеки зареєстровано в реєстрі за №1989 (а.с.17-23), а арешт на предмет іпотеки накладався пізніше, ніж був укладений договір іпотеки. Вказана заборона перешкоджає реалізації своїх прав позивачу, як іпотекодержателю. Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим\~ст.60 Закону № 606-ХІV\~обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (конкретні випадки визначені в частинах 1-4 указаної статті) арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У силу положень\~ст.54 Закону № 606-ХІV\~звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно правової позиції ВСУ (лист від 01.02.2015року), викладеній у Аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна, заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого закону). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями. Ураховуючи вищенаведене, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в\~Законі № 898-ІV\~(ст. 1), відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 3\~ст. 54 Закону № 606-ХІV. Водночас законодавством не врегульована можливість звільнення з-під арешту заставленого майна, накладеного для забезпечення позову. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7\~ст.3 Закону № 898-ІV\~вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. При цьому не має підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв'язку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання боржником на момент пред'явлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя й не пов'язується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Такі правові позиції висловлені в Розділі VIII Аналізу Верховного Суду України судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна за 2015 рік. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, оскільки договір іпотеки між сторонами, предметом якого є квартира № 1, загальною площею 70,5 кв.м., яка розташована за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Трудова, 12, був укладений до накладення арешту. Згідно до\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved