Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача шляхом визнання, шляхом переведення на нього прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу від 19.07.2012 року №MKH0A!0000359365 на автомобіль NISSAN PRIMERA 2005 року випуску, номер шасі SJNBCAP12U2278060. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до заяви від 19.07.2012 року про приєднання до публічного договору № MKH0A!0000359365 про надання фінансового лізингу та на умовах, визначених публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на сайті Відповідача, між ним та відповідачем був укладений договір про передачу йому в лізинг на умовах купівлі-продажу автомобіля NISSAN PRIMERA 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. На виконання даного договору між ним та ПАТ «ПриватБанк» було укладено договір споживчого кредиту №MKH0A!0000359365 від 19.07.2012 року. Тобто, ним було придбано у кредит автомобіль NISSAN PRIMERA 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], про що свідчить отриманий сертифікат № AFR417100 від 28.08.2012 року. Станом на 02.09.2016 року кредит за договором №MKH0A!0000359365 від 19.07.2012 року ним повністю погашено. За вище вказаним договором кредиту, що розміщений на сайті Відповідача значиться, що за цим договором «Продавець» зобовязується передати у власність «Покупця» транспортний засіб, технічні характеристики якого зазначені в Заяві про приєднання до цього Договору, а «Покупець» зобовязується прийняти та оплатити його на умовах цього Договору. Частиною 1 ст. 634 ЦК України, визначено що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому, відповідно до заяви про приєднання до публічного договору купівлі-продажу транспортного засобу на умовах фінансового лізингу за вказаним договором обовязки та права покупця переходять на нього як на позивача у даній справі. Перехід такого права зумовлений виконаними ним зобовязаннями за договором фінансового лізингу та повним погашенням кредитного боргу. При вирішенні питання перереєстрації вказаного транспортного засобу у ТСЦ 2144 м. Хуст, йому було відмовлено, через те, що у свідоцтві про реєстрацію ТЗ власником зазначено [PERSON] «Автоприват». Тому за захистом свого права позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Автоприват» в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача до Хустського районного суду, у регіональному видавництві «Зоря» №43 (641) від 01.11.2017 року. Причини неявки в судове засідання свого представника відповідач не повідомив. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причини неявки свого представника в судове засідання не повідомляв. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до заяви від 19.07.2012 року про приєднання до публічного договору №MKH0A!0000359365 про надання фінансового лізингу та на умовах, визначених публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на сайті Відповідача, фактично уклав договір про передачу йому в лізинг на умовах купівлі-продажу автомобіль NISSAN PRIMERA 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. На виконання умов даного договору між [PERSON] та ПАТ «ПиватБанк» було укладено договір споживчого кредиту №MKH0A!0000359365 від 19.07.2012 року, що свідчить про придбання [PERSON] у кредит автомобіля NISSAN PRIMERA 2005 року випуску, номер шасі SJNBCAP12U2278060, реєстраційний номер [NUMBER], згідно сертифікату № AFR417100 від 28.08.2012 року. Вирішуючи даний спір, суд виходив із розяснень викладених у постанові Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року із наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в яких наголошується на тому, що при розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, розгляд повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень статей 41, 42, 99 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.1950), а також враховувати, що кредитні відносини врегульовано, зокрема, главами 52, 53, 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), законами України. Одним із таких законодавчих актів є ЗУ "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-XII. Крім вище наведеного, відносини за договорами у сфері фінансового лізингу також регулюються Законом України «Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року N 723/97- ВР і до таких правовідносин застосовуються положення вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Статтями 8, 9 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше. Лізингоодержувачу забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Лізингоодержувач має право вимагати, у тому числі й від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на предмет лізингу. В даному випадку у судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] на виконання договору лізингу отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк», який ним повністю повернутий 02.09.2016 року на умовах визначених договором споживчого кредиту №MKH0A!0000359365 від 19.07.2012 року, про що також свідчить надана до матеріалів справи довідка ПАТ «ПриватБанк» від 26.06.2017 року. Умови публічного договору, розміщеного на сайті [PERSON] «Автоприват» визначали його зобовязання «продавця» передати у власність «покупця» - [PERSON] транспортний засіб, технічні характеристики якого зазначені в Заяві про приєднання до цього Договору, а «покупець» зобовязується прийняти та оплатити його вартість на умовах вказаних у цьому Договорі. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Наведені обставини свідчать про те, що за [PERSON] відповідно до заяви про приєднання до вище вказаного публічного договору купівлі-продажу транспортного засобу на умовах фінансового лізингу переходять обовязки та права покупця у даній справі. Перехід такого права на позивача зумовлений виконанням з боку останнього усіх умов договору кредиту на виконання договору фінансового лізингу. Таким чином, судом під час розгляду даного позову встановлено достатньо доказів та правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved