Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1.87 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Жовтанецької сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим Кам-Бузькою РДА 23.04.2004 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 17.05.2002 року виконавчим комітетом Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 17.05.2002 року зроблено запис за №23. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, серії [NUMBER] виданим 26.01.1962 року, виконавчим комітетом Великоколоднівської сільської ради Новомилятинського району Львівської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.07.1982 року виданого виконавчим комітетом Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області та свідоцтвом про народження батька позивачки, серії [NUMBER] виданого 31.08.1954 року. Після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1.87 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Жовтанецької (Великоколоднівської) сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим Кам`янка-Бузькою РДА 23.04.2004 року. Як вбачається з матеріалів справи, заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Жовтанецької сільської ради не складався і не посвідчувався, що підтверджується довідкою №2-74 від 30.08.2021 року виданої виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області. Батько позивачки - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 17.07.2001 року виконавчим комітетом Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] зроблено запис за № 35. Дочка померлої, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 04.12.2020 року Червоноградським міським відділом ДРАЦС у Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 04.12.2020 року зроблено запис за № 862, але ще за життя, 16.03.2004 року вона відмовилася від належної їй частки у спадковому майні матері своєю письмовою, нотаріально посвідченою заявою. Брат позивачки - [PERSON] , та сестра позивачки - [PERSON] , також відмовилися від належної їм частки у спадковому майні баби своїми письмовими, нотаріально посвідченими заявами. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно ст. 1261 ч.1 ст. 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з батьків, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові дідові, бабі, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права. Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved