Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» [PERSON], третя особа: ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» - [PERSON] від 06 лютого 2017 року №33732541 про державну реєстрацію права власності на квартиру №51, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Новосельського, будинок 69/71 загальною площею 128 кв. м, житловою площею 54,6 кв.м за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ:37825968), стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» - [PERSON] (65074 м.Одеса, пр-т. Гагаріна, 12а (БЦ "Шевченківській", 1 поверх) на користь [PERSON] (65023, [ADDRESS]) судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №11065274000 та додаткова угода до цього договору, предметом якого було надання позивачу кредиту в іноземній валюті у розмірі 160000 доларів США, разом з цим, 30.10.2006р., між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем, був укладений договір іпотеки №11065274000, відповідно до якого позивач для забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №11065274000 від 30.10.2006р. передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру №51 загальною площею 128 кв. м, житловою площею 54,6 кв.м, що розташована за адресою: місто Одеса, вул. Новосельського, будинок 69/71, яка є його власністю на підставі договору купівлі-продажу. На думку позивача, відповідач прийняв рішення №33732541 від 06.02.2017р. про державну реєстрацію права власності на квартиру №51, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул.Новосельського, 69/71 загальною площею 128 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м за ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ неправомірно, оскільки ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не є стороною зазначеного договору іпотеки від 30.10.2006р., а тому не може бути іпотекодержателем, а також, на момент прийняття зазначеного рішення вказана квартира перебувала в арешті та під заборонами. Крім того, позивач зазначав, що предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира загальною площею 128 кв. м, житловою площею 54,6кв.м, яка підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті та використовується як місце постійного проживання позичальника, та її загальна площа не перевищує 140 кв.метрів. Позивач у судове засідання не зявився, представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час слухання неодноразово належним чином сповіщався, заяв щодо неможливості участі в судовому засіданні не надавав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про перенесення слуханням справу, проте суд прийшов до думки про доцільність розгляду справи за поточної явки сторін задля уникнення затягування слухання справи та зловживання процесуальними правами сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - Банк, АКІБ «УкрСиббанк») та громадянином [PERSON] (надалі- Позивач) був укладений договір про надання споживчого кредиту №11065274000 та додаткова угоду до цього договору. Предмет договору - надання Позивачу кредиту в іноземній валюті у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) доларів США. Разом з цим, 30.10.2006 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та Позивачем, був укладений договір іпотеки №11065274000, відповідно до якого Позичав для забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань за кредитним договором №11065274000 від 30.10.2006 року передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру №51 загальною площею 128 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м, що розташована за адресою: місто Одеса, вул.Новосельського, будинок 69/71, яка є його власністю на підставі відповідного договору купівлі-продажу. 12 грудня 2011 року між Банком (Клієнт) та ТОВ «Кей-Колект» (Фактор) було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого Банк зобов'язується передати у власність ТОВ «Кей-Колект», а Фактор прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Разом з цим, 12.12.2011року між Банком (цедент) та ТОВ «Кей-Колект» (цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, в тому числі і за договором іпотеки № 11065274000 від 30.10.2006 року, укладеного між Банком та Позивачем, про що свідчить виписка з додатку №1 до договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року. 02 лютого 2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» - [PERSON] (надалі- Відповідач), на підставі повідомлення, серії та номер:732123 виданого 15.04.2014 року ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» та іпотечного договору, серії та номер 4489 від 30.10.2006 року зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру № 51, що розташована за адресою: місто Одеса, вул. Новосельського, будинок 69/71 загальною площею 128 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м, за ТОВ «Кей-Колект», код ЄДРПОУ 37825968. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 (далі - [PERSON] №1952-ІV). Відповідно до ст.2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст.5 Закону №1952-ІV передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, перемішеним яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно до ч.1 ст.27 Закону №1952- ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав па нерухоме майно. Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, врегульовано Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі - Порядок №1127). Відповідно до п.6 Порядку №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Частиною 3 ст.2 ст.27 Закону №1952-ІУ встановлено, що заявником визнається: - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав; - орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав; - іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки; - орган місцевого самоврядування - у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; - особа, за якою закріплений особовий рахунок в погосподарській книзі відповідної сільської, селищної, міської ради, або уповноважена нею особа - у разі проведення державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення господарського обліку; Відповідно до п.9 Порядку №1127 разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79708777 від 06.02.2017 року, виданого Державним реєстратором [PERSON] (Відповідачем) підставами для переходу права власності з Позивача до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» стали - договір іпотеки №11065274000 від 30.10.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та повідомлення серії та номер 732123, виданого 15.04.2014 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Пунктом 17 Порядку №1127 встановлено, що: У разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв. У разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов'язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об'єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна шляхом надсилання повідомлення на електронну адресу, зазначену в Державному реєстрі прав як адресу для зворотного зв'язку. Відомості про зупинення реєстраційних дій за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав також розміщуються на веб-порталі Міністерства юстицій України для доступу до них заявника з метою їх перегляду, завантаження та друку відповідного рішення суду чи заяви власника об'єкта нерухомого майна. На дату прийняття Відповідачем рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру №51, що розташована за адресою: місто Одеса, вул. Новосельського, будинок 69/71 загальною площею 128 кв. м. житловою площею 54.6 кв.м за ТОВ «Кей-Колект». на це нерухоме майно Позивача який на той час був не власником нього майна були накладені наступні заборони та арешти: - заборона на нерухоме майно від 21.09.2005 року на підставі договору іпотеки N94890 від 21.09.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], об'єкт обтяження - квартира №51, розташована за адресою: місто Одеса, вул. Новосельського, будинок 69/71 загальною площею 128 кв. м, житловою площею 54,6 кв.м; - арешт нерухомого майна Позивача від 22.06.2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, ВП№27149684 від 21.06.2011 року, виданої Першим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ, державним виконавцем Раєвим О.Л.; - арешт нерухомого майна Позивача від 31.01.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника ВПЖ50961545 від 31.01.2012 року, виданої Другим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ, державним виконавцем Соловчук Н.І.; - арешт нерухомого майна Позивача від 07.12.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника №3558476 від 07.12.2012 року, виданої Другим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ, державним виконавцем Гуртовою К.В.; - арешт нерухомого майна Позивача від 06.10.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-11/69/39121929 від 18.08.2014 року, виданої Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ, державним виконавцем Стояновим Ю.Д.; - арешт нерухомого майна Позивача від 23.04.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47231392 від 10.03.2015 року, виданої Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ, державним виконавцем Скорохватовим Г.О.; - арешт нерухомого майна Позивача від 26.06.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№47670827 від 28.05.2015 року, виданої відділом примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державним виконавцем Кравцем 03, - арешт нерухомого майна Позивача від 06.04.2016 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50674058 від 06.04.2016 року, виданої Другим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ, державним виконавцем Гуртовою К.В. Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.2 цієї статті встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. За таких умов Відповідач без попущення Закону не міг би здійснити перехід права власності на майно яке перебувало в арешті та під заборонами. По третє. 7 червня 2014 року набув чинності [PERSON] України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/ або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Тому установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника). Згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. [PERSON] не зупиняє дії нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, проте є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам. які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира загальною площею 128 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м, яка підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника, та її загальна площа не перевищує 140 кв.метрів. Враховуючи викладене та те, що оскаржуване рішення №33732541 від 06.02.2017р. про державну реєстрацію права власності за ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ було прийнято стосовно майна, щодо якого були наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно та не враховано положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», чим відповідачем порушено приписи ч.3 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд вважає, що зазначене рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн., суд вважає, що зазначена позовна вимога підлягає задоволенню, з наступних підстав. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). Як вбачається з копії договору про надання професійної правничої допомоги від 10 січня 2018 року про надання професійної правничої допомоги, вартість такої становить 5 000 грн. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved