Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що їй належить на праві власності 69/100 частин житлового будинку № 6-а по вулиці Жовтневій в селі Пилипча Білоцерківського району Київської області, в цьому будинку зареєстровані та проживають вона, її дочка [PERSON] та онук [PERSON] [INFO], відповідач зареєстрований в цьому будинку, але залишив сімю 23.04.2015 року, забрав всі свої речі і виїхав з села, спроб повернутися в належну позивачу частину будинку він не робив, перешкод в цьому йому ніхто не чинив, шлюб між ним да дочкою позивача розірвано 08.12.2015 року, участі в утриманні майна та в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає, факт реєстрації відповідача за вказаною адресою створює для позивача ряд незручностей, є перешкодою у здійсненні правомочностей щодо користування і розпорядження належним майном. Позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловою площею 69/100 частин будинку № 6-а по вулиці Жовтневій в селі Пилипча Білоцерківського району Київської області В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації його місця проживання відповідно до ст.74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Ч.5 ст.74 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу належить на праві власності 69/100 частин житлового будинку № 6 /на даний час № 6-а/ по вулиці Жовтневій в селі Пилипча Білоцерківського району Київської області на підставі свідоцтва про право власності від 31.01.2000 року, оформленого виконкомом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району на підставі рішення № 56 від 14.09.1993 року, що стверджується копією цього свідоцтва, на якому є реєстраційний напис Білоцерківського МБТІ про реєстрацію за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно 31.01.2000 року у реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером 109. В судовому засіданні також встановлено, що в цьому будинку зареєстровані позивач, її дочка [PERSON] [INFO], онук [PERSON] [INFO], відповідач [PERSON], що слідує з довідки Пилипчанської сільської ради від 15.02.2016 року № 89. З пояснень позивача слідує, що відповідач це її бувший зять, за вказаною вище адресою зареєстрований, але не проживає з квітня 2015 року, жодної участі в утриманні будинку відповідач не приймає, його реєстрація у вказаному вище житловому приміщення створює для позивача перешкоди щодо розпорядження та користування належним їй житлом. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області, відповідач значиться зареєстрованим [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між дочкою позивача [PERSON] та відповідачем розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2015 року, яке набрало законної сили 21.12.2015 року, що слідує з копії цього рішення. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивача від 15.02.2016 року, який складено комісією у складі секретаря сільської ради, спеціаліста сільської ради, депутата сільської ради, сусідів [PERSON] і [PERSON], у житловому будинку по вулиці Жовтневій,6-а в с. Пилипча зареєстровані та фактично проживають позивач, її дочка [PERSON], онук [PERSON] [INFO], відповідач [PERSON] колишній зять, за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з квітня 2015 року, ніяких стосунків з сімєю позивача не підтримує, допомоги на утримання будинку не надає, комунальних платежів не сплачує. Свідки [PERSON] і [PERSON] сусіди позивача, які підписали вищенаведений акт, в суді показали, що відповідач дійсно більше року не проживає у [INFO], він сам добровільно залишив цей будинок, жодних перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинив. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, позбавлення права користування житлом. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як убачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач був зареєстрований і набув права на користування житловим приміщенням вказаного вище будинку, як член сімї власника житла, тривалий час більше року не проживає без поважних причин у будинку, але залишається зареєстрованим по даний час за цією адресою, добровільно з реєстрації не знявся, його реєстрація створює перешкоди для позивача, як власника майна, у користуванні та розпорядженні цим майном, перешкод у користуванні будинком відповідачу ніхто не чинив. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. А тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловою площею будинку № 6-а по вулиці Жовтневій в селі Пилипча Білоцерківського району Київської області. Враховуючи наведене та

Outcome: approved