Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2005 між ними було зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В 2015 році він звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що в поданому позові вказував, що з 12 жовтня 2015 року відповідачка з ним не проживає, вона утворила нову сім`ю та проживає з іншим чоловіком. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2016 року позов було задоволено. Шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В жовтні 2020 року, при оформленні паспорта сину [PERSON] , [INFO] , з Довідки, виданої Тарандинцівською сільською радою Лубенського району Полтавської області позивачу стало відомо про те, що відповідачка у справі [INFO] народила сина [PERSON] і він записаний його батьком. В Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження міститься наступна інформація: [INFO] народився [PERSON] . Документ, що підтверджує факт народження дитини: медичне свідоцтво про народження № 153 від 09 березня 2017 року, видане Ірпінським пологовим будинком Київської області. Відомості про матір: [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до правил ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Стверджує, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] , хоча дитина і народилася до спливу десяти місяців після розірвання нами шлюбу, оскільки з 12 жовтня 2015 року він з відповідачкою проживають окремо. У зв`язку з вищевикладеним просить суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 70 від 21 березня 2017 року, складеного Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про народження [INFO] [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. В підготовче судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2005 року виконкомом Бучанської селищної ради міста Ірпеня Київської області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 114. В шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В 2015 році позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданому позові позивач вказував, що з 12 жовтня 2015 року відповідачка з ним не проживає, вона утворила нову сім`ю та проживає з іншим чоловіком. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2016 року у справі № 367/8878/15-ц позов - задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01 жовтня 2005 року виконкомом Бучанської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 114 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено відповідачці прізвище " [PERSON] ". Діти проживають разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою № 832 від 14.09.2020. Також встановлено, що в Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження міститься наступна інформація: [INFO] народився [PERSON] . Документ, що підтверджує факт народження дитини: медичне свідоцтво про народження № 153 від 09 березня 2017 року, видане Ірпінським пологовим будинком Київської області. Відомості про матір: [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що на підготовчому судовому засіданні відповідачка повністю визнала позов, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved