Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між позивачем та відповідачем 15 травня 2015 року було укладено договір №V01.188.36248. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 33323 грн. строком на 48 місяців, а відповідач взяв зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 25,00% річних. [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконує. Станом на 09 березня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем склала: сума основного боргу - 29353,41 грн., сума простроченого боргу - 3968,15 грн., прострочені проценти - 5995,64 грн., строкові проценти - 523,50 грн. За порушення відповідачем умов договору позивачем нараховано пеню у розмірі 6163,19 грн. Всього позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 46003,89 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №V01.188.36248. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 33323 грн. з 15 травня 2015 року строком на 48 місяців з процентною ставкою за користування кредитом 25,00% річних. Відповідач зобов'язався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачено право банку в разі порушення позичальником зобов'язання нарахувати пеню в розмірі 0,15% в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем [PERSON] по кредитному договору №V01.188.36248 виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Станом на 09 березня 2016 року його заборгованість за кредитним договором складає 46003,89 грн., з яких: сума основного боргу - 29353,41 грн., сума простроченого боргу - 3968,15 грн., прострочені проценти - 5995,64 грн., строкові проценти - 523,50 грн. За порушення відповідачем умов договору позивачем в межах річного строку нараховано пеню у розмірі 6163,19 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором з врахуванням суми, що підлягає достроковому стягненню, процентів та неустойки в повному обсязі - у розмірі 46003,89 грн. Також з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 1378,00 грн. на відшкодування понесених позивачем при зверненні з позовом до суду судових витрат.

Outcome: approved