Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,2862 га (0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та розміром 0,0362 га - для ведення особистого підсобного господарства) по [ADDRESS], що належала його померлому [INFO] року батьку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, що крім іншого складалась із вищезазначеної земельної ділянки. Як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на них. Хоч за життя батько і не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на земельні ділянки, однак вони належали йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON],- батько позивача /а.с. 7, 8/, після смерті якого відкрилася спадщина, що крім іншого складалась, із земельних ділянок загальною площею 0,2862 га (з яких: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 0,0362 га - для ведення особистого підсобного господарства) по [ADDRESS], яка належала йому, згідно договору купівлі-продажу від 22 вересня 2005 року, продавцем за яким виступала [PERSON] /а.с.12/. Зазначені земельні ділянки належали [PERSON] на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії 1-ЖТ № 042663, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 лютого 2002 року, спадкова справа № 710, реєстр № 5Д-309 та рішення 31 сесії 23 скликання від 20.03.2002 року Ярунської сільської ради, зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 323, (а.с.14). Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують реєстрацію права власності на земельні ділянки загальною площею 0,2862 га (а.с. 20). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки загальною площею 0,2862 га по вул. [ADDRESS], що залишилися після смерті його батька, [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved