Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог, вказав наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті померлого відкрилась спадщина у вигляді нарахованої проте невиплаченої пенсії померлому [PERSON] в зв"язку з тим, що останній проживав на непідконтрольній території України, а саме у м. Макіївці. Єдиним спадкоємцем за законом є його син [PERSON] . На час смерті [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS] . З 2015 року по січень 2016 року батько позивача проживав у місті Запоріжжя. У лютому 2016 року [PERSON] знову переїхав до м. Макіївка та проживав там до моменту своєї смерті. В 2017 році позивач переїхав з непідконтрольної території, де був зареєстрований разом зі своїм батьком та тимчасово без реєстрації проживав у свого друга за адресою [ADDRESS] . Коли позивач дізнався про смерть свого батька останній поїхав до м. Макіївка для того, щоб поховати батька. 19 листопада 2018 року позивач отримав свідоцтво про смерть батька на тимчасово непідконтрольній території України. З листопада 2018 по вересень 2019 року позивач проживав за адресою своєї реєстрації, а саме [ADDRESS] . У кінці вересня 2019 року позивач вирішив остаточно переїхати з непідконтрольної території України до м. Запоріжжя та отримати спадщину після батька у вигляді нарахованої проте невиплаченої пенсії, адже жоден документ виданий на території яка є тимчасово окупованою є недійсним на території України. У зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть яке було видано у м. Макіївка є недійсним, тому позивач був вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті батька. 01.10.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по справі № 335/11055/19, яким заяву позивача задоволено та встановлено факт смерті батька. 03.10.2019 року позивач отримав свідоцтво про смерть свого батька. 17.10.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Войтова В.В. з заявою про прийняття спадщини після батька. Проте, нотаріусом було видано повідомлення про те, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначає, що пропуск строку на прийняття спадщини стався тому, що з моменту смерті батька позивача до вересня 2019 року, останній проживав у м. Макіївка, а відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення » Макіївка входить до вказаного переліку. Позивач не мав змоги виїхати на підконтрольну територію України, а лише у жовтні 2019 року зміг отримати свідоцтво про смерть встановленого чинним законодавством України зразка для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, пропуск строку фактично стався із-за незалежних від волі позивача причин, адже останній не міг виїхати досить тривалий час на підконтрольну територію та звернутись з відповідною заявою для прийняття спадщини. Вважає, що строк пропустив з поважних причин. У зв`язку з чим, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] строком на один місяць. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх присутності , позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника Запорізької міської ради та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Вознесенівський районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 03.10.2019 складено відповідний актовий запис № 747. Єдиним спадкоємцем за законом є його син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.1980 року, Совєтським відділом ЗАГС м. Макіївка. На час смерті [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS] . З 2015 року по січень 2016 року померлий - батько позивача проживав у місті Запоріжжя, що підтверджується довідкою № 2302008027 від 19.01.2015 року. У лютому 2016 року [PERSON] знову переїхав до м. Макіївка та проживав там моменту своєї смерті. В 2017 році позивач переїхав з непідконтрольної території, де був зареєстрований разом зі своїм батьком. 19 листопада 2018 року позивач отримав свідоцтво про смерть батька серії [NUMBER] на тимчасово непідконтрольній території України. З листопада 2018 по вересень 2019 року позивач проживав за адресою своєї реєстрації, а саме [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть було видано на тимчасово непідконтрольній території України у м. Макіївка є недійсним, тому позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті батька. 01.10.2019 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] , місце смерті Україна, Донецька область, м. Макіївка. 03.10.2019 року позивач отримав свідоцтво про смерть свого батька серії [NUMBER] . 17.10.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Войтова В.В. з заявою про прийняття спадщини після батька. Проте, нотаріусом було видано повідомлення про те, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1,ч.2 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але з порушенням строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Судом встановлено, що [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини, з тих підстав, що останній з не мав змоги виїхати на підконтрольну територію України, а лише у жовтні 2019 року зміг отримати свідоцтво про смерть встановленого чинним законодавством України зразка для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, пропуск строку фактично стався із-за незалежних від волі позивача причин, адже останній не міг виїхати досить тривалий час на підконтрольну територію та звернутись з відповідною заявою для прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, зазначені причини не повинні стати на перешкоді в реалізації законного права позивача, що й передбачено чинним законодавством. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved