Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) на 1/6 частину від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2012 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час у нього змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом для зменшення розміру аліментів. Окрім [PERSON] у нього є ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Крім цього, разом з ним проживає неповнолітній [PERSON], [INFO], щодо якого ним порушено питання про всиновлення. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги, його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Цей розмір аліментів є занадто великим для нього, ставить його в дуже скрутне матеріальне становище, і є несправедливою по відношенню до інших дітей. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У поданому раніше відзиві на позов відповідач заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на недоведеність викладених позивачем обставин. Враховуючи, що заява про визнання позову надійшла від відповідачки після надходження відзиву, суд вважає за необхідне прийняти до уваги саме заяву про визнання позову та залишити відзив на позов без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2012 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 02 червня 2017 року позивач уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований виконавчим комітетом Терпінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 07 (а.с.8). Від цього шлюбу позивач має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), яка перебуває на його утриманні. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 192 СК України та роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України є зміна матеріального, або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках. На підставі викладеного, суд вважає, що у зв'язку зі зміною сімейного становища позивача, як платника аліментів, а саме наявності на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, розмір аліментів на користь відповідача підлягає зменшенню до 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved