Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 19.02.2013 року, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], в сумі 38904,02 грн., яка утворилась станом на 29.02.2016 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не надсилала. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно із договором б/н від 19.02.2013 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Після укладення договору, між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. На даний час відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Так, позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, а тому, станом на 29.02.2016 року, її заборгованість за кредитним договором, згідно із наданим розрахунком, становить 38 904,02 грн. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 7872,19 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 26 503,07 грн., заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом 2 200 грн., а також 500 грн. штрафу фіксована частина та 1828,76 грн. штрафу процентна складова, що підтверджується наданим розрахунком, наявним в матеріалах справи. Таким чином, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того, протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, тобто, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з неї на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved