Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що їм на праві власності належить квартира за адресою [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який їм доводиться сином, але з 2002 року він фактично не проживає у вказаній квартирі. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, тим самим перешкоджає їм володіти, користуватися і розпоряджатися належною їм квартирою. Просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою та зобов'язати відділ реєстрації Старобільської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційному обліку у вказаній квартирі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судовою повісткою рекомендованою поштою. У судове засідання представник відповідача Старобільської міської ради Луганської області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що позивачі не висловили думку щодо винесення судом заочного рішення, а відповідач [PERSON] не заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право власності від 18.09.1997 року [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності у равних долях квартира за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки голови вуличного комітету від 03.08.2017 року склад сім'ї позивачки [PERSON] складають: чоловік [PERSON], син [PERSON], який з 2002 року фактично не проживає. Реєстрація відповідача [PERSON] у вказаній квартирі також підтверджується копією паспорту відповідача [PERSON] Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з квартири відповідач [PERSON] перешкоджає позивачам володіти, користуватися і розпоряджатися належною їм квартирою, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки реєстрація (прописка) [PERSON] у належній позивачам квартирі позбавляє позивачів права користуватися нею, а також змушує їх нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрований, але більше року фактично не проживає, і іншої домовленості між ним і позивачами не встановлено. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України,

Outcome: approved