Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до її доньки [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач в порушення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не піклується здоров'ям дитини, її долею, не забезпечує матеріально, не відвідує дитину, місце її знаходження не відоме, отже вона фактично усунулась від виконання своїх батьківський обов'язків. В судовому засіданні представник позивача Шеміног Н.П., яка діє на підставі довіреності підтримала позовні вимоги, та прохала їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу в її відсутність, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області Чопорова В.В., яка дії на підставі довіреності підтримала позов та прохала його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO], батько дитини записаний - [PERSON], мати - [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS] звільнилась з місць позбавлення волі 07.11.2013 року та прибула за місцем своєї реєстрації. [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться під опікою [PERSON] [INFO] згідно розпорядження голови ХРДА від 03.11.2010 року № 7292. Відповідно висновку Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.01.2014 року № 39 про доцільність позбавлення батьківських прав встановлено, що виходячи з інтересів малолітньої дитини виконавчий комітет Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, який виконує функції опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно довідки - характеристики селищного голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області Мороз О.В. громадянка [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, як особа, що веде аморальний спосіб життя, зловживає спритними напоями і ніде не працює. Вона має малолітню дитину [PERSON] [INFO], яка знаходиться під опікою - [PERSON]. Як вбачається з довідки Комунального закладу охорони здоров'я амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Бабаї від 04.12.2013 року вих. № 33 рідна мати дитина [PERSON] звільнилась з місць позбавлення волі в листопаді 2013 року, з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає. Відповідно характеристики, підписаної директором Бабаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів імені Героя Радянського Союза Потапенко П.О. Харківської районної ради Харківської області та класним керівником дитини [PERSON] батьківські збори відвідує опіку [PERSON], цікавиться рівнем засвоєння дитиною програм навчання та виховання, виконує рекомендації, надані класним керівником. Харківська районна державна адміністрація Харківської області встановила, що усунення від виконання батьківських обов'язків з боку [PERSON], [INFO], по відношенню до [PERSON], [INFO] має місце, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у судовому порядку, про що свідчить висновок Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 03.02.2014 року № 01-15/405. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради за № 789 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, як встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захистї їі нтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їхутримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. На підставі викладеного суд, в інтересах дитини, вважає необхідним, згідно ст.164 СК України, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] стосовно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]

Outcome: approved