Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у жовтні 2013 року відповідач звернувся до нього з проханням про позику грошових коштів в сумі 500 дол. США, які йому були терміново потрібні для залагодження питання щодо спричиненої ДТП. Відповідач обіцяв повернути грошові кошти у найкоротші строки, але гарантовано до кінця 2013 року. Оскільки [PERSON] мав постійне місце роботи позивач вирішив позичити йому 200 дол. США. Відповідач борг не повертав, тому наприкінці грудня 2013 року позивач зателефонував відповідачу та нагадав про необхідність повернення боргу. Однак, відповідач повідомив, що у зв»язку з сімейними обставинами коштів у нього зараз немає, обіцяв повернути борг найближчим часом, але не пізніше ніж в кінці 2013 року. Проте, ні до кінця 2013 року, і по сьогоднішній час відповідач жодних дій щодо повернення боргу не здійснив, незважаючи на неодноразові нагадування позивача, зустрічей з позивачем уникав, а тому позивач звернувся до правоохоронних органів щодо шахрайських дій відповідача. Згідно висновку Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 26.11.2016 року № 42856/106/25/1.16 вищевикладені обставини підтверджено, перевірку за заявою припинено у зв»язку з наявністю цивільно-правових відносин. А тому, згідно збільшених позовних вимог від 27.08.2018 року позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також процентів згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 409,23 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2018 року еквівалентно 11398,36 грн. В судове засідання позивач та представник позивача не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача та його представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та відсутності представника, в якій також зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не перебачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Як встановлено в ході розгляду справи, та, що вбачається з пояснень позивача, викладених у позовній заяві, а також відповідно до "висновку по заяві [PERSON] відносно невиконання домовленості" Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 26.11.2016 року № 42856/106/25/1.16, який міститься у справі № ЄО 24045 від 28.10.2016 року, в 20-х числах жовтня 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 200 дол. США, які останній зобов»язався повернути до кінця 2013 року. Факт отримання в борг від [PERSON] грошових коштів в розмірі 200 дол. США та неповернення боргу у зв»язку з фінансовими трудношами відповідач [PERSON] не заперечує, що вбачається з вищезазначеного висновку Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, складеного за результатами перевірки заяви [PERSON] відносно невиконання домовленості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношенням в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин, враховуючи, що дослідженими в ході судового розгляду матеріалами підтверджується факт отримання [PERSON] в якості позики від [PERSON] грошових коштів, які не зважаючи на неодноразові вимоги , [PERSON] не повернув позивачу, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 409,23 дол. США, що станом на 27.08.2018 року еквівалентно 11398,36 гр. є обґрунтованими і підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з розрахунку наданого позивачем та його представником. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved