Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку, площею 3,84 га, що розташована на території Козацької сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області масиви [NUMBER] ділянки [NUMBER], кадастрові номера [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом вказаного вище нерухомого майна після смерті [PERSON] Завідувачем Б-Дністровської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропуску спадкоємцем строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак позивач наголошує на тому, що він у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. У зв'язку із викладеним, позивач був змушений звернутися до суду із відповідною позовною заявою для захисту своїх спадкових прав. Позивач надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника ради. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], про що Виконавчим комітетом Козацької сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Померлою [PERSON] 25 березня 1997 року було складено заповіт, зареєстрований виконкомом Козацької сільської ради народних депутатів Одеської області, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 02.04.2007 року номер заповіту у Спадковому реєстрі 42128676. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом у вигляді: житлового будинку [ADDRESS], який належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності від 09.04.1996 року; земельної ділянки, площею 3,84 га, що розташована на території Козацької сільської ради, Білгород - Дністрвоського району, Одеської області масиви [NUMBER] ділянки [NUMBER], кадастрові номера: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER], яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 07 вересня 2004 року. 04.04.2017 року за № 424/02-17 [PERSON] отримав лист про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], на будинок та земельні ділянки, що розташовані на території Козацької сільської ради, Білгород - Дністрвоського району, Одеської області, у зв'язку із пропуском строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Відповідно до ст.сг. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки № 165 від 03 квітня 2017 року виданої сільським головою Козацької сільської ради [PERSON], [INFO] постійно проживала та була зареєстрвоана на момент смерті - [INFO] в [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 167 від 03 квітня 2017 року виданої сільським головою Козацької сільської ради [PERSON], [INFO], на день смерті гр. [PERSON], померлої [INFO], дійсно проживав разом з нею без реєстрації місця моживання за цією адресою, здійснював за нею догляд, проводив її поховання з власні кошти. Вказані довідки підтверджують той факт, що позивач прийняв спадщину за заповітом, складеним 25 березня 1997 року, після смерті [PERSON] в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців померлої, які б претендували на спадщину, або мали право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується довідкою завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 20.05.2017 року №537/01-16. Зазначені обставини вказують, що позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а тому відповідно до ст.328 ЦК України цей юридичний факт є підставою для виникнення у [PERSON] права власності на зазначене майно. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та права позивача, як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON]підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved