Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернувся до Жидачівського районного суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом а саме: на земельну ділянку площею 2. 17 га, без контурного визначення меж на місцевості, призначену для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9755, розташовану на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області. У підтвердження заявлених вимог посилається на те, що його тітка, [PERSON], 09 грудня 2003 року склала заповітне розпорядження належним їй на день смерті майном в його користь, оскільки не мала нікого з рідних. 26 березня 2004 року тітка померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2. 17 га. Державний нотаріус постановою № 358/02-31 від 04.07.2017 р. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку з пропуском піврічного терміну подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю правовстанов-люючих документів на земельну частку (пай). Позивач додав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просить задоволити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] сільський голова, подала до суду заяву про визнання позову, просить справу слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень\~ст.174 ЦПК України\~в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, об'єктивно оцінивши усі докази по справі вїх сукупності, суд вважає позов обгрунтвоаним та таким, що підлягає задоволенню, виходячи ін наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. [PERSON], на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 05.11.1994 року, було виготовлено та видано Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9755, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2.17 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Сертифікат зареєстровано у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 554. Заміни сертифікату на Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не здійснювала. Судом встановлено той факт, що [PERSON] померла 26 березня 2004 року, згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 329921 від 27.03.2004 р., виданого [PERSON] сільською радою Жидачівського району Львівської області. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори спадкова справа не заводилася, та постановою завідувача Жидачівської ДНК № 358/02-31 від 04 липня 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Від імені [PERSON] у виконкомі Милиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області посвідчувався заповіт № 136 від 09.12.2003 р. за яким остання на випадок своєї смерті усе належне їй майно заповіла [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року\~\~№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз'яснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно\~\~вимог ст.ст. 1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Жидачівського району Львівської області № 492 від 04 .07.2017 року, [PERSON] на день смерті 26.03.2004 р. проживала і була зареєстрована в [INFO], разом з нею проживав без реєстрації [PERSON] та здійснював догляд за нею, займався її похованням. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, що належала [PERSON] не зареєстровані. Відтак, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла 26 березня 2004 року в с. Голешів Жидачівського району Львівської обалсті. Згідно зі ст. ст.\~81,\~126 ЗК України\~право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] сільська рада цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом, слід визнати право власності на земельну ділянку площею 2.17 га, яка призначена для ведення сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради Львівської області.

Outcome: approved