Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 30.04.2015 з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 20281грн. 64коп., заборгованість за договором позики від 19.08.2015 з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 93381грн. 98коп., всього 113 663 грн. 62 коп. та судові витрати. Вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.04.2015 р. відповідач отримав від позивача позику в розмірі 20 000,00 грн., про що власноруч написав розписку, в якій зобовязувався повернути позику до 30.06.2015 р., проте до цього часу не повернув. 19.08.2015 р. відповідач отримав від позивача позику в розмірі 91 800,00 грн., про що того ж дня власноруч написав розписку, в якій зобовязувався повернути позику до 28.08.2015 р., проте не повернув і станом на цей час. 18 вересня 2015 р. позивач надіслав відповідачеві лист, в якому просив повернути грошові кошти, отримані за вказаними вище розписками. 01.10.2015 надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення особисто [PERSON]. Проте, відповіді на даний лист відповідач не надіслав, грошові кошти до цього часу не повернув. Таким чином, з відповідача має бути стягнуто основну суму боргу в розмірі 111 800 грн.. Враховуючи, що строк повернення позики за розпискою від 30.04.2015 р. настав 30.06.2015 р., а за розпискою від 19.08.2015 р. - 28.08.2015 р., з відповідача має бути стягнуто 3% річних та суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, клопотання про уточнення розміру позовних вимог на час розгляду справи не заявляв, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень на позовну заяву до суду не надходило. Тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2015 р. відповідач отримав від позивача позику в розмірі 20 000,00 грн., про що свідчить оригінал розписки, наданої позивачем, в якій зобовязувався повернути позику до 30.06.2015 р.. 19.08.2015 р. відповідач отримав від позивача позику в розмірі 91 800,00 грн., про що свідчить розписка, в якій зобовязувався повернути позику до 28.08.2015 р.. 18 вересня 2015 р. позивач надіслав відповідачеві лист, в якому просив повернути грошові кошти, отримані за вказаними вище розписками. 01.10.2015 надійшло зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення особисто [PERSON]. Проте, як стверджує позивач, відповіді на даний лист відповідач не надіслав, грошові кошти до цього часу не повернув. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно Постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, ВСУ висловив наступну правову позицію «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору,а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей» Відповідно до приписів ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договорами позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми: заборгованість за договором позики від 30.04.2015 з урахуванням індексу інфляції з 1.07.2015 по 24.10.2015 становить 20040 грн., трьох процентів річних від простроченої суми 241,64 грн., всього - 20281грн. 64коп., заборгованість за договором позики від 19.08.2015 з урахуванням індексу інфляції з 29.08.2015 по 24.10.2015 становить 92718 грн., трьох процентів річних від простроченої суми 663,98 грн., всього - 93381грн. 98коп., разом сума заборгованості становить 113 663 грн. 62 коп.. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами позики в зазначеному позивачем розмірі, заперечнь, клопотань від відповідача до суду не надійшло. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1136 грн. 65 коп. На підставі ст.ст. 625,1046,1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved