Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбних відносинах з 1998 по 2007 рік. 22.02.2007 шлюб між ними було розірвано. Від данного шлюбу в них є син - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. На даний час син уже повнолітній, однак продовжує навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює неофіційно, має у власності транспортні засоби, якими надає певні послуги населенню з перевезення товарів та обробітку земель та одержує певні грошові кошти в результаті надання таких послуг, а тому може надати матеріальну допомогу на утримання сина. В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення сином навчання, або досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не з'явилась. Направила суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти стягнення аліментів в заявленому розмірі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), згідно якого вбачається, що позивач змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.7). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання. В судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] навчається на І курсі групи КВ-61 факультету прикладної математики НТУУ «КПІ» денної форми навчання і закінчує навчання 30.06.2020, що підтверджується довідкою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» №125 від 07.03.2017 (а.с.6). Так як син [PERSON] знаходиться на утриманні матері - позивача по даній справі, то аліменти підлягають стягненню з відповідача, який являється батьком дитини, на користь позивача. Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так як позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а відповідач не заперечує, тому суд вважає доцільним стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан дитини [PERSON], а також стан здоров'я та матеріальний стан відповідача - батька [PERSON], який є працездатною особою, а тому вважає можливим стягнути з нього аліментів в розмірі 1000 грн. на дитину, щомісячно. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, які не суперечать чинному законодавству, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 05.07.2017. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved