Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 08 травня 2013 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, в результаті чого між ними постійно виникали сварки та суперечки, що стоворювало негативну обстановку в сім»ї. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим у зв»язку з втратою любові та взаємоповги. Шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу та викладених обставин не заперечувала. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 08 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 232. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Спір про поділ спільного майна між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. В ході судового розгляду встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаємодовіри, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим в зв»язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння.

Outcome: approved