Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, неодноразово змінюючи предмет позову та збільшуючи позовні вимоги, в якому вказав, що ЗАТ "Донгорбанк" (правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») відповідно до кредитного договору № НД-86 від 15.02.2007 року з додатковою угодою № 1 до нього від 18.07.2007 року (далі Кредитний договір) було надано [PERSON] кредит у сумі 180\~000,00 доларів США для купівлі та ремонту нерухомого майна (комплексу не житлових будівель). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору(в редакції додаткової угоди) Банк надав [PERSON] кредит у сумі 180\~000,00 доларів США, строком погашення 14.02.2022 року, під 12,5 % річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 17,5 % річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю. Пунктом 3.4.1. Кредитного договору передбачено обов»язок [PERSON] здійснювати повернення кредиту згідно графіку та погашення кредиту у певній сумі у строк, передбачений п. 2.1. Кредитного договору, тоб-то до 14.02.2022 року. У порушення п. п. 3.4.1., 3.4.2., п. 3.4. Кредитного договору погашення кредиту та погашення нарахованих процентів за користування кредитом відповідно до встановленого графіку [PERSON] не здійснюється з 20.03.2009 року. Згідно із п. п. 3.1.4., 3.1.5. розділу 3 Кредитного договору Банк має право вимагати з [PERSON] дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі невиконання останнім обов»язків, передбачених Кредитним договором, а також витрат, пов»язаних з поверненням кредиту. Також у забезпечення зобов»язань за Кредитним договором між Банком, [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № НД-86/1 від 15.02.2007 року. Оскільки [PERSON] без поважних причин повністю припинив повернення кредиту та погашення нарахованих процентів за користування кредитом, Банк звернувся з письмовими вимогами до [PERSON] з вимогою про дострокове погашення суми кредиту та процентів (у т. ч. за простроченою заборгованістю) згідно п. 3.1.5. Кредитного договору. Станом на 04.06.2010 року заборгованість за повернення кредиту відповідно до Кредитного договору склала 185\~306,44 доларів США, у тому числі: -161\~690,97 доларів США сума заборгованості за кредитом; -23\~615,47 доларів США сума заборгованості за нарахованими процентами. Загальна сума нарахованої пені згідно з Кредитним договором № НД-86 від 15.02.2007 року складає 2\~116,52 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату подання заяви складає 16\~774,69 грн. Згідно поданої до Артемівського міськрайонного суду Донецької області заяви позивача про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог (в порядку ст. 31 ЦПК України) від 12.03.2015 року в зв»язку з тим, що між подачею позовної заяви у 2010 році та фактичним прийняттям позовної заяви до розгляду у 2015 році, позивач змінив предмет позову та збільшив суму позовних вимог. Так, позивач замість стягнення суми заборгованості за Кредитним договором № НД-86 від 15.02.2007 року в розмірі: -161\~690,97 доларів США сума заборгованості за кредитом; -23\~615,47 доларів США сума заборгованості за нарахованими процентами; -2\~116,52 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань, та звернення стягнення на предмет іпотеки з віднесенням на відповідачів судових витрат, просить стягнути з [PERSON], [PERSON], як з солідарних боржників, загальну суму боргу, яка станом на 20.02.2015 року (включно) складає 306\~589,09 доларів США, з яких: -заборгованість за кредитом в розмірі 161\~690,97 доларів США; -заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 144\~898,12 доларів США; -судові витрати стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивача [PERSON], [PERSON], діючі на підставі довіреності, не з»явилися, до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги (зокрема у заяві про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог) підтримують в повному обсязі, та просять суд їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON], діючий за довіреністю, позовні вимоги, викладені в заяві позивача про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, визнав. Відповідачі в судове засідання не зявились. Суд вважає можливим розглянути справу в відсутності відповідачів. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням письмової заяви представника позивача, думки представника відповідачів, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.07. між позивачем та відповідачем [PERSON] було дійсно укладено Кредитний договір № НД-86 (л. с. 18-19, 173-174) з додатковою угодою № 1 до нього від 18.07.2007 року (л. с. 20, 177), згідно яких було надано [PERSON] кредит у сумі 180\~000,00 доларів США для купівлі та ремонту нерухомого майна (комплексу не житлових будівель). В забезпечення виконання зобовязання позичальника за вказаним кредитним договором між позивачем, відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № НД-86/1 від 15.02.2007 року (л. с. 27, 183), згідно з п. п. 3.1. п. 3 вищевказаного договору [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання умов основного зобов»язання. Згідно розрахунку заборгованості станом на 20.02.2015 року (включно) складає 306\~589,09 доларів США, з яких: -заборгованість за кредитом в розмірі 161\~690,97 доларів США; -заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 144\~898,12 доларів США (л. с. 168-172). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором № НД-86 від 15.02.2007 року за сумою кредиту та відсотками за користування кредитом станом на 20.02.2015 року (включно) складає 161\~690,97 + 144\~898,12 = 306\~589,09 доларів США (триста шість тисяч п»ятсот вісімдесят дев»ять доларів США 09 центів). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 624 Цивільного Кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У відповідності до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу , процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 543 ЦК України передбачає наступне: «1. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 2. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. 4. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.» Отже, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.[PERSON] 1 глави 49 ЦК України «Загальні положення про забезпечення виконання зобов'язання» не містять ніяких обмежень та не встановлють ніякої черговості чи пріоритетів при використанні кредитором свого права на задоволення вимог за рахунок забезпечення. Частина 1 ст. 546 ЦК України передбачає: «Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком». Отже, кредитор має право задовольнити свої вимоги як за рахунок усіх видів забезпечення разом, так і за рахунок якогось одного окремого виду забезпечення. Має значення тільки те, щоб сума одержаного не перевищувала суму, яка підлягає стягненню. Ст. 1050 Цивільного Кодексу України встановлено, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 32 ЦПК України позов може бути пред»явлений спільно до кількох відповідачів. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1.предметом спору є спільні права чи обов»язки кількох позивачів або відповідачів; 2.права і обов»язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3.предметом спору є однорідні права і обов»язки. Враховуючи наявність станом на 20.02.2015 року (включно) заборгованості за Кредитним договором, відсутність платежів по погашенню кредиту на протязі тривалого часу, суд дійшов до висновку, що умови кредитного договору були порушені зі сторони відповідачів [PERSON], [PERSON], тому вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3\~654,00 грн. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 525, 526, 543, 546, 554, 587, 589, 590, 624, 652, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved