Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18.08.2015 року з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Лозівської районної державної адміністрації в Харківській області, опікунська рада Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області,Лозівський міжрайонний прокурор Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з літа 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі. У зв»язку з погіршенням стосунків, на початку жовтня 2010 року вони розійшлися. На даний час, відповідач має іншу сім»ю. У вихованні сина участі не бере, про дитину не піклується,життям та здоров»ям не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не турбується про його духовний та фізичний розвиток, не відвідує його, не готує дитину до самостійного життя.. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом,в якому прохає позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON]; стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, пояснила,що відповідач вихованням дитини,її утриманням не займається,не піклується про її стан здоров»я,фізичний,духовний та моральний розвиток. На свята та дні народження не вітав, лише поздоровив з днем народження, коли сину виповнювалося в 2012 році 4роки. На даний час відповідач має іншу сім»ю. Також пояснила,що намагалася встановити між сином та його батьком родинний зв»язок, про що також прохав син, а саме: вони з дитиною їздили до м. Чугуєва, де вона залишила хлопчика з батьком в його новій сім»ї, але через декілька годин [PERSON] зателефонував їй і запропонував забрати сина, оскільки він дратував його дружину. Власної ініціативи щодо побачень з дитиною відповідач не виявляв. Крім того, пояснила,що зверталася за матеріальною допомогою до відповідача навесні цього року, оскільки дитина потребувала оперативного втручання з приводу видалення аденоїдів, але цієї допомоги не дочекалася: батько хлопчика не тільки не допоміг їй коштами, але навіть не цікавився станом здоров»я дитини. Відповідач у жодне судове засідання не з»явився,тоді як про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов до суду не надав. (а.с…..). Представник служби у справах дітей Лозівської районної державної адміністрації Харківської області у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі,пояснив,що [PERSON] не звертався до служби з приводу його порушених батьківських прав, не прохав встановити дні побачення з дитиною. Представник опікунської ради Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з»явився, надав телефонограму, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з викладеного, суд зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] та даний факт підтверджується матеріалами справи,що з літа 2007 року вона проживала спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у неї народився син - [PERSON],батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 211 (а.с.9). Із довідки КП «Тепловодосервіс»Лозівської районної ради від 11.08.2015 року вбачається,що [PERSON] зареєстрована разом зі своїм сином за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Із довідки виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 22.06.2015 року вбачається,що [PERSON] мешкає разом зі своєю дружиною за адресою: [ADDRESS](а.с.12). Із довідки, наданої директором Краснопавлівського багатопрофільного ліцею Лозівської районної адміністрації Харківської області вбачається, що [PERSON] є учнем 2 -Б класу ліцею. Батько дитини не приймає участі у його вихованні, не спілкується з вчителями,не відвідує батьківські збори (а.с.17). Із акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 29 липня 2015 року вбачається,що санітарний стан помешкання задовільний,створені належні умови проживання, предмети першої необхідності, необхідні для проживання меблів, сучасна побутова техніка. Зі слів гр.. [PERSON] батько дитини [PERSON] тривалий час з сім»єю не проживає, вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає(а.с.18) (а.с.62). Із висновку,наданого службою у справах дітей Лозівської районної державної адміністрації Харківської області вбачається,що діючи в інтересах дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON],[INFO] (а.с.10). У судовому засіданні були допитані свідки:[PERSON],[PERSON],кожен окремо пояснив,що дійсно [PERSON] з сім»єю не проживає та не спілкується. Дитина проживає з матір»ю, батько сином не цікавиться, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При цьому свідок [PERSON] пояснила, що була присутня коли дитина набрала по мобільному телефону номер батька,але він відповів в грубій формі та перервав дзвінок. Свідок [PERSON] пояснила,що бачила [PERSON] два рази більше ніж п»ять років тому. Також, їй відомо,що позивач прохав кошти у [PERSON] на операцію для сина,однак жодних коштів він не надав, та навіть не цікавився про стан здоров»я дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків свідомо. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, ратифікованої Україною, в усіх діях щодо дітей,незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення ,судами,адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме: п.2 ч.1 -ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду,лікування дитини,що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;не спілкуються з дитиною в обсязі,необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007№3). Пунктом 15 цієї постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав,тобто прав на виховання дитини,захист її інтересів,на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,тощо є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку -виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини -це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено не дивлячись на те, що відповідач має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей не має; позивач не працює, перебуває на обліку у Лозівському міськрайонному центрі зайнятості з 02.07.2015 року, тому не в змозі забезпечувати належне матеріальне становище сина. Отже, відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу)відповідача ,але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку,щомісячно і до досягнення дитиною віку повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку,що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд роз'яснює відповідачу -[PERSON], що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved