Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в якій вказує, що в дідуся позивача [PERSON] та бабусі [PERSON] в рівних частках (по 1/2) на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.1956р., перебувало у\~ власності будинковолодіння [ADDRESS] . Після смерті діда [PERSON] 09.08.1987 року спадкоємцями першої черги його частки були четверо осіб: дружина [PERSON] (1/8), донька [PERSON] (1/8), донька [PERSON] (1/8) та син [PERSON] (1/8). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , частка у майні якої складала 5/8 частин. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після її смерті, були троє осіб: донька [PERSON] (5/24), донька [PERSON] (5/24) та син (батько позивача) [PERSON] (5/24). Після смерті [PERSON] 11.01.2007 року спадщину в розмірі 1/3 прийняв одноосібно її син [PERSON] . Іншим спадкоємцем домоволодіння є [PERSON] , частка якої також складає 1/3. Частка у спадковому майні батька позивача [PERSON] аналогічно складає 1/3. [PERSON] та [PERSON] визнали за собою право власності на вказане нерухоме майно на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівців від 14.08.2014 року та рішення цього ж суду від 27.10.2014 року. Після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на 1/3 його частину житлового будинку [ADDRESS] . Донька [PERSON] , [INFO] , на час смерті батька була неповнолітньою, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку із належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не зявилась. Представник позивача в судове засідання також не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву із проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що в дідуся позивача [PERSON] та бабусі [PERSON] в рівних частках (по 1/2) на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.1956 року, у власності перебувало будинковолодіння [ADDRESS] , яке складалось із житлового будинку літ. «А», загальною площею 45,70 кв.м., житловою площею 22,30 кв.м., гараж літ. «Д», вбиральню літ. «Е», ворота № 1 та огорожу № 2. Після смерті діда [PERSON] [INFO] , спадкоємцями першої черги його частки, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, були четверо осіб: дружина (бабуся позивача) [PERSON] (1/8), донька (тітка позивача) [PERSON] (1/8), донька (тітка позивача) [PERSON] (1/8) та син (батько позивача) [PERSON] (1/8): 1/2 частка спадкодавця 4 спадкоємців = по 1/8 частці. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , частка у майні якої складала 5/8 (1/2 як дружини у спільному майні + 1/8 успадкована після смерті її чоловіка). Спадкоємцями, які прийняли спадщину після її смерті, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, були троє осіб: донька [PERSON] (5/24), донька [PERSON] (5/24) та син (батько позивача) [PERSON] (5/24). Після смерті [PERSON] 11.01.2007 [INFO] . спадщину в розмірі 1/3 частки (1/8 після смерті батька та 5/24 після смерті матері) прийняв одноосібно її син [PERSON] . Іншим спадкоємцем домоволодіння є [PERSON] , частка якої також складає 1/3. Частка у спадковому майні батька позивача [PERSON] аналогічно складає 1/3. Рішеннями Садгірського районного суду м. Чернівців від 14.08.2014р. (справа № 726/2528/13-ц) та від 27.10.2014р (справа 726/1910/14-ц) за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності на вказане нерухоме майно по 1/3 його частині. Вказаними судовими рішеннями встановлені всі наведені вище обставини, а тому в порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України повторно доказуванню не підлягають. Після смерті батька позивача [PERSON] , який згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] , відкрилась спадщина на 1/3 його частину житлового будинку [ADDRESS] . Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 14.08.2014 року встановлено, що у нього є спадкоємці першої черги: доньки [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] , які на час смерті із ним не проживали, що підтверджується довідкою ПП «Садгора- Сервіс»№ 1713 від 05.11.2013 року. Натомість донька [PERSON] , [INFO] , на час смерті батька була неповнолітньою, що підтверджується довідкою ВД РАЦС Чернівецького МУЮ від 08.05.2014р. № 970/04-04-34. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством порядку. Судовим рішенням також встановлено, що донька спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка на час смерті батька була неповнолітньою, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, враховуючи факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька, мною від імені [PERSON] подано державному нотаріусу Другої чернівецької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що в спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, нотаріус видав постанову від 03.07.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014\~ виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутися особа у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Дані роз`яснення містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Із досліджених письмових доказів можна дійти висновку, що позивач є донькою померлого [PERSON] , який, у свою чергу, був спадкоємцем\~ вказаного нерухомого майна своїх батьків у розмірі 1/3 його частини. Враховуючи викладене, оскільки на даних час, інших спадкоємців зазначеного нерухомого майна окрім позивач немає, спадщину вона прийняла належним чином, будучи неповнолітньою, а тому, суд приходить до висновку про необхідність визнати за нею право власності на 1/3 належну їй частину спадкового мана.

Outcome: approved