Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком на [ADDRESS] , покликаючись на те, що вона та третя особа є власниками даного будинку, в якому зареєстрований також відповідач. Проте відповідач не проживає у будинку понад 1 рік, не сплачує комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком на [ADDRESS] . Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 07 вересня 2020 року, 18 листопада 2020 року, 25 листопада 2020 року, а також суд здійснював виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що у будинку на [ADDRESS] , який перебуває у власності позивача та третьої особи [PERSON] , зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Як встановлено судом в будинку на [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , який без поважних на те причин, не проживає у такому понад 1 рік, за будинок та комунальні послуги не оплачує, що додатково стверджується актом Рудненської селищної ради від 25 травня 2020 року. Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в будинку на [ADDRESS] не проживає понад 1 рік, за будинок та комунальні послуги не оплачує, догляду за будинком не здійснює, будинком взагалі не цікавиться, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування будинком на [ADDRESS] . Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved