Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25 січня 2012 року між КС «Херсонський кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4004, за яким кредитна спілка надала останній кредит в розмірі 2400 грн. строком до 25.01.2013 року, зі сплатою 48 % річних від суми залишку кредиту. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між КС «Херсонський кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 4004 від 25.01.2012 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Станом на 17.12.2013 року заборгованість по кредитному договору становить 1319 грн. 35 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй заяві позов підтримав, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не втсановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Судом встановлено, що 25 січня 2012 року між кредитною спілкою «Херсонський кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4004, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 2400 грн. на строк до 25 січня 2013 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов передбачених кредитним договором. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав [PERSON] кредит в розмірі 2400 грн. Відповідно до умов договору п. 2.2. кредит надається на 12 (дванадцять) місяців, тобто відповідач мав повернути надані кошти 25 січня 2013 року та сплатити проценти за його користування. За п. 9.2. у випадку прострочення позичальником виконання кредитного зобов'язання за цим договором, на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1. за весь період прострочення, тобто 96 % річних, що складає 0,2630 % за кожен день користування кредитом. За пунктом 3.1.1.3 кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за зазначених у договорі обставин. [PERSON], відповідно до графіку погашення кредиту, 25.02.2013 року мала сплатити відсотки та здійснити часткове повернення суми боргу в розмірі 255 грн. 76 коп., але запланованої сплати не відбулось. Відповідно до пункту 9.2. кредитного договору, при затримці виплати кредиту відповідно до графіку, нараховується подвійний відсоток у розмірі 96 % річних на залишок кредиту, з дня запланованої сплати до дня погашення заборгованості. Згідно картки кредитна спілка нараховує підвищений відсоток за кожен день прострочки, згідно довідки-розрахунку кредиту. Сума нарахованого підвищеного відсотку за цей період становить 469 грн. 42 коп., що підтверджується доданою довідкою-розрахунком боргу за кредитом на 17.12.2013 року. Таким чином, станом на 17.12.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 1319 грн. 35 коп. в тому числі: зобов'язання по сплаті кредиту - 849 грн. 93 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 469 грн. 42 коп. З метою забезпечення належного виконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 4004 від 25 січня 2012 року, згідно з яким вона зобов'язалась перед позивачем солідарно відповідати за виконання боржником зобов'язань по кредитному договору № 4004 від 25 січня 2012 року в повному обсязі, в тому числі за повернення кредиту та відсотків. Оскільки відповідач [PERSON] порушила умови договору, сплачувала кредит несвоєчасно та не в повному обсязі за графіком, у суду є підстави для дострокового стягнення грошових коштів, наданих в кредит та пені солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] відповідно до умов договору поруки від 25.01.2012 року. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн., у рівних частках з кожного. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved