Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом і просять суд визнати факт володіння та користування їхнім батьком [PERSON], який помер [INFO], квартирою [ADDRESS] та визнати за ними, як спадкоємцями за законом, після смерті батька право власності по ? частці вищезазначеної квартири загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., яка складається з двох кімнат площею 17,1 кв.м. та 15,9 кв.м., кухні площею 5,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м. вбиральні площею 1,1 кв.м. та коридору площею 4,6 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що 26 червня 1991 року їхньому батьку, на підставі рішення виконкому від 10 вересня 1971 року №3272, було видане свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS]. [INFO] батько помер і позивачі звернулись до нотаріуса за оформленням спадщини. Так як позивач [PERSON] не була зареєстрована, то вона писала заяву про прийняття спадщини, а позивач [PERSON] був зареєстрований разом з батьком до його смерті, тому заяву не писав. Після звернення до нотаріуса їй був виданий витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №35066333. Також при прийомі документів у нотаріуса їм було повідомлено, що в свідоцтві про право власності, виданого 28 липня 1991 року, відсутня печатка завідуючого відділом комунального господарства, і запропоновано звернутися до відповідача для усунення даного недоліку в документі. 5 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача з проханням внести зміни до вищезазначеного документу, щоб позивачі мали змогу оформити спадщину. 10 лютого 2014 року на її звернення повідомили наступне: «На теперішній час засвідчення свідоцтва не можливе у зв'язку з тим що завідувач відділу Житлово-комунального господарства виконкому Інгулецької районної у місті ради не наділена повноваженнями щодо підписання свідоцтв про право власності.» також у даному листі їй було запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання. Після того як судом була винесена ухвала, позивач [PERSON] повторно звернулася до нотаріусу, яка надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Інших спадкоємців після смерті їхнього батька немає. Про те, що дана квартира надавалась їхньому батьку, свідчить копія ордеру №869 від 28.10.1973 року. Внаслідок правової необізнаності, при отриманні правовстановлюючих документів на квартиру, уваги на правильність їх оформлення їх батько не звернув. Свідоцтво про право приватної власності на квартиру вважали дійсним. У лютому 2013 року було винесено рішення про встановлення факту приналежності особі правовстановлюючого документу. Проте, як було роз'яснено нотаріусом, встановлення факту приналежності особі правовстановлюючого документу - не є визнанням за ним права власності, що на сьогоднішній час унеможливлює видання їм свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. 06.07.2014 року була зроблена нормативно-грошова оцінка майна і вартість даного майна складає 93 тис. гривень. Таким чином, для вирішення зазначеного питання, позивачі змушені звернутись до Інгулецького районного суду. В судове засідання позивачі не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку. Представник позивачів [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за відсутності її та позивачів, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить проводити розгляд даної справи без участі представника виконкому. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON], про що Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №175 (а.с.4,5,6) і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартиру [ADDRESS]. Дана квартира належить померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 26.07.1991 року на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів від 10 вересня 1971 року за №З/272. Дане свідоцтво було зареєстроване в органах БТІ і зроблений запис в реєстраційну книгу №13. Квартиру він отримав згідно ордеру №869 від 28 листопада 1973 року (а.а.с.11,12, 14-20). Позивачі є спадкоємцями за законом. Крім них інших спадкоємців немає. 08 липня 2014 року з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений об'єкт нерухомості, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно батька, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував належним чином Свідоцтво про право особистої власності на житло, видане 26.07.1991 року Виконавчим комітетом Інгулецької районної ради міста Кривого Рогу, а саме: на Свідоцтві відсутня печатка Виконавчого комітету (а.с.25). Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону та рішень судів, що набрали законної сили. Судом встановлено, що при видачі свідоцтва про право власності на житло дійсно не була поставлена печатка і не зазначений підпис завідуючого відділом комунального господарства, в зв'язку з чим рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 лютого 2014 року було встановлено факт приналежності [PERSON] правовстановлюючого документу. Рішення набрало законної сили 12.03.2014 року (а.с.13), однак, в зв'язку зі смертю, [PERSON] оформити правовстановлюючий документ не встиг. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, у суду є всі підстави для визнання факту володіння та користування [PERSON], який помер [INFO], квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлена наявністю двох спадкоємців за законом після померлого [INFO] [PERSON], суд приходить до висновку, що частка кожного із спадкоємців у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки. Отже, за таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved