Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 15 498 грн. 65 коп. та судового збору у розмірі 2 102 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.08.2017 року о 15 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. [NUMBER] , у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом Хонда, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2017 р. відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що на виконання вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Позивач вказує, що потерпіла особа повідомила МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту № 745 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу Хонда, номерний знак [NUMBER] , становить 14 428,65 грн. Сума витрат на збір документів складає 1 070 грн. Загальний розмір витрат становить в сумі 15 498,65 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2020 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 51-53). 02.06.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому [PERSON] зазначає, що позов він визнає частково на суму 8 307,40 грн. Вказує, що за його зверненням 06.03.2018 р. до МТСБУ із заявою для ознайомлення з матеріалами страхової справи № 44331 він побачив, що матеріальний збиток було розраховано на суму 8 307,40 грн. Ця ж сума була визначена відповідно до звіту про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 745 від 01.10.2017 р., копію якого він отримав після оплати коштів за послуги з ксерокопіювання у розмірі 115,32 грн. за вимогами МТСБУ. У позовній заяві представник позивача посилається на звіт № 754, згідно якого матеріальний збиток визначено в розмірі 14 428, 65 грн., не вказуючи дату цього звіту. В додатках до позову додано звіт № 745, але вже від 12.01.2018 р., згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хонда» [PERSON] станом на 28.08.2017 р. збільшено, хоча обидва висновки робились на підставі одного й того ж протоколу огляду № 2427/17/745 від 01.09.2017 р., який було підписано спеціалістом автотоварознавцем та власником пошкодженого автомобіля. Також є безпідставні вимоги позивача про стягнення в порядку регресу витрат на збір документів у розмірі 1070 грн., які потерпілій особі не перераховувались та в суму відшкодування не враховувались (а.с. 59-61). Відповідь на відзив позивач не подав. Ухвалою суду від 09.06.2020 року задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду, призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін (а.с. 139, 140). В судове засідання з`явився відповідач. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи представник МТСБУ був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с. 152), про причини неявки суд не повідомлено. При цьому у прохальній частині позовної заяви представник МТСБУ просить розглянути справу без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, пояснив, що підтримує письмові пояснення викладені у відзиві на позовну заяву, повідомив, що визнає ціну позову частково, а саме на суму 8 307,40 грн., яка встановлена у звіті спеціаліста товарознавця № 745 від 01.10.2017 р., вказану суму він зміг сплатити позивачу лише 05.10.2020 року, оскільки тривалий час збирав кошти, так як знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.08.2017 року о 15 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21061» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Здолбунівська - Дніпровська набережна в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з [NUMBER] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2017 р. у справі № 753/16292/17, відповідно якої [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 5). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом безспірно встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди в порушення вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28 серпня 2017 року водій пошкодженого автомобіля «Хонда», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 21.02.2018 року здійснило виплату відшкодування потерпілій в дорожньо-транспортній пригоді особі - власнику автомобіля Хонда, д.н.з [NUMBER] , [PERSON] по страховій справі № 44331, згідно наказу МТСБУ № 1580 від 20.02.2018 р., у розмірі 14 428 грн. 65 коп., що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довідки, наказу, платіжного доручення № 902047 від 20.02.2018 року, яке одержане банком 21.02.2018 р. (а.с. 9, 39, 40, 43). Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. При цьому на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 745 від 12.01.2018 р., складеного ТОВ «Експертно - Асистуюча компанія «Фаворит», за висновком якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику [PERSON] після аварійного пошкодження автомобіля Хонда, д.р.н. [NUMBER] , станом на 28.08.2017 р. без урахування ПДВ на запасні частини становить 14 428,65 грн. (а.с. 12-31). Разом з тим, позивачем відповідачу було надано копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 745 від 01.10.2017 р., складеного ТОВ «Експертно - Асистуюча компанія «Фаворит», за висновком якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику [PERSON] після аварійного пошкодження автомобіля Хонда, д.р.н. [NUMBER] , станом на 28.08.2017 р. без урахування ПДВ на запасні частини становить 8 307,40 грн. (а.с. 70-138). Порівнюючи зміст обох звітів про визначення вартості матеріального збитку для з`ясування підстав різниці в сумах за висновками цих звітів судом встановлено, що обидва звіти складались на підставі протоколу № 2427/17/745 огляду колісного транспортного засобу підписаного власником КТЗ [PERSON] та оцінювачем, огляд за кожним із звітів проводився 01 вересня 2017 року (а.с. 21, 21 зв., 84, 85). Разом з тим, у протоколі огляду колісного транспортного засобу за звітом від 01.10.2017 р. у розділі «Назва деталей та опис пошкоджень» за порядковим номером 1 зазначено: Двері задні - деформація, які підлягають ремонту та фарбування (а.с. 85). Натомість, на копії протоколу огляду колісного транспортного засобу за звітом від 12.01.2018 р. у розділі «Назва деталей та опис пошкоджень» наявні виправлення у рядку порядкового номеру 1, де зазначено: Двері задні - деформація, які підлягають заміні та фарбуванню (а.с. 21 зв.). Жодних доказів стосовно того, що проводився спеціалістом інший огляд пошкодженого транспортного засобу Хонда, д.р.н. [NUMBER] , окрім 01.09.2017 р., а також будь яких документів на підтвердження підстав виправлення в протоколі огляду та необхідності проведення саме заміни задніх дверей автомобіля замість їх ремонту, що вплинуло на розмір матеріального збитку і відповідно ціну позову, позивачем суду не надано та такі матеріали справи не містять. Згідно частини 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного суд критично ставиться до наданого позивачем вищевказаного звіту про визначення вартості матеріального збитку № 745 від 12.01.2018 р. на суму 14 428,65 грн. у зв`язку з недоведеністю підстав зміни виду проведення відновлювальних робіт транспортного засобу та приймає до уваги звіт № 745 від 01.10.2017 р. на суму 8 307,40 грн., який був наданий МТСБУ відповідачу [PERSON] . Вказані кошти 8 307,40 грн. підлягали стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] на рахунок МТСБУ було сплачено 05.10.2020 року кошти у розмірі 8 307,40 грн. у відшкодування шкоди по страховій справі № 44331, що є предметом даного спору, на підтвердження чого суду відповідачем надано квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 05.10.2020 № 0.0.1859264192.1. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів у відшкодування виплаченої позивачем регламентної виплати задоволенню не підлягають. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] в порядку регресу витрат на збір документів у розмірі 1 070 грн., при цьому не наводиться обгрунтувань такої суми. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за збір документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню в порядку регресу з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача вартості витрат на збір документів на суму 1 070 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. За викладених обставин, оскільки [PERSON] на користь МТСБУ відшкодована шкода після подачі позову, відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 2 102 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved