Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та просили визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис № 3540 від 11.12.2013, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, громадянина України, виключивши відомості про батька « [PERSON] », вказавши в графі «батько» - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Києва, громадянин України; змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування вимог позовної заяви позивачі зазначають, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2014 було розірвано. В період шлюбу у [PERSON] [INFO] народився син, [PERSON] . Батьком дитини був записаний відповідач, оскільки дитина народилася в період зареєстрованого шлюбу. Позивачі зазначають, що 07.11.2017 зареєстрували шлюб та проживають разом, як подружжя і батьком [PERSON] є [PERSON] . Встановлення факту батьківства позивачам необхідно для внесення змін до актового запису про народження дитини, а тому останні звернулися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 було відкрито провадження та визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2021 призначено по справі судово - генетичну експертизу, провадження у справі до отримання висновку експертизи зупинено. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду в підготовче засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2021, що занесена до протоколу судового засідання підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивачі в засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. 12.10.2021 позивачами подано заяву про поновлення строку позовної давності. Відповідач в засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позов не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надсилав. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2014 було розірвано. [INFO] народилася дитина - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис про народження № 3540. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком - [PERSON] записаний [PERSON] . Згідно висновку Молекулярно-генетичного дослідження від 14.05.2021 № 103-60-2021, встановлено, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає величину не менше 99,99%. Як вказують позивачі, 07.11.2017 вони зареєстрували шлюб, про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 2535 та вони проживають разом, як подружжя і дитина, батьком якої записаний [PERSON] , є сином [PERSON] . Оскільки народження дитини мало місце до розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві при державній реєстрації народження дитини батьком дитини зазначено [PERSON] . Згідно ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Ч.1 ст.122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 та ст.128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Ст. 129 СК України встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 136 ч. 2 Сімейного кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Строк на захист порушеного права відносно визнання батьківства відповідно до ч.2 ст.129 СК України визначається в один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] про визнання себе батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. 11.11.2013 та зареєстрована в реєстрі за № 1149. Водночас, незважаючи на те, що позивач [PERSON] , ще у 2013 році визнав себе батьком дитини, суд вважає переконливими доводи, що про порушення свого права останній дізнався лише у 2020 році, з огляду на наступне. Як вбачається зі змісту заяви від 06.10.2021 про поновлення строку для пред`явлення позову, [PERSON] стверджує, що мати їх спільної дитини, [PERSON] , під час сварки із ним повідомила, що батьком дитини ( [PERSON] ) є [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] припинив вчиняти будь-які дії із визнання свого батьківства. Коли дитині було близько семи років, він став помічати, що дитина схожа на нього. У 2020 році [PERSON] зізналася, що через сварку сказала неправду з приводу його батьківства, та що [PERSON] є біологічним батьком дитини. Після цього він відразу пред`явив позов. У цій же заяві, [PERSON] підтвердила, що повідомила [PERSON] про його батьківство відносно [PERSON] лише у 2020 році. Таким чином, оскільки [PERSON] лише в 2020 році дізнався, що є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , то порушення прав [PERSON] виникло саме у 2020 році. Таким чином, строк звернення позивача [PERSON] за захистом порушеного права не є порушеним. В силу ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] і з огляду на те, що експертним висновком встановлено біологічне батьківство на 99,99% [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Виходячи з того, що позивачу [PERSON] було достеменно відомо про те, що відповідач не є біологічним батьком дитини, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що останньою не доведено поважність пропущення строку звернення до суду з вказаним позовом, що є підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved