Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду та просять виділити в натурі 1/6 частину та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області площею 1,2780 га та утворилася шляхом виділення в натурі 1/6 частини із земельної ділянки площею 7,6682 га; виділити в натурі та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області площею 2,5561 га та утворилась шляхом виділення в натурі 1/3 частини із земельної ділянки площею 7,6682 га. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд заслухавши представника позивачів, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва п ро право на спадщину за законом від 03 березня 2014 року позивачі отримала спадщину, а саме: [PERSON] отримала спадщину у вигляді 1/3 частки земельної ділянки і [PERSON] отримала спадщину у вигляді 1/6 частки земельної ділянкиплощею 7,6682 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2014 року, зареєстровоного в реєстрі за № 1-353, виданного державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а. с. 21). Крім позивачів спадкоємцями вказаного спадкового майна є відповідачі [PERSON] , який отримав спадщину у вигляді 1/3 частки земельної ділянки та [PERSON] , яка отримала спадщину у вигляді 1/6 частки земельної ділянкиплощею 7,6682 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Після отримання спадщини позивачі зареєстрували право спільної часткової власності кожен на свою частку на вказану земельну ділянку, яка розташована на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 22, 23). В зв`язку з тим, що відповідачі відмовляються виділити частки успадкованої земельної ділянки в окремий об`єкт нерухомого майна, позивачі не мають можливості належним чином користуватись вказаною земельною ділянкою. Згідно до ч.1 ст. 319 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України,майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.86 Земельного Кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Згідно до ч.1 ст.88 ЗемельногоКодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У відповідності до ч.4 ст.89 Земельного Кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Як вбачається з копії технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки ДП "Кропивницького науково-дослідного та проектного інституту землеустрою" від 03.08.2017 року, 1/3 частки земельної ділянки [PERSON] призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, як окремий об`єкт нерухомого майна становить площу 2,5561 га, 1/6 частки земельної ділянки [PERSON] призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, як окремий об`єкт нерухомого майна становить площу 1,2780 га (а. с. 13- 20). Відповідно до ч.1. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно ч.1. ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1. ст. 81 ЦПКК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд вважає, що позивачі довели те, що вони мають право на виділ частки земельної ділянки в окремий об`єкт нерухомого майна. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з цим з відповідачів необхідно стягнути на користь позивачів солідарно сплачений позивачами судовий збір в сумі 1409 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією (а. с. 1,2 ). Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 319, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 86, 88, 89 ЗемельногоКодексу Українист. ст. 76,77, 81,141 ЦПК України.

Outcome: approved