Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі, які розташовані в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Центральній,11, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу «колгоспних дворів» і належало [PERSON], яка померла 06.04.2013 року, проте, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне [PERSON] домоволодіння, позивач, як спадкоємець за заповітом, не може оформити спадщину, що позбавляє її можливості в повній мірі реалізувати свої права на успадковану нею нерухомість, тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; представник відповідача заперечень проти позову [PERSON] не має. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що господарство, яке розташоване в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Центральній,11 має статус колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року його головою була [PERSON], яка проживала одна і померла 06.04.2013 року (а.с.6,12,28). За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.30). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 03.04.2017 року №803/01-16, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 07.10.2015 року за заявою [PERSON] (а.с.33). Таким чином, позивач, окрім іншого, успадкувала після смерті [PERSON] домоволодіння, розташоване в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, по вул. Центральній,11. Проте наразі позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на вищевказану спадщину та належним чином зареєструвати своє право власності на успадковану нерухомість, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності спадкодавця на належне їй майно (а.с.15). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно із Законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію ЗУ «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» від 17.02.2017 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Центральній,11, не зареєстровано (а.с.13). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], у встановленому законом порядку прийняла спадщину, в померлої спадкодавиці відсутні правовстановлюючі документи на належний їй будинок з господарськими будівлями, які розташовані в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Центральній,11, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове нерухоме майно у нотаріуса, тому суд вважає за можливе її позов задовольнити. На підставі викладеного та ст.ст.13, 41 Конституції України, ст.ст.1217, 1223, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved