Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.01.1996 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м.Луганська та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку починаючи з 24.07.2015 року до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та не проти їх задоволення, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 12.01.1996 року Жовтневим відділом РАГС м.Луганськ (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2002 року, донька [PERSON] народилася [INFO] року (а.с. 7). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя позивача та відповідача і збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на їх вільній згоді. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дочку до досягнення останньою повноліття. Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. [PERSON] про обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, не повідомив, проте, як зазначалось вище, позов визнав. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку. щомісячно, при цьому аліменти підлягають стягненню до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд задовольняє позов. Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243,60грн. (а.с.2). Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 243,60 грн. Крім того, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн. (за позовною вимогою про стягнення аліментів), оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст. 24, 112, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved