Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про повернення банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.07.2013 року між ним та ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі в.о. начальника відділення №17 філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» Тимка О.В. було укладено договір банківського вкладу у доларах США «Стандарт» № 303-13/77, відповідно до якого позивач розмістив у відповідача строковий вклад в сумі 600 дол. США строком на 93 дні з 09.07.2013 року по 10.10.2013 року з виплатою відповідачем на його користь відсотків на суму вкладу з розрахунку 8 % річних. 17.10.2014 року позивачем було подано заяву про повернення депозитного вкладу, проте відповідач не повернув належний позивачу вклад, в зв'язку з чим, він звернувся за захистом своїх прав до суду. До початку судового засідання позивач скерував заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 09.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі в.о. начальника відділення №17 філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» Тимка О.В. укладено договір № 303-13/77 банківського вкладу у доларах США «Стандарт». Відповідно до договору позивачем було внесено на рахунок 600 США, що еквівалентно за курсом НБУ 4795 грн., строком на 93 дні з 09.07.2013 року по 10.10.2013 року з виплатою відповідачем на його користь відсотків на суму вкладу з розрахунку 8 % річних. Факт внесення позивачем грошових коштів підтверджується квитанцією № 12244 від 09.07.2013 року. У подальшому договір був пролонгований. Заявою від 17.10.2014р. позивач повідомив банк про повернення грошових коштів. Проте, кошти виплачені не були. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно з ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства порушив умови Договору № 303-13/77 банківською вкладу у доларах США «Стандарт». Тому суд вважає, що позовна вимога в частині повернення вкладу підлягає до задоволення та стягненню з відповідача в розмірі 600 доларів США - заборгованість за договором банківського вкладу; 12 доларів США - заборгованість за відсотками, всього - 612 доларів США, оскільки обґрунтована на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Згідно з ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня (правовий висновок у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р.№ 6-79цс14). Таким чином, сума стягнення заборгованості за депозитним вкладом на користь позивача повинна визначатися у гривневому еквіваленті за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. На день постановлення рішення курс НБУ долара США становить 100 доларів=2804,60 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відшкодування моральної шкоди здійснюється у випадках, передбачених законом або договором. Договором банківського вкладу, який укладений між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди, як не передбачено таке відшкодування в даних правовідносинах і нормами діючого законодавства. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 дол. США задоволенню не підлягає. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved