Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що він з липня 2018 року по лютий 2020 року проживав разом з [PERSON] . За період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними не реєструвався. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до свідоцтва про народження дитини від 16 липня 2019 року в графі батько дитини було зазначено прізвище матері - « [PERSON] », та його ім`я та по-батькові « [PERSON] ». На даний час відповідач не бажає подавати заяву щодо походження дитини від нього як батька, у зв`язку із чим він вимушений звернутися до суду з позовом. Стверджує, що саме він є батьком дитини [PERSON] . Як свідомий чоловік розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 квітня 2020 року провадження у справі відкрите та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2020 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та вказала, що дійсно, позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Підтвердила, що з липня 2018 року по лютий 2020 року вони проживали разом з позивачем. За період спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак під час реєстрації народження дитини вона не вказала позивача як батька дитини, оскільки бажала бути матір`ю - одиначкою та отримувати соціальні виплати. Через це вони посварилися з позивачем та припинили проживати разом. Наразі вони проживають разом, мають намір укласти шлюб та вона бажає, щоб позивач був записаний батьком їх спільної дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у період з липня 2018 року по лютий 2020 року сторони проживали однією сім`єю, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу в органах РАЦС. Дана обставина відповідачем не заперечується. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON] , батьком якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 липня 2019 року, виданого виконавчим комітетом Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері, записаний [PERSON] , тобто відповідачем було зазначене прізвище відповідача, а ім`я та по батькові позивача (а.с.11). В судовому засіданні відповідач визнала позов та вказала, що дійсно позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Цивільне судочинство згідно ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Ст. 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно акту від 28.02.2020 року, який був складений Депутатом Сіверської ОТГ Тищенко О.Г., засвідчений свідками [PERSON] , [PERSON] було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом з 07.2018 року по 02.2020 року , за період спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до виробничої характеристики СФГ «Обрій» [PERSON] , 1986 року народження, українець, мешкає в [ADDRESS] . Має диплом кваліфікованого робітника. Закінчив у 2003 році професійно-технічне училище № 145 м.Сіверськ і здобув професію тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, слюсаря з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водія автомобіля. Прийнятий в СФГ "Обрій" Бахмутського району Донецької області з 01.03.2018 року на посаду підсобного працівника. [PERSON] зарекомендував себе як кваліфікований робітник, приймав участь в усіх роботах на току з зерновими. Виконує всі завдання, постійно вдосконалює свої знання, методи праці. Серед колег користується повагою. Не палить, не зловживає спиртними напоями. Проживає в цивільному шлюбі, має сина (а.с.14). Відповідно до побутової характеристики в.о. старости на території с. Різніківка та с. Свято-Покровське [PERSON] проживає на території с.Свято - Покровське з самого народження. Закінчив Свято - Покровську школу, після чого навчався в Сіверському ліцеї. З 2014 року офіційно влаштувався різноробочим в СФГ «Обрій», де працює і нині. 3 2018 року проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] . Є спільний син [PERSON] , 2019 року народження (а.с.15). В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою позивача, пояснила, що позивач та відповідач з липня 2018 року по лютий 2020 року проживали разом. За період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зі слів позивача їй відомо, що разом з відповідачем вони домовлялися, що відповідач запише позивача батьком дитини. Однак потім їй стало відомо, що відповідач не записала [PERSON] батьком дитини, чому вона так вчинила їй невідомо. Вони посварилися з цього приводу та деякий час не проживали разом. Наразі вони мешкають разом та позивач бажає бути записаним батьком цієї дитини, оскільки він є біологічним батьком цієї дитини, бажає приймати участь у житті сина, дуже його любить. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму). Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому суд визнає позивача батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відтак, оскільки як установлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернувся до суду із цим позовом, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий спосіб є законним, на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, суд задовольняє вимогу позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved