Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивував тим, що позивачам на праві власності на підставі договіру купівлі-продажу будинку від 03.06.2019 належить житловий будинок [ADDRESS] . В цьому будинку залишились фактично зареєстровані колишній власник будинку [PERSON] та її син [PERSON] -[INFO]. До теперішнього часу відповідачі з реєстрації не знялися. З 2016 року вони отримали громодянство Російської Федерації, зареєстровані та фактично проживають за межами України. Через реєстрацію відповідачів вони не мають можливості оформити субсидію, у звязку з чим просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивачі не зявилися, в заяві вказали про розгляд справи за їх відсутність, на позові наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідаічі у судове засідання не зявилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, шлягом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні в мережі Інтернет, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивачів, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи х наступного. Згідно договіру купівлі-продажу будинку від 03.06.2019 р. позивачі є власниками будинку [ADDRESS] в рівних частках .(а.с.8-9). Відповідачі [PERSON] є громодянкою Російської Федерації з 27.01.2016 року, [PERSON] з [INFO], зареєстровані та проживають: [ADDRESS] що підтверджено копією паспорту.(а.с.10-11). Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивачі є власниками будинку [ADDRESS] , який належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2019 року. Враховуючи, що відповідачі добровільно залишили будинок і не мешкають в ньом тривалий час а також те, що вказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] передал у власність позивачів. Особистих речей в будинку не має , не знялися з реєстрації, до суду за викликом не зявилися , заперечень не надали, що дає право суду визнати, що вони перешкоджають позиваам як власникам будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивачі не ставлять. На підставі ст.ст. 316, 391 ЦК України,

Outcome: approved