Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона має у приватній власності житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Маючи бажання продати житловий будинок, позивач звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу, але їй було повідомлено, що згідно Реєстру реєстрації заборон за 1964-1967 роки, 11 травня 1964 року було накладено заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме: на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], номер реєстру: 70624-245, внутрішній номер 2E01F53B2DF130314733, власником якого, згідно Реєстру, значиться [PERSON], за повідомленням Оріхівського заводу «Металовиробів» від 11.05.1964 року. Про дану заборону позивачу нічого не було відомо. У зв'язку з існуючою забороною на відчуження житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач позбавлена можливості скористатися своїм правом власника житлового будинку щодо розпорядження своїм майном під час вчинення правочину. Просить зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON], реєстраційний номер обтяження: 2067426 від 09.06.2005 року згідно Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, № реєстра: 70624-245, внутрішній № 2E01F53B2DF130314733. Зобов'язати Відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області зняти обтяження (заборону) з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON], реєстраційний номер обтяження: 2067426 від 09.06.2005 року згідно Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, № реєстра: 70624-245, внутрішній № 2E01F53B2DF130314733. Ухвалою суду від 16.08.2018 року постановлено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою:[ADDRESS]. Згідно листа про надання інформації виданого Оріхівською державною нотаріальною конторою, 11 травня 1964 року було накладено заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме: на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], номер реєстру: 70624-245, внутрішній номер 2E01F53B2DF130314733, власником якого, згідно Реєстру, значиться [PERSON], за повідомленням Оріхівського заводу «Металовиробів» від 11.05.1964 року. Рішенням виконавчого комітету Запорізької області № 547 від 11.07.2018 року, уточнено адресу житлового будинку наступним чином: стара адреса- [ADDRESS], нова адреса- [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] накладено заборону на нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON], реєстраційний номер обтяження: 2067426 від 09.06.2005 року , реєстратор: Оріхівська державна нотаріальна контора, № реєстра: 70624-245, внутрішній № 2E01F53B2DF130314733. Згідно довідки, виданої КУ «Об'єднаний Трудовий архів міської, селищної та сільських рад Оріхівського району», в документах з кадрових питань (особового складу) Оріхівського заводу «Металовиробів» м. Оріхів Оріхівського району Запорізької області відомості про надання позичок та їх виплату на працівників підприємства відсутні. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 03.06.2016, № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", визначено, (п.1) що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Згідно з нормами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що накладена заборона на відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є безпідставною та обмежує права позивачки як власника майна, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved