Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування шкоди у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 28.05.2017 року в м. Мала Салтанівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2017 року відповідача у справі визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП відповідач у справі не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпіла особа звернулася до позивача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 65 336 грн. 28 коп. була здійснена МТСБУ, про що свідчить платіжне доручення №1262934 від 21.12.2017 року. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивач залучив суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Сател Груп» вартість послуг якого складає 750 грн. 00 коп. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 66 086 грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов?язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов?язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз»яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2017 року в м. Мала Салтанівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2017 року відповідача у справі визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6). 29.05.2017 року [PERSON] повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яке сталося 22.05.2017 року (а.с. 8). Відповідно до Звіту №5835/06/17 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля [NUMBER], складеного ТОВ «Сател Груп», вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 65 336,28 грн. (а.с. 15-39). Відповідно до Платіжного доручення №1262934 від 21.12.2017 року позивач здійснив виплату [PERSON] в розмірі 65 336, 28 грн.(а.с. 42). Крім того, позивач сплатив ТОВ «Сател Груп» 750 грн. за проведення Звіту, на що підтвердження є платіжне доручення №СФ-0000162 від 21.06.2017 року (а.с. 43). На адресу [PERSON] позивачем направлялась вимога про відшкодування завданої майнової шкоди, проте відповідач виплату не здійснив (а.с. 46). Враховуючи все вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та можливість його задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 762,00 грн.. Що стосується вимоги щодо стягнення із відповідача 750,00 грн. за витрати на послуги суб'єкта оціночної діяльності, то вона теж підлягає задоволенню на підставі ст.. 133 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved