Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Козятинської міської ради Вінницької області про встановлення юридичного факту та визнання права на спадщину. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в позові , що [INFO] року народилася його матір - [PERSON]. За життя матір була одружена два рази: з його батьком - [PERSON] та [PERSON]. Обидва шлюби були розірвані. Так, 10 лютого 1993 року шлюб між його матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] був розірваний, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.02.1993 року, виданого Красногвардійським відділом РАГС АР Крим. Після розірвання шлюбу їй присвоєно дівоче (дошлюбне) прізвище - «[PERSON]». 10.07.1993 року його матір [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та почала носити прізвище чоловіка - [PERSON]. Сімейне життя, майже одразу між ними не склалось, вони разом не проживали та не вели спільного господарства. В кінці 90-х років цей шлюб також був розірваний, а мама разом з ним переїхала із Криму в м. Козятин Вінницької області на постійне місце проживання. Після розірвання шлюбу з [PERSON] мама знову перейшла на дівоче прізвище [PERSON]. Спільних дітей у них не було. 22.02.2000 року не замінивши паспорт після розлучення, тому ще будучи на прізвищі - «[PERSON]», на підставі договору дарування , посвідченого приватним нотаріусом Козятинського нотаріального округу [PERSON]., за реєстром №259 його матір - [PERSON] одноособово набула право власності на 9/20 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] В 2006 році його матір отримала новий паспорт та офіційно почала знову носити дівоче прізвище - «[PERSON]», про що свідчить копія паспорта, яка додається. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 9/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] Єдиним спадкоємцем І черги за законом до майна померлої матері є він - її син , [PERSON]. В установлений законом строк позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на 9/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] але оформити свої спадкові права він не може , тому що відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ на частину будинковолодіння. У відповідності до чинного законодавства України договір дарування нерухомого майна посвідчується нотаріально та підлягає Державній реєстрації. Договір дарування 9/20 частини житлового будинку не був за життя матері належним чином зареєстрований в органах, які наділенні повноваженнями щодо державної реєстрації права власності. На сьогоднішній день вчинити дії з реєстрації договору дарування неможливо, так-як з даною заявою має звернутись набувач прав на нерухомість, яка померла, а її дієздатність припинена. Таким чином, вищезгаданий договір дарування хоча і підтверджує право власності покійної матері на 9/20 частини житлового будинку по [ADDRESS] однак не є належним правовстановлючим документом для оформлення спадщини в нотаріальній конторі з видачею відповідного свідоцтва. Окрім того, договір дарування частини житлового будинку укладений на прізвище його матері, на той час -[PERSON]. Він не можу надати суду копію свідоцтва про розірвання шлюбу між його матір'ю та громадянином [PERSON], так-як актовий запис про розірвання шлюбу здійснювалася Красногвардійським відділом ДРАГС АР Крим в кінці 90-х років. На сьогоднішній день АР Крим є тимчасово окупованою територією, що неуможливлює отримати будь-яку інформацію, або копії документів . Тому вимушений просити суд встановити факт належності договору дарування померлій матері-[PERSON] Та обставина, що померлій [INFO] [PERSON] належав договір дарування частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом Козятинського нотаріального округу [PERSON]., за реєстром №259 від 22.02.2000 року підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження [PERSON], копією паспорта [PERSON] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копією договору дарування частини житлового будинку, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] Встановлення даного юридичного факту йому необхідно для наступного визнання за ним права на спадщину на спадкове майно. Позивач та його представник -[PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомленіц про місце та час розгляду справи, але до суду надіслали заяву, в якій позов підтримують та просять справу слухати у їх відсутності . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, але до суду від представника Козятинської міської ради Вінницької області - Кукурузи Ю. надійшла заява про слухання справи без його участі , позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що [INFO] року народилася матір позивача - [PERSON] ( а.с. 8). За життя матір позивача була одружена два рази: з батьком позивача - [PERSON] та [PERSON]. Обидва шлюби були розірвані. Так, 10 лютого 1993 року шлюб [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.02.1993 року, виданого Красногвардійським відділом РАГС АР Крим . Після розірвання шлюбу їй присвоєно дівоче (дошлюбне) прізвище - «[PERSON]» ( а.с. 10). 10.07.1993 року матір позивача - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та почала носити прізвище чоловіка - [PERSON] ( а.с. 11). Сімейне життя між ними не склалось. В кінці 90-х років цей шлюб також був розірваний. Матір позивача разом з ним переїхала із Криму в м. Козятин Вінницької області на постійне місце проживання. Після розірвання шлюбу з [PERSON] матір позивача знову перейшла на дівоче прізвище [PERSON]. 22.02.2000 року не замінивши паспорт після розлучення, тому ще будучи на прізвищі - «[PERSON]», на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського нотаріального округу [PERSON], за реєстром №259 матір позивача - [PERSON] одноособово набула право власності на 9/20 частини житлового будинку по [ADDRESS] В 2006 році матір позивача отримала новий паспорт та офіційно почала знову носити дівоче прізвище - «[PERSON]», про що свідчить копія паспорта, яка додається ( а.с. 12). [INFO] року [PERSON] померла ( а.с. 13). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке зокрема складається з 9/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд , розташованих по [ADDRESS] Єдиним спадкоємцем І черги за законом до майна померлої є позивач - [PERSON]. Позивач у визначений законом термін прийняв спадкове майно, подавши відповідну заяву до Козятинської державної нотаріальної контори, що стверджується копією спадкової справ № 109/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Оформити свої спадкові права позивач не може , тому що правовстановлюючий документ на частину будинковолодіння належним чином не зареєстрований в органах державної реєстрації та придбаний спадкодавцем на прізвище "[PERSON]" . У відповідності до чинного законодавства України договір дарування нерухомого майна посвідчується нотаріально та підлягає державній реєстрації. Договір дарування 9/20 частини житлового будинку не був за життя матері позивача належним чином зареєстрований в органах, які наділенні повноваженнями щодо державної реєстрації права власності. На сьогоднішній день вчинити дії з реєстрації договору дарування неможливо, так-як з даною заявою має звернутись набувач прав на нерухомість, яка померла, а її дієздатність припинена. Таким чином, вище згаданий договір дарування хоча і підтверджує право власності покійної матері позивача на 9/20 частини житлового будинку по [ADDRESS] однак не є належним правовстановлючим документом для оформлення спадщини в нотаріальній конторі з видачею відповідного свідоцтва. Окрім того, договір дарування частини житлового будинку укладений на прізвище матері позивача , на той час -[PERSON]. Позивач не може надати суду копію свідоцтва про розірвання шлюбу між його матір'ю та громадянином [PERSON], так-як актовий запис здійснювався Красногвардійським відділом ДРАГС АР Крим в кінці 90-х років. Та обставина, що померлій [INFO] [PERSON] належав договір дарування частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом Козятинського нотаріального округу [PERSON]., за реєстром №259 від 22.02.2000 року, підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження [PERSON], копією паспорта [PERSON] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копією договору дарування частини житлового будинку, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] Оскільки факт належності правовстановлюючого документу позивача знайшов своє ствердження в суді, і його встановлення необхідне позивачу для реалізації свого права для визнання права на спадщину за законом на спадкове майно , то в цій частині позов необхідно задовільнити. Крім цього позов необхідно задовольнити і в частині визнання права на спадщину за законом на спадкове майно . Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved