Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 17.03.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідачка зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги вихованню дитини, догляду за нею, вигнала дитину з дому, не здійснює ніяких дій для налагодження стосунків з дитиною. Тому позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з позивачем, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця. Ухвалою суду від 20.04.2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача було залученоорган опіки та піклування Корюківську районну державну адміністрацію Чернігівської області. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала, на визначення місця проживання дитини разом з батьком, стягнення з неї аліментів та з їх розміром згодна. Представник третьої особи органу опіки та піклування Корюківської райдержадміністрації у судове засідання 04.05.2016 року не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення поклалася на розсуд суду за наявними у справі доказами. Представник третьої особи Служби у справах дітей Корюківської райдержадміністрації у судовому засіданні позов підтримала. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). 17 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с.7). У відповідності з актом обстеження умов проживання позивача [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS], від 08.04.2016 року, у вказаному будинку чисто, тепло, меблями та побутовою технікою родина забезпечена. Будинок належить [PERSON] - бабусі дитини. Сім'я обробляє земельну ділянку площею 0,22 га, утримують порося. Продуктами харчування забезпечені в достатній кількості. Опалення будинку пічне і газове. Дитина має місце для відпочинку та ігор, місце для приготування уроків. Має в користуванні мобільний телефон та комп'ютер, підключений до мережі Інтернет. Забезпечена одягом, взуттям, іграшками, книжками в достатній кількості (а.с.6). Згідно акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS], від 28.04.2016 року, будинок складається з двох житлових кімнат, кухні, вітальні, коридору, душової кімнати. До будинку підведений газ, водопостачання централізоване, водовідведення індивідуальне. В будинку чисто, затишно, є необхідні меблі та побутова техніка (холодильник, пральна машина, телевізор, мікрохвильова піч, мультиварка, хлібопічка). Сім'я тримає підсобне господарство, обробляє присадибну ділянку, забезпечена продуктами харчування, постільною білизною, засобами гігієни, у господарстві є легковий та вантажний автомобілі. Для дитини створені належні умови. Є місце для сну, ігор, приготування уроків. В користуванні дитини комп'ютер та ноутбук, підключений до мережі Інтернет (а.с.46). Відповідно до висновку від 29.04.2016 року № 02-16/1001, і батько, і мати створили належні умови для проживання дитини, проте, орган опіки та піклування Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області, враховуючи бажання самої дитини, вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з батьком - [PERSON] (а.с.43-45). У відповідності з вимогами ст.171 Сімейного кодексу України суд заслухав думку малолітнього [PERSON], 2006 р.н., який висловив бажання проживати разом з батьком [PERSON] та пояснив, що з ним йому проживати краще. За приписами ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не надійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на викладені вище обставини справи, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, умови, створені для дитини за місцем проживання та усталений спосіб її життя, враховуючи, що дитина тривалий час проживає з батьком, вважає такі умови найбільш комфортними та прийнятними для себе, зважаючи на те, що мати дитини - відповідач у справі не заперечує проти проживання її з батьком, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за доцільне визначити місце її проживання разом з батьком. Позивач також просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. У відповідності з ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з роз'ясненнями п.17 постанови Пленумом Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що аліменти з відповідача стягуються у зв'язку із прийняттям судом рішення про визначення місця проживання дитини з позивачем, аліменти на його користь слід стягувати з часу набрання законної сили таким рішенням. За таких обставин, з'ясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) слід стягнути з відповідача, а також стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved