Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, в якому вказала, що 20 вересня 1997 року було укладено шлюб між сторонами. Під час шлюбу було придбано автомобіль - «Chery Tiggo T11», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов [NUMBER], колір світло-сірий, зареєстрований відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 27.06.2007 р. на підставі довідку-рахунку ЦБР№128885 від 18.03.2008р. за [PERSON] В добровільному порядку відповідач не бажає розділити сумісне майно - автомобіль, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом . Позивач, в судовому засіданні, пояснила, що уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні. Відповідач та представник відповідача, в судовому засіданні, пояснили, що з позовними вимогами згодні частково, а саме: в частині визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та визнання за відповідачем право на 1/2 частину автомобіля, а решті позовних вимог просять відмовити. Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини, що регулюються нормами Цивільного та Сімейного кодексу України. 20 вересня 1997 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно відповіді начальника відділення РЕР Єременко О.В. від 08.04.2011р. №14/6РЕР-1623, за [PERSON] зареєстрований автомобіль марки «Chery Tiggo T11», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов [NUMBER], колір світло-сірий, зареєстрований відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 27.06.2007 р. на підставі довідки-рахунку ЦБР№128885 від 18.03.2008р. (а.с.7). Згідно висновку експерта №Д42/03/13 встановлено, що середня риночка вартість автомобіля «Chery Tiggo T11», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов [NUMBER] на дату оцінювання складає 67940 грн. (а.с.44-47). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовної заяви за наступних підстав Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленість між ними. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Шлюбний договір між позивачем та відповідачем укладено не було. Частиною 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо Дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 23 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 Пленум Верховного Суду України визначив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пунктом 30 вказаної Постанови зазначено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ). Спірний автомобіль придбаний сторонами під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що на придбання вищевказаного автомобіля ім'я відповідача було оформлено кредитний договір у АТ «ПроКредитБанк» на суму 80 000,00 грн. (а.с.91-94) у період перебування у шлюбі з [PERSON] кредит за придбаний автомобіль виплачувався зі спільних сімейних коштів та було виплачено грошову суму у розмірі 38 413,13 грн. (а.с.95-98). Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Так як кредит був отриманий для придбання автомобіля, який є спільною сумісною власністю сторін, то кожна з них повинна сплатити іншій стороні 1/2 частину сплачених власних коштів. За таких підстав, суд приходить до висновку про стягнення на корить позивача 1/2 частину грошових коштів, сплачених за кредитним договором у сумі 19206,56 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України в відповідача підлягає стягненню судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved