Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача і просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі за листопад та грудень 2015 року в сумі 1238 грн 07 коп, компенсацію невикористаної відпустки в сумі 942 грн 60 коп, середній заробіток\~ за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.12.2015 року по день винесення рішення, та компенсацію втрати частини заробітку за період з січня 2016 року по червень 2016 року включно в сумі 119 грн 94 коп. Позов мотивує тим, що вона з 04.08.1981 року працювала в ПАТ «НВО «Етал». 10.12.2015 року її було звільнено з підприємства за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України . При звільненні заборгованість по заробітній платі та компенсація невикористаної відпустки їй виплачена не була. На її звернення підприємство не надає довідку про розмір заборгованості із заробітної плати та компенсації невикористаної вудпутки. З врахуванням того, що заборгованість по заробітній платі не була виплачена у строки встановлені законом , просить стягнути середній заробіток та компенсацію втрати заробітку. \~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з»явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи\~ суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України (справа № 6-43цс 14 від 21.05.2014 року), компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 1990 року працювала в Публічному акціонерному товаристві «Науково-Виробниче об»єднання «Етал» (а.с.8), а 10.12.2015 року [PERSON] була звільнена за згодою сторін на підставі п.1 ст.36КЗпП України (а.с.10). При звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 1238 грн 0 7коп та компенсація невикористаної відпустки в сумі 942 грн 60 коп позивачу виплачена не була (а.с. 26). Відповідно довідки виданої ПАТ «НВО «Етал» на запит суду, заборгованість по заробітній платі [PERSON] на день звільнення складає 2180.67 грн, в тому числі компенсація за невикористану відпустка - 942.60 грн, середньомісячна заробітна плата позивача складає 1288.09 грн, а середньоденна 92.01 грн (а.с.26). Враховуючи, що відповідачем підтверджено наявність заборгованості по заробітній платі та по компенсації за невикористану відпустку перед [PERSON], вказані виплати підлягають стягненню з відповідача. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України "Про оплату праці"\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм,\~\~середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна\~\~заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Звільнення позивача відбулося 10.12.2015 року, розрахунок по заробітній платі з нею проведено не було по день винесення рішення, тому позов про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні підлягає задоволенню за цей період. Середньоденна заробітна плата позивача, згідно довідки наданої відповідачем , становить 92.01 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За період з 11.12.2015 року по 01.11.2016 року кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу становить 222 дні. За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата\~\~в сумі 20462 грн.22 коп. (92.01 * 222). Враховуючи, що розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітної плати за період з січня 2016 року по червень 2016 року позивачем здійснено згідно вимог законодавства, з яким суд погоджується (а.с.5), сума в рахунок відшкодування компенсації втрати заробітку в розмірі 119 грн 94 коп також підлягає стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання представником відповідача позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Так як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору\~\~\~\~ /його\~\~ вимоги виникли з трудових\~ відносин/, судові витрати\~ по справі суд покладає на рахунок відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved