Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на обґрунтування якого вказав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], уродженця м.Краснодон Луганської області, Україна, який на теперішній час є вихованцем Луганського обласного будинку дитини №2. Вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26.03.2013 р. мати дитини, [PERSON], визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.І ст.127, п.п. 2,4 ч.2ст.115; п.п.2.4.13 ч.2 ст.115: ч.2 ст.125. ч.І ст.190; ч.2ст.146 КК України. На підставі ст.70 ч.І КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, [PERSON] визначено покарання у вигляді 15 (п'ятнадцяті) років позбавлення волі. Також вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26.03.2013 р. батька дитини, [PERSON], визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.166, ч.2 ст.146 КК України. На підставі ст.70 ч.І КК України за сукупністю злочинів, [PERSON] визначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Згідно повідомлення Управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області № 12/2888 від 07.09.2016 року, [PERSON], в 2014 році була переведена з Червонопартизанської ВК №68 Луганської області до Качанівської ВК №54 Харківської області для подальшого строку відбування покарання. Також згідно повідомлення Управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області № 12/2888 від, 0(7-09.2016 року, [PERSON], відбував покарання з 01.08.2012 року, кінець строку покарання - 01.08.2016 року, в Коміссарівській ВК №22, яка на теперішній час залишається на непідконтрольній Українській владі теріторії. На підставі рішень виконкому Краснодонської міської ради від 21.08.2012 року за № 517 та № 592 від 18.09.2012 року, [PERSON], [INFO], надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та направлено до Луганського обласного будинку дитини №2 на повне державне забезпечення, в який його було влаштовано 05.09.2012 року. На підставі наданої інформації відділу у справах дітей виконкому Краснодонської міської ради Луганської області та довідки з місця проживання, [PERSON], [INFO], має рідних братів та сестер. [PERSON] є дитиною-інвалідом. Згідно корінця медичного висновку від 23.10.2012 року, має діагноз: Горизонтальний ністагм. Вроджене недорозвинення зорового апарату. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини, станом на листопад 2016 року, [PERSON] має діагноз: Дитячий церебральний параліч, стійкі рухові розлади. Симптоматична епілепсія, часті випадки. Горизонтальний ністагм. Вроджена часткова катаракта. Збіжна косоокість. У зв'язку з бойовими діями у м.Луганську, 26 липня 2014 року, будинок дитини було євакуйовано. 18 вересня 2014 року, [PERSON], було влаштовано до КЗОЗ Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини № 1. У зв'язку з відкриттям Луганського обласного будинку дитини №2 на підконтрольній Українській владі теріторії, в м.Сєвєродонецьку, 08 червня 2016 року, [PERSON] було повернуто до вище вказаного закладу. За час перебування в дитячих закладах, [PERSON] ніхто з близьких родичів дитину не відвідував. Мати та батько не дзвонили, листування не вели, ніякої допомоги не надавали. Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради надав Висновок від 23.09.2016 року № 82-В про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], стосовно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] та [PERSON], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі по ? частки від всіх доходів, заробітку відповідачів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.11.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - Донцова К.М. до суду не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі прохала його задовольнити (а.с.48). Відповідач [PERSON] яка відбуває покарання у Качанівської ВК №54 Харківської області, заперечення на позов не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, про час та місце слухання справи повідомлена в установленому законом порядку (а.с. 50,53,64). Відповідач [PERSON], який зареєстрований: [ADDRESS] та з яким відсутній засоби зв'язку, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, про час та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку (а.с.53,64). Представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради - Воротинцева М.Д. до суду не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі прохала його задовольнити (а.с.46). Дослідивши матеріали справи, заяви представника позивача, третьої особи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Статтею 150 СК України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) батьки зобов'язані поважати дитину; 5) передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; 6) забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7) забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Частиною 1 статті 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, зокрема: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. В частинах 2-4 цієї статті вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Згідно копії вироку Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26 березня 2013 року, [PERSON] засуджено до 15 років позбавлення волі, а [PERSON] до 4 років позбавлення волі (а.с.18-30). Згідно копії ухвали Апеляційного суду Луганської області від 26 листопада 2013 року, вирок Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26 березня 2013 року залишено без змін (а.с.7-9). Згідно копій постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 03 серпня 2012 року, щодо обвинувачених [PERSON], [PERSON] обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.10-11). Згідно копії Рішення виконавчого комітету Краснодонської міської ради №517 від 21.08.2012 р., малолітнім: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], неповнолітній [PERSON], [INFO] присвоєно статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та направлених до інтернатної установи на державне забезпечення (а.с.12). Згідно копії Рішення виконавчого комітету Краснодонської міської ради №592 від 18.09.2012 р., малолітнього [PERSON], [INFO] направлено до Луганського обласного будинку дитини №2 на повне державне забезпечення (а.с.13). Згідно копії медичного висновку №910/1080 від 23.10.2012 р., [PERSON] [INFO] є дитиною інвалідом віком до 16 років (а.с.14). Згідно копії висновку про стан здоров'я фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] [INFO], має діагноз дитячий церебральний параліч, стійкі рухові розлади. Симптоматична епілепсія, часті випадки. Горизонтальний ністагм. Вроджена часткова катаракта. Збіжна косоокість (а.с.15). Згідно копії довідки виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області, малолітній [PERSON], [INFO], має родичів: [PERSON], [INFO],- повнолітній брат, [PERSON], [INFO] - повнолітня сестра, [PERSON], [INFO] - повнолітня сестра, [PERSON], [INFO] - повнолітня сестра, [PERSON], [INFO] - повнолітня сестра, [PERSON], [INFO] неповнолітня сестра, [PERSON], [INFO] малолітня сестра, [PERSON], [INFO], малолітній брат (а.с.16). Згідно довідки ТОВ «ЗЕНІТ-Т1» від 03.09.2012 р. [PERSON], [INFO], має склад сім'ї: [PERSON], 1964 р.н., [PERSON], 1969 р.н., [PERSON], [INFO], , [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 2006 р.н., [PERSON], 2008 р.н., [PERSON], 2012 р.н.(а.с.17). Згідно копії Акту про факт передачі особової справи дитини від 18.09.2014 р., особову справу [PERSON], [INFO] передали з КЗОЗ «Луганський обласний будинок дитини №2» до Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини №1 (а.с. 31). Згідно копії Акту про факт передачі особової справи дитини від 08.06.2016 р., особову справу [PERSON], [INFO] передали з КЗОЗ «Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини №1» до КЗОЗ «Луганський обласний будинок дитини №2» (а.с. 31-а). Згідно копії висновку Сєвєродонецької міської ради №82-В від 23.09.2016 р. враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] скоїли тяжкий злочин стосовно двох малолітній дітей Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає, що їх потрібно позбавити батьківських прав та стягнути з них аліменти (а.с.32). Згідно копії наказу №18 від 01.10.2014 р. Про зміну місцезнаходження деяких обласних закладів охорони здоров'я, Луганський обласний будинок дитини №2 змінив місце знаходження на м. Сєвєродонецьк (а.с.33). Згідно копії повідомлення Виконавчого комітету Кам'янобрідської районної у м. Луганську ради №99 від 02.02.2006 р., головний лікар обласного будинку дитини №2 Донцова К.М. обов'язки опікуна стосовно малолітніх дітей виконує з моменту влаштування дитини до закладу (а.с.34). Згідно довідки головного лікаря Луганського обласного будинку дитини №2, [PERSON], [INFO] з 05.09.2012 р. є вихованцем вище зазначеного закладу, за весь період часу перебування дитини у Луганському обласному будинку дитини №2, ніхто з рідних дитину не відвідував та його долею не цікавився (а.с. 35). Згідно Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей та їх матері, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1-2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд дослідивши всі обставини у справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/4 частині всіх видів доходу, заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісяця, шляхом перерахування на особистий рахунок дитини, відкритий в Ощадному банку України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України, ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» суд виходить із заявлених позовних вимог, тому з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за позовні вимоги майнового характеру та судовий збір в розмірі 551грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за позовні вимоги немайнового характеру. На підставі ст. 150-151, 164-165, 169, 181-184 СК України, ст. 60 ЦК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved