Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, три місяці тому він виїхав проживати до с. Петрашівка Тульчинського району. Позивач не працює, потребує від чоловіка матеріальної допомоги, однак він добровільно надавати таку допомогу не бажає. Відповідач працевлаштований, працює на підприємстві "Наша ряба", однак всі заробітки витрачає на власні життєві потреби. В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн., розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої змінені позовні вимоги позивача визнає, аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. платити згоден, розгляд справи просить здійснювати без його участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 28.01.2017 серія [NUMBER] (а.с. 5), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2017. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.07.2017 серія [NUMBER] (а.с. 4). Згідно копії довідки Тульчинської міської ради Вінницької області від 16.07.2019 №02-34-569 (а.с.6), разом з позивачем [PERSON] проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В свою чергу, ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, працює, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 16.07.2019, тому, відповідно з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved