Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 28.07.2000року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В 2013 році шлюб між сторонами розірвано. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі та з урахуванням зменшення розміру позовних вимог просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 798 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2013року шлюб між сторонами розірвано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути аліменти в передбачені ч.1 ст.184 СК України а в частці від заробітку ( доходу) батька дитини, в розмірі 1/4 частини. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved