Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Стрільницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що він, будучи спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], успадкував право власності на житловий будинок, розташований в с.Стрільники Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Борзенській,34. Проте, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний [PERSON] житловий будинок, позивач, як спадкоємець за законом не може належним чином оформити спадщину, що позбавляє його можливості в повній мірі реалізувати свої права на успадковану нерухомість, тому за захистом своїх прав він змушений звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; заперечень проти позову не надійшло. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2015 року померла [PERSON], яка разом з позивачем була зареєстрована і проживала в [INFO] (а.с.6,10,36). Вказане домоволодіння має статус колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року в ньому проживали батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,37). Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, яке регулювало правовідносини щодо права власності «колгоспного двору», домоволодіння в с.Стрільники Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Борзенській,34 на праві власності належало в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Батько позивача [PERSON] помер 18.10.1993 року (а.с.7). На момент він проживав та був зареєстрований у спірному домоволодінні разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,35). Згідно з повідомленнями приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] від 23.11.2017 року № 423/01-16 та № 424/01-16, спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не відкривалась; спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита за заявою про прийняття спадщини за законом [PERSON] (а.с.30,31). Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином позивач [PERSON] та мати позивача [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, зокрема спірним домоволодінням. На момент смерті [PERSON] відносини спадкування регулювались нині діючим Цивільним кодексом. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], окрім іншого, успадкував домоволодіння, розташоване в с.Стрільники Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Борзенській,34. Проте, наразі позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на вищевказану спадщину та належним чином зареєструвати своє право власності на успадковану нерухомість, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності спадкодавців на належне їм майно (а.с.18). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно із Законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію ЗУ «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» від 09.10.2017 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований в с.Стрільники Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Борзенській,34 не зареєстровано (а.с.11). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, відомості про об»єкт нерухомості, розташований в с.Стрільники Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Борзенській,34, у вказаних реєстрах відсутні (а.с.40). Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своїх батьків, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок з господарськими будівлями, які розташовані в с.Стрільники Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Борзенській,34, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове нерухоме майно у нотаріуса, тому суд вважає за можливе його позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved