Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т. за р. [NUMBER]. У червні 2016 р. при зверненні до нотаріуса Позивачу стало відомо із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що на вищевказане належне мені майно 20.07.2006 р. був накладений арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження [NUMBER] від 20.07.2006 р., винесеної державним виконавцем ДВС у Суворовському районі м.Херсона [PERSON] в межах виконавчого провадження відносно попереднього власника цієї квартири [PERSON], [INFO], який відчужив дане майно на користь Позивача на підставі договору дарування від 30.03.2006 року, тому останній вважає, що арешт на належне йому майно був накладений держаним виконавцем незаконно, та підлягає зняттю. Позивач звернувся до Суворовського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області із відповідною заявою із вимогою скасувати арешт із належного мені майна, але йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що виконавче провадження, при примусовому виконанні якого, на належну Позивачу квартиру [ADDRESS], державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні був накладений арешт - знищено, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відомості про таке виконавче провадженні відсутні, у зв'язку з чим запропоновано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно та скасування з нього арешту. Просить суд зняти арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] серії [NUMBER] від 20.07.2006 р. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує, а також справу розглянути за його відсутності. У судове засідання представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, у відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) арешт може бути накладено виключно на майно боржника. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 30.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т. за р. [NUMBER]. [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] Згідно інформаційної довідки №62888936 від 06.07.2016 року, що на [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], накладено арешт згідно постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні серії [NUMBER] від 20.07.2006 р., у відомостях про суб'єкта обтяження зазначено - [PERSON]. 17.06.2016 р. [PERSON] звернувся до Суворовського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області із заявою із вимогою скасувати арешт із належного йому майна. 24.06.2016 р. Суворовським районним ВДВС ГТУЮ у Херсонській області надано відповідь №11070, про те, що знищено виконавче провадження, при примусовому виконанні якого на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні був накладений арешт, крім того в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відомості про таке виконавче провадженні відсутні, у зв'язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно та скасування з нього арешту. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном. Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved