Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виселення з житлового будинку. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що вона являється власницею квартири [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В дані квартирі зареєстровані вона [PERSON], відповідач [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]. Відповідач у справі, який являється її колишнім чоловіком, оскільки відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06 жовтня 2009 року шлюб між ними розірваний. Однак, після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати разом з нею в одній квартирі. Відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, тобто своєю аморальною поведінкою створює несприятливі умови для проживання усім членам її сім?ї, внаслідок чого, порушено їхній спокій. Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року [PERSON], визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 60 (шістдесят) годин. Проживання з відповідачем є нестерпним, на її прохання переїхати проживати в інше житло, за місцем реєстрації відповідач відмовляється. Просить постановити рішення про виселити [PERSON] з житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду письмову заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримує. Просить такі задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій не заперечує щодо задоволенні позову, просить такий задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04 серпня 1998 року [PERSON] діючи від себе та неповнолітньої дочки - [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі розпорядження Яворівського ДГХП «Сірка» №1193 від 28 листопада 1994 року та зареєстрованого у Львівському обласному бюро технічної інвентаризації за №1379.. З реєстраційного посвідчення від 17 серпня 1998 року виданого Львівським обласним бюром технічної інвентаризації вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019848249 від 28 березня 2018 року [PERSON], [INFO] після реєстрації шлюбу, 22 вересня 2009 року з [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до довідки про склад сім?ї №71 від 27.03.2018 року виданої Об?єднанням співвласників багатоквартирного будинку у квартирі [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], та неповнолітні [PERSON] і [PERSON]. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач займає спірне жиле приміщення безпідставно, що перешкоджає позивачу, як власнику квартири розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст.ст.317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 24 Конституції України , закріплено рівність прав та свобод кожного громадянина України. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли (займають) жиле приміщення, виселення проводиться без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи наведене позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved