Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 26.07.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з цим договором позичальниця зобов`язана відповідно до графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідачка свої зобов`язання по кредитному договору не виконує, тому позивач звернувся до суду та просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні та в письмовій відповіді на відзив позовні вимоги підтримав у повному обсязі, послався на те, що банк діяв згідно вимог чинного законодавства, що картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено в самій картці. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, мотивуючи це тим, що [PERSON] хоч і отримала кредитну картку для здійснення платежів, проте не укладала кредитного договору в письмовій формі, оскільки не підписувала тарифів та умов і правил надання банківських послуг; що банком невірно нараховано процентну складову штрафу на неустойку та що одночасне стягнення штрафу і пені є подвійною відповідальністю. З розрахунку (а.с. 5-7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що станом на 30.06.2017 року сума заборгованості відповідачки за кредитом нарахована в розмірі 4 437 грн. 92 коп.; заборгованість за процентами - 41 775 грн. 66 коп., в тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість - 236 грн. 30 коп.; несплачені проценти на прострочену заборгованість - 41 539 грн. 36 коп.; нарахована комісія - 3 286 грн. 76 коп.; заборгованість по судовим штрафам - 2 975 грн. 02 коп., а всього - 52 475 грн. 36 коп. З анкети-заяви, витягу з умов (а.с. 8-33), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 26.07.2011 року відповідачка оформила заяву на отримання кредиту на умовах запропонованих позивачем. З паспорта (а.с. 34, 131-132), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачкою є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Новосуханівка Сумського району Сумської області, з 21.02.2017 року зареєстрована по [ADDRESS] . З довідки, ліцензії, виписки та статуту (а.с. 36-39), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є юридичною особою і має право здійснювати банківські операції. З виписок, наказів (а.с. 103-146), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позичальниця використала кредитні кошти шляхом зняття готівки у банкоматах, а також шляхом безготівкового розрахунку за придбані товари. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору від 26.07.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно цього договору позичальник зобов`язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, проте не виконує свої обов`язки належним чином і станом на 30.06.2017 року банк нарахував суму поточної заборгованості відповідачки за кредитом в розмірі 52 475 грн. 36 коп., з яких: заборгованість за кредитом становить 4 437 грн. 92 коп.; заборгованість за процентами - 41 775 грн. 66 коп.; заборгованість за пенею та комісією - 3 286 грн. 76 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафам (процентна складова) - 2 475 грн. 02 коп. З позовом банк звернувся 24.07.2017 року. Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутим до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж саме правопорушення. Згідно ст. 257, п.1 ч. ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а позовна давність щодо стягнення неустойки тривалістю один рік. Згідно ст. 459 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. Згідно ст.ст. 526, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється письмово протягом семи днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, що відповідачка не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором і станом на 30.06.2017 року їй нараховано суму поточної заборгованості відповідачки за кредитом в розмірі 52 475 грн. 36 коп., з яких: заборгованість за кредитом становить 4 437 грн. 92 коп.; заборгованість за процентами - 41 775 грн. 66 коп.; заборгованість за пенею та комісією - 3 286 грн. 76 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафам (процентна складова) - 2 475 грн. 02 коп., а відповідачкою та її представником не було доведено, що заборгованість сплачена. При цьому суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачки в тій частині, що 26.07.2011 року [PERSON] підписала не кредитний договір, а лише анкету-заяву, в якій виявила бажання отримати кредитну картку, проте не отримувала грошей банку, що підписана нею анкета-заява не містить інформації щодо тарифів та умов і правил надання банківських послуг, кредитного ліміту; так як з тексту анкети-заяви вбачається, що відповідачка погоджується і приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 8). Крім того, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачки і з тих підстав, що [PERSON] погодилася запропоновані банком Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, у тому числі і з встановленою банком на момент підписання анкети-заяви процентною ставкою за користування кредитом. Умови і Правила надання банківських послуг в Приватбанку, на які погодилася позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено в самій картці. При цьому відповідачка частково повертала кредит, чим також визнала, на думку суду, наявність кредитної заборгованості. Вказані обставини не дають можливості застосувати позовну давність. В той же час, на думку суду в судовому засіданні знайшли своє підтвердження і доводи представника відповідачки в тій частині, що існують обставини, які виключають необхідність сплати частини боргу. Так суд бере до уваги, що згідно розрахунку боргу, наданого позивачем (а.с. 5-7) ставка річних відсотків на час отримання відповідачкою кредитної картки складала 30 % і що в судове засідання не було надано доказів узгодження сторонами збільшення цієї відсоткової ставки, а тому на думку суду до стягнення підлягають відсотки, нараховані саме за цією ставкою. При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 в тій частині, що відповідно до ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, та ту обставину, що в судове засідання не було надано доказів про погодження банком в письмовій формі умов договору щодо збільшення відсоткової ставки. Крім того, суд враховує, що строк дії кредитної картки, зазначений в самій картці відповідає строку дії кредитного договору і зберігав свою силу до останнього дня лютого 2017 року, внаслідок чого позивачем необгрунтовано нараховано відсотки за період часу з 01.03.2017 року по 30.06.2017 року. Крім того, суд враховує і правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 в тій частині, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення щодо строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості [PERSON] по сплаті кредиту частково і стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору від 26.07.2011 року, яка виникла станом на 30.06.2017 року виходячи з розрахунку, наданого представником відповідачки (а.с.190-191) в розмірі 9 245 грн. 40 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4 437 грн. 92 коп.; заборгованість за процентами - 3 891 грн. 04 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафам (процентна складова) - 416 грн. 44 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в силу ст. 141 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved