Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.10.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від данного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Впродовж певного часу вони не підтримують ніякі сімейно-шлюбні відносини. З того часу відповідач забувся про свій батьківський обов'язок і про дітей не піклується, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а витрачає зароблені гроші на власні потреби. Він працює і має регулярний заробіток, а тому має можливість надавати кошти на утримання дітей. В зв'язку з даними обставинами, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась. Направила суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує і наполягає на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнав і проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с.7,8), [PERSON], народився [INFO] року, [PERSON], народилася [INFO] року, відповідач значиться їх батьком, а отже, несе обов'язок щодо їх утримання. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Оскільки діти проживають з матір'ю - позивачем по даній справі, то аліменти необхідно стягувати на її користь. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює, має постійний заробіток, інших утриманців не має, тому має змогу виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в заявленому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 11.06.2015 року. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, з відповідача - [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved