Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 554 304, 57 грн.,з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1 235 345,89 грн.; заборгованість за відсотками - 1 563 442,86 грн.; пеня - 706 444,86 грн.; 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 28 283,69 грн.; 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 20 787,27 грн., посилаючись на те, що між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем 1 укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем вимог якого виникла зазначена заборгованість, а відповідальність поручителя (відповідача 2) настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання, при цьому поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором . Крім того, у відповідності до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, позивач є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк». Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Представник відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів отримання боржником коштів за кредитним договором, та доказів набуття позивачем прав вимоги за вказаним договором. Крім того, оскільки поручителю не було пред'явлено письмової вимоги, то позовні вимоги щодо стягнення з неї в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими, а договір поруки припиненим. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16.05.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем 1 укладено Кредитний договір № 11345532000, згідно з яким Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 65 000, що еквівалентно 328 250 грн., зі сплатою 13,50% річних на строк по 18.05.2015 р. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №29 від 15.05.2008 р. Відповідач 1, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 16.05.2008 р. в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем 2 укладено договір поруки № 203506, за умовами якого остання поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань відповідача 1 (позичальника) у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Відповідно до ст. ст. 553 - 554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань повність (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Посилання представника відповідача 1 на припинення договору поруки у зв'язку з невиконанням банком своїх зобов'язань, а саме п.п. 2.2. Договору поруки щодо направлення поручителю письмової вимоги, суд вважає безпідставними та необґрунтованими. У відповідності до п.п. 2.2. Договору поруки, у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Як вбачається, вказана умова Договору поруки передбачає право банку, а не його обов'язок. 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого позивач набув право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальним договором. Посилання сторони відповідача 1 на ненадання позивачем доказів переходу до нього прав вимоги до відповідачів спростовується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у відповідності до яких позивач набув права вимоги по Кредитному договору № 11345532000 в якому позичальником є відповідач 1. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитний договір та договір поруки не містить зобов'язання банку повідомляти боржника та поручителя про зміну кредитора в кредитному договорі. Відповідач 1 порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 554 304, 57 грн.,з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1 235 345,89 грн.; заборгованість за відсотками - 1 563 442,86 грн.; пеня - 706 444,86 грн.; 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 28 283,69 грн.; 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 20 787,27 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідачів на користь держави відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 53 314,57 грн.

Outcome: approved