Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому вказує, що 13 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який являється дитиною інвалідом. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені пять років тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Син проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини-інваліда - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2016 року і до повноліття дитини, від вимог про стягнення аліментів на її утримання відмовилась. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, проти уточнених позовних вимог не заперечує, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ( уточнений) підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 13 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 109, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС № 022610 від 13 листопада 2001 року (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], 24 листопада 2001року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №043044 від 25 грудня 2001 року (а.с.6). Згідно виписок з історії хвороби № 3917, 1642, 1631, 213 Запорізької обласної дитяча лікарня [PERSON], 24 листопада 2001року народження, є дитиною-інвалідом (а.с.9-18). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча стабільно отримує прибутки у вигляді заробітної плати. Отже, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved