Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду та просить стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. У зв'язку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилось, ріст цін призводить витрачати на утримання дитини значні кошти і їй одній важко утримувати дитину згідно її потреб, тому дитина потребує більшого матеріального утримання з боку батька, оскільки розмір аліментів визначений судом не відповідає мінімуму, який встановлений законом на даний час. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 31.07.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.02.2004, батьками [PERSON], є [PERSON] та [PERSON], (дошлюбне прізвище- [PERSON]), про що зроблено актовий запис № 6 (а.с.6). Згідно виконавчого листа, виданого 01.03.2018 Верховинським районним судом 01.03.2007 на підставі рішення Верховинського районного суду від 26.06.2018 справа № 2-218/2006, із [PERSON] на користь [PERSON], стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно розпочинаючи з 30.06.2006 та до досягнення ним повноліття (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. Заявляючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що коштів визначених за рішенням суду не вистачає в повній мірі для забезпечення дитині належних умов існування, відповідач має змогу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки є здоровою, працездатного віку особою, інших аліментних зобов'язань не має. При цьому, суд погоджується із доводами позивача про збільшення розміру аліментів на дитину, оскільки визначений рішенням суду розмір аліментів є значно нижчим встановленого законодавством розміру, таким, є недостатнім для того, щоб забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" було внесено зміни до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її потреби, матеріальне становище платника аліментів та виходячи з визначеного законодавством рівного обов'язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2012 по 2018 роки, приходить до переконання, що встановлений раніше рішенням суду розмір аліментів підлягає збільшенню до 1500 грн., які відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання.

Outcome: approved