Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 500 гривень щомісячно. Свої позовні вимоги вона обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні стосунки між ними припинені з травня 2014 року. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Від цього шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно, до досягнення нею повноліття, оскільки питання щодо утримання дитини в добровільному порядку між сторонами не вирішено. В ході розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі і просив суд шлюб між сторонами розірвати, так як подальше збереження шлюбних відносин між ними неможливе. Крім того, представник позивача просив суд щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина у пред'явленому позивачем розмірі не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 21 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції, про що складено актовий запис № 659. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що стосунки між сторонами припинені з травня 2014 року. На час розгляду справи сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Почуття любові між ними втрачено, сторони не можуть знайти між собою порозуміння. Крім того, вході розгляду справи було встановлено, що питання щодо утримання дитини в добровільному порядку між сторонами не вирішено. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище платника, що він є особою працездатного віку і може забезпечити належний рівень утримання своєї дитини; що він не має інших аліментних зобов»язань, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Суд також враховує позицію відповідача щодо пред»явленого позову, а саме визнання ним розміру аліментів, що пред»явлений до стягнення. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved