Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 грудня 2012 року між КС «Херсонський кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4690, за яким кредитна спілка надала останній кредит в розмірі 5300 грн., строком до 24.06.2014 року, зі сплатою 48 % річних від суми залишку кредиту. Станом на 24.04.2014 року її заборгованість по кредитному договору становить 11642 грн. 25 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, у адресованій суду заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у адресованій суду заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не втсановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 24 грудня року між кредитною спілкою «Херсонський кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4690, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 5300 грн. на строк до 24.06.2014 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, передбачених кредитним договором. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав [PERSON] кредит в розмірі 5300 грн. Відповідно до умов договору п. 2.2. кредит надається на 18 (дванадцять) місяців, тобто відповідач мала повернути надані кошти 24 червня 2014 року та сплатити проценти за користування ним. За п. 9.2., у випадку прострочення позичальником виконання кредитного зобов'язання за цим договором, на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки, зазначеній у п. 1.1. за весь період прострочення, тобто 96 % річних, що складає 0,2630 % за кожен день користування кредитом. За пунктом 3.1.1.3 кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за зазначених у договорі обставин. [PERSON], відповідно до графіку погашення кредиту, 24.012013 року мала сплатити відсотки та здійснити часткове повернення суми боргу в розмірі 418 грн. 54 коп., але запланованої сплати не відбулось. Відповідно до пункту 9.2. кредитного договору, при затримці виплати кредиту відповідно до графіку, нараховується подвійний відсоток у розмірі 96 % річних на залишок кредиту, з дня запланованої сплати до дня погашення заборгованості. Згідно картки кредитна спілка нараховує підвищений відсоток за кожен день прострочки, згідно довідки-розрахунку кредиту. Сума нарахованого підвищеного відсотку за цей період становить 6342 грн. 25 коп., що підтверджується доданою довідкою-розрахунком боргу за кредитом на 24.04.2014 року. Таким чином, станом на 24.04.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 11642 грн. 25 коп. в тому числі: зобов'язання по сплаті тіла кредиту - 5300 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 6342 грн. 25 коп. Оскільки відповідач [PERSON] порушила умови договору, не сплачує кредит за графіком, визнання нею пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved