Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до Державного реєстратора Івано-Франківської філії КП Центр реєстрації прав Корецької районної ради Котика Володимира Георгійовича, ТОВ Аквінта за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Гостинець», [PERSON] про скасування рішень реєстратора, скасування запису у реєстрі речових прав, витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що 13.02.2004 року [PERSON] за договором купівлі продажу придбав у Закритого акціонерного товариства «Світлиця», належні ЗАТ «Світлиця» нежитлові приміщення в будинку [ADDRESS] . Після придбання цих приміщень у 2004 році і оформлення права власності на них, в [PERSON] виник майновий спір з попередніми учасниками даного Товариства, частина з яких, через чотири місяці після укладення договору купівлі-продажу, створили ТОВ «Гостинець» і назвавши його правонаступником ЗАТ «Світлиця» намагалися оспорити цей правочин договір купівлі продажу від 13.02.2004 року. Не зважаючи на це, вказаний вище договір залишився чинним, не розірваним і в судовому порядку не визнаний недійсним і по даний час, а спори відносно цього договору були завершені ще в 2012 році прийняттям остаточних рішень в користь [PERSON] . В ході десятирічних спорів з цими особами, право власності [PERSON] було підтверджено усіма судовими інстанціями в межах цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і Шеремет, як учасники ТОВ «Гостинець» намагалися позбавити [PERSON] права власності на вказані приміщення, шляхом подачі до правоохоронних органів сфальсифікованих звинувачень. За наслідком їх звернень щодо [PERSON] та [PERSON] як голови правління ЗАТ «Світлиця» було порушено кримінальну справу № 317505, яка розглядалась Франківським районним судом міста Львова, як судом першої інстанції. Вироком Франківського районного суду м. Львова від 10.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] було виправдано за всіма статтями, які їм було інкриміновано.\~ Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.06.2014 року даний вирок було залишено без змін, а апеляційні скарги прокурора та потерпілої [PERSON] без задоволення. Ухвалою колегії суддів кримінальної палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.05.2015 року було відмовлено в задоволенні касаційних скарг прокурора та потерпілих і вирок районного суду Львівської області від 10.02.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10.02.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13.06.2014 року було залишено без змін. Отже всі три інстанції в яких розглядалась дана кримінальна справа, виправдали [PERSON] і [PERSON] по всіх інкримінованих їм обвинуваченнях. Після вступу вироку в законну силу, об`єкт по [ADDRESS] -Франківську був повернутий у володіння і користування [PERSON] 23.12.2015 року [PERSON] подарував 1/2 частини приміщення по [ADDRESS] -Франківську [PERSON] . Жодних обтяжень, арештів, тощо, ні щодо дарувальника, ні щодо обдарованого, ні щодо зазначеного майна не існувало і існувати не могло. Станом на даний час, законними повноправними власниками нежитлового приміщення по [ADDRESS] в рівних частках по 1/2 є [PERSON] та [PERSON] . Запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] на вказане нежитлове приміщення було внесено до Державного реєстру прав на майно 23.12.2015 року, номер запису про право власності 12711079. Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2019 року за № 172610102 вбачається, що 02.10.2018 державним реєстратором Котиком В.Г. було прийнято рішення індексний номер 43306174 від 02.10.2018 про припинення права власності [PERSON] та [PERSON] , яке їм належало в рівних частках на об`єкт по [ADDRESS] . В цей же ж день, реєстратор [PERSON] прийняв рішення індексний номер 43306503 про державну реєстрацію речових прав, яким зареєстрував право власності на об`єкт по [ADDRESS] - [ADDRESS] за ТОВ «Гостинець». Одразу ж, в цей же день, державний реєстратор Котик В.Г. прийняв рішення індексний номер 43309091 згідно якого зареєстрував право власності\~ за [PERSON] і одночасно цим же ж рішенням припинив право власності ТОВ «Гостинець» у зв`язку із переходом такого права власності [PERSON] 02.11.2018 року вчинив останню дію відносно даного об`єкта, а саме прийняв індексний номер 43843346, згідно якого зареєстрував право власності на об`єкт по [ADDRESS] - [ADDRESS] \~ за ТОВ «Аквінта», з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт за [PERSON] . Позивачі вважають такі дії реєстратора неправомірними, а прийняті ним рішення і записи\~ такими, що підлягають до скасування, оскільки за наслідком прийняття таких рішень і дій, позивачі були незаконно позбавлені свого права власності, що є прямим порушенням норм Конституції України. При цьому, таке майно також підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння. 14.08.2019 року представник ТОВ «Аквінта» подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до державного реєстратора Івано-Франківської філії КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненької області Котика В.Г., ТОВ «Аквінта» про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що правочини на підстав яких\~ у позивачів виникло право власності на нежитлові приміщення є недійсними правочинами. Договір від 13.02.2004 року є нікчемним правочином.\~ Даний договір від імені ЗАТ «Світлиця» підписано [PERSON] . Правовстановлюючий документ на приміщення, вказаний в договорі дублікат договору купівлі продажу №1Д-910 від 28.09.1995 року. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004 року у справі № 18/331 визнано недійсним правовстановлюючий документ, на підставі якого укладено договір від 13.02.2004 року. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2008 року у справі № 18/331 встановлено порядок виконання рішення від 09.09.2004 року, зокрема зобов`язано ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» зареєструвати право власності на підставі оригіналу договору купівлі продажу №1Д-910 від 28.09.1995 року та рішення від 09.09.2004 року. Окрім того, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2004 року у справі № 6/19 заборонено [PERSON] виконувати будь-які повноваження, передбачені статутом ЗАТ «Світлиця». Про наявність ухвали від 06.02.2004 року [PERSON] було достовірно відомо з огляду на те, що 11.02.2004 року нею подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу. Договір від 13.02.2004 року укладено всупереч забороні [PERSON] вчиняти повноваження голови правління ЗАТ «Світлиця».\~ Аналіз всіх обставин справи, зокрема те, що дублікат правовстановлюючого документа який отримано незаконним шляхом, визнано недійсним рішення від 09.09.2004 року, те, що ухвалою від 06.02.2004 року [PERSON] заборонено вчиняти будь які дії передбачені статутом ЗАТ «Світлиця», а також те, що ухвалою від 12.06.2008 року зобов`язано зареєструвати право власності за ТОВ «Гостинець» можна зробити висновок, що договір від 14.02.2004 року є нікчемним правочином як такий, що порушує публічний порядок. [PERSON] та [PERSON] не набули права власності щодо спірного нерухомого майна з підстав, визначених ст.. 11 ЦК України, що унеможливлює порушення будь-ким їх права власності, оскільки неможливо порушити права, які не виникли у встановленому законом порядку. Право власності ЗАТ «Гостинець» на нежитлові приміщення\~ набуто на підставі дійсного правочину договору купівлі продажу № 1Д-910 від 28.09.1995 року. Окрім того, ТОВ «Аквінта» набуто право власності на нежитлові приміщення в порядку передбаченому законом, з огляду на те, що вони є внеском його засновника до статутного капіталу. ТОВ «Аквінта» вважає, що державним реєстратором проведені реєстраційні дії вчинені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, що унеможливлює прийняття рішення про задоволення позову на підставі належних документів, наданих ТОВ «Гостинець». 05.09.2019 року представник позивачів подав відповідь на відзив вказавши, що викладені ТОВ «Аквінта» у відзиві доводи не відповідають дійсності. В своєму відзиві відповідач не довів і не зазначив жодних обґрунтованих, а по суті будь-яких заперечень, відносно позиції позивача щодо безпосередньо неправомірності дій реєстратора, які ним були вчинені в реєстрі і які призвели до рейдерського захоплення чужої власності. В своєму відзиві відповідач ТОВ «Аквінта» не наводить жодної норми закону, який би прямо вказував або чітко визначав, що договір купівлі-продажу від 13.02.2004 року є нікчемним в силу закону. Окрім того, ні рішення ні ухвала в господарській справі № 18/331 якими було скасовано дублікат договору купівлі продажу №1Д-910 від 28.09.1995, не свідчить про неправомірність, недійсність чи нікчемність договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року між [PERSON] . Питання цього договору і законність набуття [PERSON] права власності в справі № 18/331 не досліджувалось і не вирішувалось. Згадані рішення і ухвала зобов`язували відновити право власності за ТОВ «Гостинець» станом на 13.02.2004 року, а також скасувати всі попередні записи про право власності, які були вчинені до 13.02.2004 року,\~ а не після 13.02.2004 за якою право власності перейшло до [PERSON] і його право власності, яке було зареєстроване за цією угодою зареєстроване 16.02.2004 року. Скасування на підставі рішення і ухвали Господарського суду Івано-Франківської області у справі №18/331, записів про реєстрацію права власності, які вчинені після 13.02.2004, в тому числі які були внесені за [PERSON] на підставі рішень судів у справі № 7/94-6/84 у 2010 році є неправомірними. ТОВ «Гостинець» у справі № 2а-1243/0970 також стверджувало, що воно є законним власником приміщення по [ADDRESS] на підстав ухвали Апеляційного суду Львівської області від 07.08.2007 року, натомість суди не погодились з такою позицією. Рішення суду, що ухвалювалося станом на 09.09.2004 року не може поширюватись на правовідносини, що мали місце після цього. Таким чином, посилання ТОВ «Аквінта» на рішення і ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області у справі №18/331, як на доказ нікчемності правочину від 13.02.2004 року є безпідставним, необґрунтованим, голослівним, абсурдним та таким, що спростовується доказами, що мають преюдицію. Щодо позиції ТОВ «Аквінта» про нікчемність договору від 13.02.2004 року, через ніби то відсутність у [PERSON] , як керівника ЗАТ «Світлиця» повноважень на укладення договору купівлі-продажу від 13.02.2014 року. В даній ситуації необхідно вказати, що повноваження [PERSON] на укладення такого договору, досліджувались неодноразово, ретельно і всебічно в рамках кримінального судочинства і в рамках господарського судочинства, а обставинам, які наведені у відзиві на позов, надавалась оцінка судовими інстанціями України, в тому числі, касаційними.\~ З матеріалів справи вбачається, що станом на 13.02.2004 року власником нежитлових приміщень по [ADDRESS] було ЗАТ « [ADDRESS] », що давало товариству право виступати продавцем зазначених приміщень. [PERSON] , як голова правління ЗАТ «Світлиця» мала право на укладення відповідних договорів, в тому числі на відчуження майна товариства від імені ЗАТ «Світлиця». Станом на момент укладення договору купівлі продажу жодних обтяжень і заборон на укладення такого договору не існувало. Договір купівлі продажу від 13.02.2014 року в судовому порядку недійсним не визнавався та є чинним. В рамках кримінальної справи було чітко спростовано позицію ТОВ «Аквінта», відносно того, що в момент укладення договору від 13.02.2004 року в [PERSON] були обмеження на його укладення, що в неї були відсутні повноваження, і що сам об`єкт був забороною, а також, що при укладенні договору [PERSON] діяла всупереч ухвалі від 06.02.2004 року по справі №6/19. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов просили задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав просив його задовольнити. Державний реєстратор Івано-Франківської філії КП Центр реєстрації прав Корецької районної ради Котик В.Г. в судове засідання в черговий раз не зявився. Представник відповідача Дубовий [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Представник ТОВ «Гостинець» подав письмові пояснення щодо позову та просив справу розглядати у його відсутності. Вважає заявлений позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. В поданій заяві позивачі стверджують, що ТОВ «Гостинець» не є правонаступником ЗАТ «Світлиця», однак такі твердження спростовуються рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.12.2005 року у справі № 12/148-19-325. Право власності ЗАТ «Світлиця» на спірне нерухоме майно виникло на підставі договору купівлі продажу № 1Д-910 від 28.09.1995. Ні ЗАТ «Світлиця», ні ТОВ «Гостинець» ні їх учасники (засновники) не приймали жодних рішень, спрямованих на відчуження спірного майна на користь [PERSON] , а договір купівлі продажу від 13.02.2004 року укладено з грубим порушенням закону, що свідчить про його нікчемність, оскільки такий договір підписано від імені ЗАТ «Світлиця», правонаступником якого є ТОВ «Гостинець», [PERSON] , яка не мала повноважень на його підписання. Окрім того, [PERSON] було заборонено вчиняти будь-як дії від імені ЗАТ «Світлиця» ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2004 року у справі № 6/19. За таких підстав ТОВ «Гостинець» просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності. Відповідно до копії договору №1Д-910 купівлі продажу державного майна орендного підприємства громадського харчування «Світлиця» від 28.09.1995 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області продає організації орендарів орендного підприємства громадського харчування «Світлиця» державне майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства громадського харчування Світлиця, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] (том 2, а.с.13-15). З копії договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року, який зареєстровано в реєстрі за № Д.66 16.02.2004 року, встановлено, що ЗАТ «Світлиця» та [PERSON] уклали цей договір про те, що продавець передає у власність, а покупець приймає належні ЗАТ «Світлиця» нежитлові приміщення в будинку [ADDRESS] (том 1 а.с. 33-34). З копії витягу №2831166 про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 16.02.2004 року встановлено, що нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (том 1 а.с. 35). Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004 року визнано недійсним дублікат договору купівлі-продажу № 1Д-910 від 28.09.1995 року виданого Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 28.01.2004 року по реєстру № 6-185, що зареєстрований Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 13.02.2004 року за № 454/2в та реєстраційним номером № 4376025. Зобов`язано Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації скасувати реєстрацію дублікату договору № 1Д-910 та відновити реєстрацію оригіналу договору купівлі продажу № 1Д-910 станом на 13.02.2004 року (том 1 а.с. 17-19). 28.07.2005 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області визнано за [PERSON] право власності (підтвердивши дане право) на нежитлові приміщення розташовані в [ADDRESS] загальною площею 1230,5 кв.м. згідно з договором купівлі-продажу цих же приміщень від 13.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Мачкур А.А., зареєстрованого в реєстрі за № Д66. (том 1 а.с. 41-43). З копії повідомлення Міністерства юстиції України від 10.10.2006 року встановлено, що право власності на майно, що було предметом договору купівлі продажу 1Д-910, зареєстровано за фізичною особою [PERSON] , який набув його відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Дійсність цього договору та правомірність набуття права власності вказаною фізичною особою не були предметом судового розгляду. Таким чином, рішенням суду передбачено змінити правовстановлюючий документ, на підставі якого було зареєстровано право власності ЗАТ «Світлиця» та не передбачається зобов`язання Івано-Франківського ОБТІ скасувати реєстрацію права власності фізичної особи [PERSON] на придбане у ЗАТ «Світлиця» майно. (том 2 а.с. 88-89). 07.08.2007 року ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області при розгляді апеляційного скарги на вирок Галицького районного суду м. Львова в тому числі зобов`язано повернути ТзОВ «Гостинець» як власнику, приміщення по [ADDRESS] - [ADDRESS] , яке прийняте на зберігання 14.04.2006 року ТзОВ «Гостинець» згідно постанови Галицького районного суду м.Львова від 07.03.2006 року та майно ЗАТ «Світлиця» передано на зберігання адвокату Попадинцю Р.Д. 09.04.2004 року (том 1 а.с. 137-141). Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2008 року встановлено порядок виконання рішення суду від 09.09.2004 року, а саме, обласному комунальному підприємству «Івано-Франківське ОБТІ», як відповідачу, необхідно зареєструвати право власності\~ на нежитлові приміщення на [ADDRESS] , за власником (ТзОВ «Гостинець» вул. Шашкевича, 6, м. Івано-Франківськ) на підставі оригіналу договору купівлі продажу № 1Д-910 від 28.09.1995 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004 року у справі № 18/331 (том 1, а.с. 31-32). Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2010 року ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2009 року у справі №7/94-6/84 скасовано, прийнято нове рішення. Скасовано рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2007 року\~ у справі № 7/94, прийнято нове рішення. В позові [PERSON] до [PERSON] , ТзОВ «Гостинець» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень площею 1230,50 кв.м по [ADDRESS] -Франківську від 13.02.2004 року, укладений між ЗАТ «Світлиця» в особі голови правління Гринишин Н.Є. та [PERSON] відмовити (том 1 а.с. 36-40). 04.02.2010 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду роз`яснено зміст постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2010 в частині того, що в результаті скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2007, яким було визнано недійсним договір купівлі продажу нежитлових приміщень площею 1230,50 кв.м по [ADDRESS] -Франківську від 13.02.2004 року, підлягає відновленню право власності [PERSON] на нежитлові приміщення по [ADDRESS] , яке він набув на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року, а саме Івано-Франківське ОБТІ зобов`язане відновити запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо [PERSON] , як власника нежитлових приміщень площею 1230,50 кв.м. по [ADDRESS] - [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року та скасувати попередній запис щодо права власності на це майно (том 1 а.с. 44-45). 27.04.2010 року постановою Вищого господарського суду України постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2010 року у справі № 7/94-6/84 господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін (том 1 а.с. 46-48). 10.06.2011 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду визнано протиправними дії обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» по здійсненні реєстраційного запису про право власності за ТОВ «Гостинець» на нежитлові приміщення, загальною площею 1287,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] та видачі витягу про реєстрацію такого права власності за ТОВ «Гостинець». Зобов`язано обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстраційний запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Гостинець» на нежитлові приміщення, загальною площею 1287,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] та відновити реєстраційний запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення, загальною площею 1287,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] (том 1 а.с. 49-56). 25.06.2011 року визнано постанову підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції і Івано-Франківській області від 15.04.2011 року про закінчення виконавчого провадження незаконною в частині щодо не зобов`язання Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації скасувати реєстрацію дублікату договору купівлі продажу № 1Д-910 згідно рішення від 09.09.2004 року та ухвали від 12.06.2008 року по справі № 18/331, скасувати\~ всі попередні записи щодо права власності на згадане майно, відкоригувавши записи в електронному реєстрі прав власності (том 2 а.с. 26-27). 29.05.2012 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 року скасовано. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 року залишено в силі (том 1 а.с. 57-62). 10.02.2014 року вироком Франківського районного суду м. Львова [PERSON] визнано невинним та виправдано у пред`явлених йому обвинуваченнях за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 1, ч. 3 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1 КК України, [PERSON] визнано невинною та виправдано у пред`явлених їй обвинуваченнях за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України. Приміщення по [ADDRESS] -Франківську повернуто власнику [PERSON] (том 1 а.с. 63-95). Вказаний вирок залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.05.2015 року (том 1 а.с. 98-105). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності\~ № 24216525 від 14.07.2014 року встановлено, що право приватної власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер Д66, виданий 13.02.2004 (том 1 а.с. 96-97). Відповідно до копії договору дарування 1/2 частки нежитлових приміщень від 23.12.2015 року [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 1/2 частку від належних йому на праві власності нежитлових приміщень, що знаходяться в будинку за номером [ADDRESS] (том 1 а.с. 106-107). З копії акта приймання передачі нерухомого майна від 02.10.2018 року ТОВ «Гостинець», в особі директора Гринди Ю.В., на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Гостинець», що зафіксоване в протоколі від 02.10.2018 року передала, а [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] , прийняв об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 1302,1 кв.м. і належить товариству на праві власності вартістю 1300000,00 грн. (том 1 а.с. 142-144). З копії акта приймання передачі нерухомого майна від 02.11.2018 року [PERSON] передала ТОВ «Аквінта» прийняв об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 1302,1 кв.м. і належить товариству на праві власності вартістю 1300000,00 грн. (том 2 а.с. 31). 05.03.2019 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова заяву заступника прокурора Львівської області Поліщука В.П. про перегляд вироку Франківського районного суду м.Львова від 10.02.2014 року у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України, та [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України за нововиявленими обставинами\~ - залишено без задоволення.(том 2 а.с. 82-84). 25.04.2019 року ухвалою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 Сировця В.В. на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05.03.2019 року про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Франківського районного суду м. Львова від 10.02.2014 року щодо [PERSON] та [PERSON] повернуто прокурору (том 2 а.с. 85-86). Згідно повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 19.07.2019 року на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області перебувало на виконанні виконавче провадження №25530437 щодо виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2008 року по справі № 18/331. 30.03.2011 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 15.04.2011 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» - фактичне повне виконання рішення) (том 2 а.с. 87). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 172610102 від 04.07.2019 року встановлено, що: 12.07.2014 року о 10:40:56 державний реєстратор Попович Р.В. реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрував право приватної власності за\~ [PERSON] \~ на 1/2 частину нежитлових приміщень, об`єкту житлової нерухомості загальною площею 1302,1 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101; підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу серія та номер Д66 від 13.02.2004 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14425326 від 14.07.2014 15:36:53. 23.12.2015 року о 17:52:27 приватний нотаріус Кочан М.В. Івано-Франківського міського нотаріального округу зареєстрував право спільної часткової власності за\~ [PERSON] на 1/2 частину нежитлових приміщень, об`єкту житлової нерухомості загальною площею 1302,1 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101; підстава виникнення права власності: договір дарування 1/2 частки нежитлових приміщень, серія та номер: 1678, виданий 23.12.2015, видавник: Кочан М.В. приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27433601 від 23.12.2015 17:56:26. 02.10.2018 року о 16:18:41 державний реєстратор Котик В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області вніс відомості до реєстру про припинення права власності [PERSON] на підставі вироку суду , серія та номер:1-13, виданий 14.05.2007, видавник: Галицький районний суд міста Львова, рішення суду, серія та номер: 18/331, виданий 09.09.2004 Господарським районним судом Івано-Франківської області, ухвала суду 11а-662/2007, виданий 07.08.2007 Апеляційним судом Львівської області, ухвала суду, серія та номер: 18/331, виданий 12.06.2008 Господарським районним судом Івано-Франківської області, індексний номер рішення 43306174. Дата та час державної реєстрації 02.10.2018 року 16:02:03. 02.10.2018 року о 16:21:01 державний реєстратор Котик В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області вніс відомості до реєстру про припинення права власності [PERSON] на підставі вироку суду , серія та номер:1-13, виданий 14.05.2007, видавник: Галицький районний суд міста Львова, рішення суду, серія та номер: 18/331, виданий 09.09.2004 Господарським районним судом Івано-Франківської області, ухвала суду 11а-662/2007, виданий 07.08.2007 Апеляційним судом Львівської області, ухвала суду, серія та номер: 18/331, виданий 12.06.2008 Господарським районним судом Івано-Франківської області, індексний номер рішення 43306174. Дата та час державної реєстрації 02.10.2018 року 16:02:03. 02.10.2018 року о 16:11:19 державним реєстратор Котиком В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області зареєстрував право приватної власності за\~ ТОВ «Гостинець» на нежитлові приміщення, об`єкту житлової нерухомості загальною площею 1302,1 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101; підстава виникнення права власності: акт передачі державного майна, серія та номер: 36, виданий 20.10.1995, видавник: сторони договору; Договір купівлі-продажу державного майна, серія та номер: 1Д-910, виданий 28.09.1995, видавник: сторони договору, рішення суду, серія та номер 18/331, виданий 09.09.2004 року, видавник: Господарський суд Івано-Франківської області, ухвала суд , серія та номер 18/331, виданий 12.06.2008, видавник: Господарський суд Івано-Франківської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43306503 від 02.10.2018 16:26:11. 02.10.2018 року о 17:58:04 державним реєстратор Котиком В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області зареєстрував право приватної власності за\~ [PERSON] на нежитлові приміщення, об`єкту житлової нерухомості загальною площею 1302,1 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101; підстава виникнення права власності: акт приймання - передачі нерухомого майна, серія та номер: 3248, 3249, виданий 02.10.2018, видавник: Гринда Ю.В. від імені ТОВ «Гостинець», [PERSON] від імені [PERSON] ; протокол загальних зборів учасників, серія та номер:\~ б/н, виданий 02.10.2018, видавник ТОВ «Гостинець»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43309091 від 02.10.2018 18:00:22. 02.11.2018 року о 16:30:07 державний реєстратор Котик В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області зареєстрував право приватної власності (перехід прав власності) на нежитлові приміщення , об`єкту житлової нерухомості загальною площею 1302,1 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101 за ТОВ «Аквінта»; підстава виникнення права власності: акт приймання - передачі нерухомого майна, серія та номер б/н, виданий 01.11.2018, видавник: Ковальчук М.Г. ТОВ «Аквінта»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43843346 від 02.11.2018 16:34:43. Відомості внесено до реєстру 02.11.2018 16:38:56. Процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, якими зокрема визначено таке: Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, що встановлено ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Загальними засадами державної реєстрації прав відповідно до ст.3 Закону є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно з вимогами Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно ч.3 ст.3, та у випадках, встановлених ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». П. 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Пунктом 3 частини 3 ст. 10 Закону передбачено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. Ст.15 Закону визначено, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку (ст. 18 вказаного Закону): 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ст.18 Закону). Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст.22 Закону). За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Частиною другою вказаної статті встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону). Ч.1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Водночас п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.10.2016 №1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» встановлено, що: до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. П. 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів, чи відповідно оформлених копій, необхідних для державної реєстрації прав документів, у випадку, передбаченому абз. 2 п. 7 Порядку, обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви. Не підлягають виготовленню та долученню до заяви електронні копії документів, що пред`являються заявником з метою встановлення його особи, а також електронна копія документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, чи документа, що підтверджує право на звільнення від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст.27 Закону та Порядком, що визначено у п. 40 Порядку. Державний реєстратор Котик В.Г. при розгляді відповідної заяви та прийнятті рішення про припинення прав власності, індексний номер 43306174 від 02.10.2018 16:02:03 на об`єкт нерухомості за [PERSON] та [PERSON] всупереч вимогам законодавства у сфері державної реєстрації прав, а саме ст.ст. 3, 10, 18, 24, 26, 27, 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не перевірив документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав та не відмовив у цій реєстрації у зв`язку із тим, що вирок Галицького районного суду міста Львова суду від 11-14.05.2007, рішення Господарським районним судом Івано-Франківської області суду від 09.09.2004, ухвала Апеляційного суду Львівської області суду від 07.08.2007, ухвала Господарського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2008, не скасовують та не позбавляють права власності [PERSON] та [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101, жоден із поданих документів для скасування права власності за [PERSON] та [PERSON] не містить відмову від своєї власності, а також не містить будь-яких фактичних даних з якими закон пов`язує припинення права власності. Судові рішення, які були подані державному реєстратору без підтвердження того, що такі рішення набрали законної сили, суперечить\~ вимогам ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім того, 10.06.2011 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2012 року, визнано протиправними дії обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» по здійсненні реєстраційного запису про право власності за ТОВ «Гостинець» на нежитлові приміщення, загальною площею 1287,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] та видачі витягу про реєстрацію такого права власності за ТОВ «Гостинець». Зобов`язано обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстраційний запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Гостинець» на нежитлові приміщення, загальною площею 1287,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] та відновити реєстраційний запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення, загальною площею 1287,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] . Окрім того,\~ всупереч пункту 3 частини 3 ст. 10 Закону України державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, а саме припинення права власності, які виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, не запитував від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. А також, договір купівлі продажу Д66 від 13.02.2004 року, на підставі якого було зареєстровано право власності за [PERSON] , в судовому порядку не розірвано, не скасовано та не визнано недійсним. З вищенаведеного вбачається, що майно вибуло з власності позивачів поза їх волею,\~ вчинених з порушенням вимог законодавства. Після реєстрації 02.10.2018 року о 16:18:41 та 16:21:01 припинення права власності за [PERSON] та [PERSON] на нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101 державний реєстратор Котик В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області зареєстрував право приватної власності за ТОВ «Гостинець» на вказані нежитлові приміщення 02.10.2018 року 16:26:11, індексний номер рішення 43306503, а о 18:08:54 вніс відомості до реєстру про припинення права власності за ТОВ «Гостинець». Запис зроблено на підставі Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про виникнення права приватної власності у ТОВ «Гостинець» на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 405427326101, місцезнаходження м [ADDRESS] , яка подана представником ТОВ «Гостинець» Гриндою Ю.В. зареєстровано державним реєстратором Котиком В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області 02.10.2018 о 16:11:19, реєстраційний номер заяви 30422378,\~ дата та час розгляду 02.10.2018 року, розгляд заяви 2 години (том 2 а.с. 198). До заяви долучено копію договору №1Д-910 купівлі продажу державного майна орендного підприємства громадського харчування «Світлиця» від 28.09.1995 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області продає організації орендарів орендного підприємства громадського харчування «Світлиця»\~\~ (том 2 а.с. 199-201). Копію акта № 36 передачі державного майна цілісного майнового комплексу орендного підприємства громадського харчування «Світлиця» від 20.10.1995 року відповідно до якого регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області передало організації орендарів орендного підприємства громадського харчування «Світлиця» державне майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства громадського харчування світлиця, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] (том 2 а.с. 210). Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004 року, яким визнано недійсним дублікат договору купівлі-продажу № 1Д-910 від 28.09.1995 року виданого Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 28.01.2004 року по реєстру № 6-185, що зареєстрований Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 13.02.2004 року за № 454/2в та реєстраційним номером № 4376025. Зобов`язано Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації скасувати реєстрацію дублікату договору № 1Д-910 та відновити реєстрацію оригіналу договору купівлі продажу № 1Д-910 станом на 13.02.2004 року, без відмітки про набрання рішенням суду законної сили (том 2 а.с. 202-203). Копію технічного паспорта від 17.04.2009 року на громадський будинок [ADDRESS] (том 2 а.с. 204-209). Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2008 року, без відмітки про набрання ухвалою законної сили, якою встановлено порядок виконання рішення суду від 09.09.2004 року, а саме, обласному комунальному підприємству «Івано-Франківське ОБТІ», як відповідачу, необхідно зареєструвати право власності\~ на нежитлові приміщення на [ADDRESS] , за власником (ТзОВ «Гостинець» вул. Шашкевича, 6, м. Івано-Франківськ) на підставі оригіналу договору купівлі продажу № 1Д-910 від 28.09.1995 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004 року у справі № 18/331 (том 2 а.с. 211). Державний реєстратор Котик В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області зареєстрував право приватної власності за ТОВ «Гостинець» на вказані нежитлові приміщення за наявності\~ суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки при подачі рішень судів за період 2004-2008 років, у Державному\~ реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявний запис про реєстрацію права власності на цей обєкт в 2014 році за [PERSON] та в 2015 році за [PERSON] \~ 02.10.2018 року державний реєстратор Котик В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області о 18:00:22 індексний номер рішення 43309091 вніс відомості до реєстру про право приватної власності за [PERSON] на вказаний вище об`єкт нерухомості.\~ 02.11.2018 року о 16:38:56 державним реєстратором Котиком В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області було внесено відомості про припинення права власності за [PERSON] \~ та цього ж дня о 16:38:56 було внесено відомості про перехід прав власності на нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] до ТОВ «Аквінта». Запис внесено на підставі Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про перехід права приватної власності до ТОВ «Аквінта» на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 405427326101, місцезнаходження [ADDRESS] , яка подана представником ТОВ «Аквінта» Цісельським А.С. зареєстровано державним реєстратором Котиком В.Г. Івано-Франківської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області 02.11.2018 о 16:30:07, реєстраційний номер заяви 30969379,\~ дата та час розгляду 02.11.2018 року, розгляд заяви 2 години (том 2 а.с. 213). Ці записи та рішення є похідними від попередніх реєстраційних дій, та вчинені на підставі рішень та записів реєстру речових прав на нерухоме майно, які безпідставно, внесені до реєстру речових прав, і не можуть створювати будь-яких наслідків щодо\~ набуття та переходу права власності. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч.1 ст. 388 ЦК України. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14 захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями\~387\~та\~388 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у справі № 183/1617/16 в постанові від 14 листопада 2018 року погодилася з цим висновком Верховного Суду України, оскільки задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України, є неефективними. Як встановлено судом позивачі були позбавлені права власності на нежитлові приміщення по [ADDRESS] -Франківську неправомірно, поза їхньої волі, без будь-яких угод чи правочинів, а тому вимога позивачів\~ про витребування у ТОВ «Аквінта » на користь позивачів нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] , загальною площею 1302,1 кв.м (підвал, І, ІІ поверх будівлі) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 405427326101, підлягає до задоволення. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що договір від 14.02.2004 року є нікчемним правочином, оскільки дублікат договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року визнано недійсним рішенням від 09.09.2004 року, та ухвалою від 06.02.2004 року [PERSON] заборонено вчиняти будь які дії передбачені статутом ЗАТ «Світлиця», а також те, що ухвалою від 12.06.2008 року зобов`язано зареєструвати право власності за ТОВ «Гостинець» з огляду на наступне. Визнання дублікату договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року недійсним не свідчить про нікчемність правочину, оскільки дублікат правочину лише відтворює зміст договору, а заборона [PERSON] щодо вчинення\~ будь яких дій передбачених статутом ЗАТ «Світлиця» не може бути прийнята до уваги, оскільки як встановлено вироком Галицького районного суду м.Львова від 11-14 травня 2007 року ухвала суду від 06.02.2004 року не набрала законної сили та обмежень на укладення договору не існувало. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved