Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає , що відповідно до укладеного договору № б.н. від 21.05.2013 року [PERSON] (відповідач) отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір , умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит у розмірі , встановленому договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6.умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів , позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором і таким чином свої зобов'язання перед банком не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.12.2016 року має заборгованість - 14622,66 грн., яка складається з наступного: - 5085,33 грн. - тіло кредиту; - 3404,84 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; - 4959,98 грн. - нараховано пені; а також штрафи : - 500.00 грн. штраф (фіксована складова) - 672,51 грн. - штраф ( процентна складова) У судове засідання представник позивача не з'явився , надав суду заяву , в якій просить слухати справу в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити . Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір № б.н. від 21.05.2013 року . Предметом договору є кредит на споживчі цілі в розмірі 2500 грн. ( дві тисячі п'ятсот гривень). Сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 06.12.2016 року має заборгованість - 14622,66 грн., яка складається з наступного: - 5085,33 грн. - тіло кредиту; - 3404,84 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; - 4959,98 грн. - нараховано пені; а також штрафи : - 500.00 грн. штраф (фіксована складова) - 672,51 грн. - штраф ( процентна складова). Відповідач не вчиняв ніяких дій, щоб погасити дану заборгованість, про що свідчать повідомлення та вимоги про погашення заборгованості у добровільному порядку. Тому позивач був змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 1050 ч. 2 говорить, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків, належних йому. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за можливе покласти судові витрати на відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: approved