Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно у зв'язку з продовженням навчання їх спільної дитини. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, спрямованими до суду запереченнями проти позову просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю, адже, як зазначає є непрацюючим пенсіонером, інвалідом війни 3 групи, потребує постійного лікування і крім того на його утриманні знаходиться хвора мати. Також, останній просив суд відкласти розгляд справи для надання можливості його представнику ознайомитись з її матеріалами. Разом з тим, з огляду на стислі строки розгляду даної категорії справ один місяць з дня відкриття провадження (ч. 1 ст. 157 ЦПК України), та дату отримання відповідачем судової кореспонденції (копії позову, судової повістки тощо) 21 грудня 2015 року, вважати що у останнього або його представника не було часу для належної підготовки до участі у розгляді справи, на переконання суду, не можна. Таким чином, задовольняючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, беручи до уваги неявку самого відповідача та необхідність його повторного виклику засобами поштового звязку, суд вимушений буде порушити згадані вище норми Закону, що є неприпустимим. Отже, враховуючи зміст клопотання про відкладення розгляду справи, предмет позову, субєктний склад осіб та дату отримання відповідачем судової кореспонденції, суд вважає, що останній мав достатньо часу, як особисто так і опосередковано, для підготовки до слухання справи і вважає за можливе, відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України, провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Сторони з 7 червня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 11 червня 1999 року (а.с.4). Від даного шлюбу останні мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка, на даний час, є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету ім.. [PERSON] зі строком навчання до 30 червня 2019 року. Згідно довідки, виданої ГУ ПФУ в Житомирській області (а.с.9), станом на 11 листопада 2015 року з пенсії відповідача на користь позивача здійснюється відрахування аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За наданими відповідачем копіями документів, останній є інвалідом війни третьої групи (а.с.28). Також, [PERSON] надіслав до суду копію виконавчого листа про стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка, як убачається з копію свідоцтва про народження (а.с.27), народилась від шлюбу сторін. Дані правовідносини регулюється наступними нормами матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Підсумовуючи наведене суд прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Визначаючи розмір аліментів суд повинен враховувати як реальну потребу того, на чию користь вони стягуються, так і на матеріальне становище самого платника аліментів. Відтак, суд дійшов до висновку про те, що заявлена до стягнення позивачем вимога про стягнення 1/4 частини всіх видів доходів відповідача буде достатньою для задоволення потреб дитини у звязку з навчанням. До тверджень відповідача про те, що він унеможливлений сплачувати такі аліменти, суд відноситься критично\~ з огляду на таке. Так, зазначаючи те, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти у звязку з навчанням дочки, [PERSON] не вказав дійсний розмір отримуваних ним доходів, чим позбавив суд можливості обрахувати можливий до стягнення з нього розмір аліментів та взагалі можливість їх стягнення. Також, суд приймає до уваги той факт, що відповідач сплачував аліменти до повноліття дочки [PERSON] і матеріали справи не дають підстав вважати про у нього, на даний час, можливі труднощі по їх сплаті і на навчання дитини. Водночас, відповідачем не підтверджено наявність на його утриманні і інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Окрім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved