Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 27.10.2014 Виконавчим комітетом Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №03. Підставою свого позову позивач зазначає те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 27.10.2014 вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться. Фактичні шлюбні відносини припинені. Крім того позивач на даний час проживає в [INFO], а відповідач в с. Камянка Новопсковського району Луганської області. Збереження сімї неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в своєму позову просить справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Ніколаєнко». Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 27 жовтня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 236499, виданим повторно 14 грудня 2017 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 03. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, відповідачем не надано заперечень проти позову, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення серії ААЕ№476643 від 27.01.2010 виданого [PERSON],\~позивач по справі є інвалідом 2 групи. Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 704,80 гривень.\~\~

Outcome: approved