Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області про визнання права власності та встановлення факту спільного проживання. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 02 січня 2007 у віці 64 років помер [PERSON]. Із рідних у померлого не залишилось та не має нікого. Починаючи з 1987 року та по день його смерті разом із ним мешкали та вели спільне господарство однією сімєю понад пять років матір позивача - [PERSON] та вона - [PERSON]. Саме вони здійснили його поховання та усі витрати, повязані з цим взяли на себе. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки, що знаходиться на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, земельної частки (паю) по колишньому КСП «Заріччя». 06 липня 2011 року у віці 74 років померла її матір [PERSON]. Вона - позивач є єдиною спадкоємицею. З наявними у неї документами, звернулася до державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину та переоформлення спадкового майна після померлого [PERSON] на своє імя. Після опрацювання поданих нею документів, державним нотаріусом було встановлено те, що вона дійсно є спадкоємицею за законом та спадщину, в порядку статті 1268 ЦК України фактично прийняла, проживаючи з померлим на момент смерті разом та ведучи спільне господарство, але реалізувати свої спадкові права не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, підтверджуючі належність цього майна спадкодавцеві та факт проживання однією сімєю встановлюється тільки судом. Постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори було складено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових справ після померлого та видачі їй свідоцтва про право на спадщину відмовлено - через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовну заяву просила задовольнити повністю. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Лозно - Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони проживала по - сусідству з [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Останні проживали разом, вели спільне господарство, садили та обробляли огород. [PERSON] та її матір - [PERSON] здійснювали поховання [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] помер 02.01.2007 року, про що Лозно- Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області було складено відповідний актовий запис за № 01 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 087488 (а.с.8). [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД №466309 (а.с.18) та свідоцтвом про укладення шлюбу (щодо зміни прізвища позивача) серії І-АБ №126957 (а.с.19). Поховання [PERSON] здійснили [PERSON] та іі матір - [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району №963 від 12.06.2017р. та довідкою депутата Лозно- Олександрівської селищної ради від 12.06.2017р. (а.с.9,10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки № 48 кадастровий номер 4420955700:01:001:0049 загальною площею 6,2631 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 031048, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 281 належало померлому [PERSON], що підтверджується ксерокопією державного акту, довідкою від 12.04.2017р. № 9-28-99.1-482/15-17 (а.с.12). Земельної частки (паю) по колишньому КСП «Заріччя», право власності на яку на підставі сертифікату серії ЛГ № 0113918 від 27.02.1997р. за №194 належало померлому [PERSON], що підтверджується довідкою відділу у Білокуракинському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 12.04.2017р. № 9-28-99.1-482/15-17 (а.с.11). 06 липня 2011 року померла матір позивача - [PERSON], про що Лозно-Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області було складено відповідний актовий запис за № 14 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 278079 (а.с.14). В газеті «Життя Білокуракинщини» №№31-32 від 22.04.2017р. розміщено оголошення про втрату правовстановлюючих документів (а.с.13). Постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років.(а.с.7) Відповідно до пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року згідно з яким «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна» та пункту 4.18. «За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку". Згідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом,а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», зокрема п.21 визначено, що під час вирішення справ про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, якою визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Справи про встановлення фактів розглядаються судами, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник може предявити позов до суду про визнання за ним права власності. Таким чином, в судовому засіданні було підтверджено факт проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON], тому слід задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та визнати право власності на земельні ділянки за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved