Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що з 14 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] [INFO] Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторни тривалий час проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її уриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що змусило позивача звернутися до суду. У зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений, між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з»явилася, на адресу суду надала заяву, у якій уточнила позовні вимоги, вказала, що просить стягнути з відповідача в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В заяві вказала, що просить розгляд справи проводити за її відсутності, на позовних вимога наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, на адресу суду надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2010 року Кам»янською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис №10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено, поновлення шлюбних стосунків неможливе, оскільки відсутнє бажання у подружжя на їх відновлення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Крім того, в силу вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]». Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частинами 1, 2 ст.183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Таким чином позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved