Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON]. Вимоги обґрунтував тим, що 30 листопада 2015 року помер його батько [PERSON], [INFO]. Після смерті останнього залишився будинок розташований по вул. Шевченка, 56, у с. Богданівка Знамянського району Кіровоградської області та земельна ділянка розташована у Знамянському районі Кіровоградської області. Заповіт померлим складений не був, а у встановлений строк звернутися до нотаріальної контори він не зміг, так як про смерть батька не знав, оскільки, в той час знаходився на навчанні у Знамянському ПТУ №12, а тісного спілкування з батьком не мав. Зазначає, що про смерть батька дізнався лише 22 липня 2016 року. Вважає причини пропуску строку поважними, адже про смерть батька не знав та на той час знаходився на навчанні, крім того, лікувався сам та опікувався матірю, яка хворіє на гіпертонію 2 ступеню, панкріотит та холіцестит. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач у судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представники позивача у судове засідання не з'явилась, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили справу розглянути за їхньої відсутності, не заперечували проти винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] міської ради Черкаської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з відсутністтю поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Справу просив розглянути за вдсутності представника відповідача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіроградської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 10 січня 2018 року, де міститься підпис останнього. Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання представником відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіроградської області відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, 30 листопада 2015 року у м. Сміла Черкаської області помер [PERSON] (а.с. 7). Дана обставина підтверджується також актовим записом про смерть №88 від 01 грудня 2015 року (а.с. 108-113, 119-123). Відтак, суд відхиляє та не бере до уваги довідку видану [PERSON] сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області №41/02-23.3 від 15 серпня 2016 року, згідно якої [PERSON], на день своєї смерті проживав у [INFO], (а.с.6). Згідно даних паспорта прізвище, ім'я та побатькові позивача [PERSON] (а.с.9). Батьком позивача, згідно свідоцта про народження серії І-ОЛ №020821 виданого 15 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, є померлий [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3504531332017 від 03 липня 2017 року, земельна ділянка, кадастровий номер: 3522280400:01:000:31, розташована на території [PERSON] сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, загальною площею 0,9995 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна [PERSON] на праві приватної власності, на підставі рішення органу виконавчої влади Знам'янської районної державної адміністрації від 14 лютого 2002 року, документ, що посвідчує право: Державний акт ІІ КР №042221 від 29 березня 2002 року. Орендар: ТОВ «Агрофірма Хлібодар» (а.с.63-65). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3504531322017 від 03 липня 2017 року, земельна ділянка, кадастровий номер: 3522280400:02:000:31, розташована на території [PERSON] сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, загальною площею 3,5440 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ТОВ «Землестандарт» на праві приватної власності, орендар ТОВ «Агрофірма Хлібодар» (а.с.60-62). Відповідно до розяснення Знамянської районної державної нотаріальної контори №931/01-16 від 19 вересня 2016 року, позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском встановленого строку для її подання (а.с. 5). З відповіді Знам'янського міськрайоного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вх.№ 14135/17 від 29 листопада 2017 року, встановлено, що дітьми померлого [PERSON] є: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.107). Однак, згідно відповіді Знамянської районної державної нотаріальної контори №783/01-16 від 26 червня 2017 року, після померлого 30 листопада 2015 року [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.26). Дана обставина підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 26 липня 2017 року (а.с.27). Згідно додатку до диплома 12К № 246796 [PERSON] з 01 вересня 213 року по 29 квітня 216 року навчався у Професійно-технічному училещи №12 м. Знам'янка (а.с.12). Випискою з медичної карти №8491 встановлено, що позивачу з діагнозом: епілепсія, генералізована форма, поліморфні приступи, рекомендовано спостерігатись у лікарів невролога, психіатра, кардіолога та гастроентеролого (а.с.13). Згідно виписки із медичної картки хворого терапевтичного відділенння №75, матір позивача [PERSON], [INFO] має діагноз Хронічний бронхіт середньої тяжкості, стадія загострення. Пневмофиброз. Ємфізема легенів. ЛН ІІ ст. ИБС. Дифузний кардіосклероз. ГБ ІІ ст. СН І ст. (а.с.14). За змістом ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом №11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач, повязаний зі спадкодавцем кровним походженням, є його рідним сином, має право на спадкування за правом представлення, тобто усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved