Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 27.02.2014 року і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 20.08.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 760. В період шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач з сім'єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, їй самостійно важко матеріально забезпечувати сина, тому вимушена була звернутись до суду /а.с.1/. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та пояснила, що з відповідачем не проживає разом, чоловік мешкає з батьками за іншою адресою, вона проживає одна разом з сином. Щомісячно отримує грошову допомогу від держави на утримання дитини, інших доходів немає. В січні 2014 року відповідач надав в якості допомоги 500 гривень, при цьому наполягав на написанні розписки про отримання коштів. Вважає, що відповідач повинний забезпечувати їх спільну дитину, розмір аліментів, що потребує стягненню з відповідача, дорівнює ? частини з усіх видів заробітку останнього. Відповідач проти позову заперечує, надав письмові заперечення, в яких зазначив: що при визначені розміру аліментів на утримання дитини необхідно врахувати його матеріальний стан - він не працює, не має постійного заробітку, витрачає час та гроші для пошуку роботи, отримання прибутку, проживає з батьками, при цьому батько є інвалідом. Оскільки він не працює, має мінливий дохід, то у відповідності вимог ст. 184 СК України може сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій одиниці у розмірі 450 гривень щомісячно /а.с.13/. В судовому засіданні позивач частково заперечував проти заявленого розміру аліментів, що потребують стягнення з нього на утримання сина. Суду пояснив, що дійсно з 20.08.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] в них народився син [PERSON], він є батьком цієї дитини. Сімейні стосунки з дружиною не склались із-за батьків останньої. Він в наступний час проживає окремо, разом з батьками за іншою адресою. Постійної роботи не має, має мінливий дохід. Добровільно допомогу надавав, в січні 2014 року сплатив позивачу 500 гривень. Вважає можливим надавати матеріальну допомогу у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, що більше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що знаходяться на його утриманні, - немає. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року, шлюб було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 760. /а.с.5/ В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.08.2013 року. В свідоцтві в графі «батьки» батьком зазначений відповідач /а.с.4/. Позивач, на утримання якої знаходиться неповнолітня дитина, проживає одна разом з сином за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Позивач в наступний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, щомісячно отримує грошову допомогу на виховання дитини до 3-років, інших доходів не отримує. Зазначений факт визнаний сторонами, тому у відповідності вимог ст. 61 ЦПК України не потребує доведенню. Відповідач [PERSON] не працює, проживає за адресою: [ADDRESS], - разом з батьками, бабусею, які перебувають на пенсії. Проте будь-яких документів, які б підтверджували перебування зазначених осіб на утриманні у відповідача, - останнім судові не надано. Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. [PERSON] є працездатною особою, на обліку в лікувальних закладах не перебуває, група інвалідності останньому не встановлена, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів у відповідача немає і, отже, він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку відповідача, що буде стягуватися як аліменти повинна скласти ? частину з усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Крім цього, з відповідача в силу ст.88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави.

Outcome: approved