Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, у виконкомі Кривської\~ сільської ради про, що видане відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] за актовим записом № 07. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . На даний час діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки, оскільки відповідач залишив сім`ю, усунувся від виконання батьківських обов`язків, не надає коштів на утримання дітей, що в свою чергу погіршує і без того скрутне матеріальне становище позивачки. Відповідач офіційно ніде не працює, не зареєстрований як підприємець, однак постійно виїздить на сезонні заробітки та має достатній заробіток і зможе сплачувати аліменти в сумі 2000 грн., на кожну дитину. За таких обставин позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. До суду надійшла заява від представника позивачки про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги представник позивачки підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення рекомендованого повідомлення суду про його виклик судове засідання на розгляд даної справи. Жодних заяв про причини неявки в судове засідання відповідач не подавав та не подавав до суду відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.09.2006 року, у виконкомі Кривської сільської ради Хустського району про, що видане відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] за актовим записом №07. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] Згідно довідки виданої виконкомом Кривської сільської ради від 04.08.2020 року за №211 неповнолітні діти сторін знаходиться на утриманні позивачки. З матеріалів справи вбачається, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає та протягом тривалого часу самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім`ю. Через важкий матеріальний стан, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки сама утримувати неповнолітніх дітей не має можливості. Відповідач є молодою за віком особою, має нерегулярний мінливий дохід, а тому відповідно до вимог ст. 184 СК України, розмір аліментів слід визначати в твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначаються судовим рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення своїх неповнолітніх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребує значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їх належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, отримує мінливий дохід, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2020 року до досягнення дітьми повнолітнього віку. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved