Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] до 24.10.2014 року, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу відповідач відвідав доньку лише один раз у вересні 2017 року. З того часу відповідач не бачиться з дитиною, з ними не живе. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області з відповідача стягуються аліменти на її користь у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вона намагалася домовитися з відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання доньки, однак відповідач не сплачує аліменти ні добровільно, ні на звернення Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби. Дитина зареєстрована та проживає з нею, батько не займається вихованням дитини, не відвідує її. Дитина не знає свого батька. Відповідач не з'явився на засідання органу опіки і піклування, де розглядалося питання доцільності позбавлення його батьківських прав, хоча про час та місце був повідомлений. Ухвалою від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 18.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засіданні не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Викликався шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Третя особа Орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області у судове засіданні не з'явилася, однак представник такої подав заяву про розгляд справи у його відсутості, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності сторін. Зі згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області 12.10.2011 року. Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.10.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.05.2011 року у Звенигородській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 08. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 09.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки, виданої Звенигородською сільською радою №1217 від 29.08.2018 року, вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з мамою [PERSON] за адресою с.Відники, вул. Сонячна, Пустомитівського району, Львівської області. Як вбачається з довідки Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області №09-26/19071 від 01.11.2018 року, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] за виконавчим листом №450/2499/14-ц, який видано 23.08.2018 року. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не проявляє батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, разом з нею не проживає, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров'я, не бере участі у її вихованні, не піклується про духовний та фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. Частинами 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач доводи позивача не спростував, відзиву на позов суду не надав, у судові засідання жодного разу не з'явився, а тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи і вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судових витрат

Outcome: approved