Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.\~ В обґрунтування позовних вимог\~ позивач зазначає, що з 30 жовтня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Між ними відсутні взаємопорозуміння та взаємоповага. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства з вересня 2020 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, після розірвання шлюбу бажає щоб дитина залишилася проживати з нею. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, разом із позовною заявою надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України\~ надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Пояснив, що не погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві та зазначив, що між ним та позивачкою виникли напружені стосунки у зв`язку із різними поглядами на життя, втратою почуття любові та взаєморозуміння. Також зазначив, що на даний час фактичні шлюбні стосунки припинено, проте він проживає за однією адресою із позивачем та дитиною, він активно приймає участь у вихованні та утриманні дитини, питання щодо місця проживання дитини між ними не вирішено. Вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши\~ матеріали\~ справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 30 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 471. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Питання щодо місця проживання дитини між сторонами не вирішено. Згідно акту складеного головою квартального комітету № 16 від 23.01.2021 року, складеного у присутності свідків, [PERSON] з 2009 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Сторони шлюбно-сімейні відносини припинили з вересня 2020 року. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини, зокрема те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дитини. Крім того, суд приймає до уваги, що у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позов та для задоволення позову наявні законні підстави, суд приходить до висновку про задоволення позову. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на " [PERSON] ",\~ яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved