Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 44536 гривень 17 коп, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 11 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода на а/д Авангард- Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області, за участю автомобіля марки «Деу Нексія», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER], який на праві власності належить ' [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 19.01.2012. Вина Відповідача у ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АГ2 № 779033 від 11.09.2013 року, на підставі якого 09 жовтня 2013 року винесена Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] Зазначеною постановою суду від 09 жовтня 2013 року громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Для оцінки нанесеного збитку автомобілю марки «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER], його власник, [PERSON], звернувся до ФОП [PERSON] для проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого його автомобілю та отримав висновок №246/13 від 10 жовтня 2013 року. Сума завданого збитку відповідно до висновку №246/13 від 10 жовтня 2013 року становить 43414,41 грн. Вартість послуг оцінювача відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №73 від 11.10.2013 року становить 950 грн. Для визначення вартості завданого збитку частково розбирався пошкоджений автомобіль «Хюндай» у ФОП [PERSON], вартість цих робіт становить 115 (сто п'ятнадцять) гривень. Для сповіщення про місце та час проведення огляду автомобіля «Хюндай» з цілю подальшої оцінку збитків Відповідач викликався телеграмою, вартість якою становить 56, 76 (п'ятдесят шість) гривень сімдесят шість копійок. [PERSON] також викликав евакуатор для транспортування пошкодженого автомобіля. Загальна сума матеріальної о збитку складає 44536, 17 гривень 17 коп. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди": розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, а наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В результаті дорожньо-транспортної пригоди була пошкоджена власність позивача, який ним використовувався щоденно в повсякденному житті. У зв'язку з чим позивач та члени його сім'ї були позбавлені можливості користуватися автомобілем, зокрема вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені їх життєві плани. Неодноразові звернення до відповідача з проханням надати кошти для покриття хоча б ремонту не мали позитивного результату, в зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають задоволенню. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вина [PERSON] фактично доведена. На підставі викладеного та

Outcome: approved