Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. Позивачем надаються відповідачу послуги по постачанню теплової енергії, але надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі сплачуються відповідачем, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12.03.2014 року склала 6507,80 гривень за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року. Відповідач добровільно не погашає заборгованість і тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 6507,80 гривень , суму 3% річних в розмірі 45,10 гривень, та інфляційні нарахування в розмірі 25,06 гривень. Ухвалою суду від 05 травня 2014 року в якості співвідповідача по справі було притягнуто [PERSON]. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання з квітня 2012 року по березень 2014 року в сумі 7076 , 14 гривень, 3% річних в сумі 82,93 гривень, інфляційні нарахування у розмірі 56,32 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що незважаючи на те, що він зареєстрований в [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON], він не є членом сім»ї власника квартири, послуги з теплопостачання не отримував , оскільки в квартирі відсутні нагрівальні прилади та для здійснення теплопостачання взагалі відсутня технічна можливість. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, зазначивши, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» з 01.08.2011 року не здійснює теплопостачання спірної квартири , оскільки власником [PERSON] в ній обладнано автономне опалення, а тому у позивача відсутнє право вимоги вартості послуг , які не були надані. Також просив застосувати до заявлених вимог строк позовної давності . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків. У відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2002 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.28). Згідно довідки адресно -довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області в [ADDRESS] з 12.10.1976 року зареєстрований також [PERSON] (а.с.11). Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідачі згідно особистого рахунку [NUMBER] відкритого на ім»я [PERSON] за період з квітня 2012 року по березень 2014 року включно мають заборгованість в сумі 7076,14 гривень (а.с.48,40). У відповідності до акту КП «Служба Єдиного замовника» від 01.08.2011 року [PERSON] самовільно без узгодження з власником будинку здійснив в квартирі відключення опалювальних приладів. Про те, що відключення опалювальних приладів в квартирі відповідача було здійснено у відсутність представника виконавця послуг, та рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мережі ЦО не затверджено , стороною відповідача не оспорювалося, крім того, незаконність дій відповідачів щодо самовільного відключення квартири від мережі ЦО встановлено рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки від 02 квітня 2012 року, яким забов»язано відповідачів відновити систему опалення у [ADDRESS] (а.с.19-21). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно з вимогами ч.1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами п. п. 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Після прийняття спеціальною комісією рішення про відключення від теплопостачання складається відповідний акт про відключення від мереж централізованого опалення, який є підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань. Тобто, доводи відповідачів , про те, що вони не мають договірних правовідносин з ПрАТ «ГТМ» та квартира відключена від мережі ЦО ,не можуть бути прийняті до уваги, тому що останніми не надано доказів, що відключення опалення в квартирі було здійснене за участю власника будинку, представника виконавця послуг або уповноваженої ними особи. Відповідачами не надано акту про відключення квартири від мережі централізованого опалення за участю вказаних представників. В десятиденний строк після відключення відповідачі не звернулися до відповідної комісії органу місцевого самоврядування на затвердження, і таким чином на сьогоднішній день не зняті з обліку як споживачі послуг з теплопостачання, особовий рахунок на ім»я Мухіної Заеліна В.М. до теперішнього часу не закрито, що також свідчить про існування між сторонами договірних правовідносин. Враховуючи наведене , і той факт, що судом не встановлено законних підстав для припинення нарахувань за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідачів врахуванням вимог ст. 156 ЖК України , слід стягнути солідарно заборгованість за послуги з теплопостачання з квітня 2012 року по березень 2014 року в розмірі 7076,14 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України з відповідачів слід стягнути 3% річних та інфляційні нарахування у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону в сумі 82,93 гривень та 56,32 гривень відповідно (а.с.49,50 ) , з тих підстав, що судом встановлено факт порушення зобов»язання . Доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, є безпідставними. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» , стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір , та звільнівши відповідача [PERSON] від його сплати, оскільки останній є інвалідом 1 групи (а.с.26).

Outcome: approved