Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON], являється сином [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON], являється дружиною [PERSON], який помер [INFO] року. Їх батько та чоловік [PERSON] був власником земельної ділянки площе 0,057 га. для ведення садівництва на території Малехівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого 17.12.1995 року зареєстрованого за № 270. За оформленням спадщини вони звернулись до Третьої Львівської ДНК, але у них відсутній правовстановлюючий документ на землю (державний акт на право приватної власності на землю). В усній формі позивачам пояснили у Відділі Держземагенства, що дублікати актів старого взірця не видаються. Просять позов задоволити. Позивачі в судове засідання не з'явились, однак, подали до суду заяви, якими просять розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, якою просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, однак направив на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника у зв»язку із великою завантаженістю. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], помер [INFO] року, актовий запис № 968. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя, вбачається, що 24 грудня 1952 року за актовим записом № 790 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище сторін після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З копії довідки № 1 від 07.05.2015 року, виданої об»єднанням співвласників багатоквартирного будинку, вбачається, що посмертно [PERSON] дійсно до дати смерті [INFO] року проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS], разом з ним була зареєстрована, проживала і досі проживає його дружина [PERSON]. З копії державного акту на право приватної власності на землю, вбачається, що [PERSON], передається, у приватну власність земельна ділянка площею 0,057 га в межах згідно з планом. З копії листів за № 1534/02-14, 1535/02-14 від 12.05.2015 р., вбачається, що державним нотаріусом 3 Львівської ДНК позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved