Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яка обґрунтовується тим, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 12.12.2019 року, який зареєстровано в реєстрі за №30702 звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №R53113354147B від 12.11.2012 року за період з 05.05.2018 року по 23.10.2019 року в сумі 11704 грн. 24 коп. У зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Хара Н.С. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис з порушенням вимог законодавства щодо змісту виконавчого напису, переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлення безспірності заборгованості та строків звернення стягувача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, яке призвело до незаконного відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення суми заборгованості з яким позивач не згоден, тому просив визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, попередньо представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі не надавала. Третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкова І.О. - у судове засідання не з`явилася, попередньо її представник направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника, в позовних вимогах просила відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 12.12.2019 року, який зареєстровано в реєстрі за №30702, звернено стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №R53113354147B від 12.11.2012 року, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»; строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 05.05.2018 року по 23.10.2019 року; сума заборгованості складає 11704,24 грн. ( прострочена заборгованість за сумою кредиту 9318,43 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами 2385,81 грн.; неустойка (штраф,пеня) за порушення зобов`язань по кредиту 0,00 грн.); загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 12004,24 грн. ( а.с.14). Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 08.09.2020 року відкрито виконавче провадження №62980358 на підставі вищезазначеного виконавчого напису (а.с.23). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п. п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із відомостями, що зазначені у виконавчому написі, [PERSON] має прострочену заборгованість лише по сумі кредиту - 9318,43 грн. та за процентами - 2385,81 грн., а по штрафам, комісіям і пені заборгованість відсутня. Проте позивач у позовній заяві не погоджується із зазначеною сумою заборгованості посилаюсь на те, що відповідачем прощено строк звернення до нотаріуса для стягнення заборгованості, оскільки строк виконання кредитного договору до 12.11.2015 року, а сума боргу обрахована вже після закінчення строків давності, тобто після 12.11.2015 року кредитор не мав права нараховувати проценти, тому позивач вважає суму заборгованості безпідставним та необґрунтованим. Доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором, суду не надано. Згідно з п.3.2 кредитного договору №R53113354147B від 12.11.2012 року позичальник зобов`язаний повернути Кредит у повному обсязі 12.11.2015 року або достроково у випадках, передбачених цим Договором (а.с.15). Отже, право вимоги стягувача виникло 13.11.2015 року, а закінчилось зі спливом трьохрічного строку - 12.11.2018 року, а оскаржуваний напис вчинено 12.12.2019 року, тобто з порушенням трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги. Вищевикладене свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно п. 5.1 та п. 5.2 п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом Хара Н.С. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитному договорі, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їїпогашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з вищевикладеними вимогами Закону виконавчий напис нотаріуса вчиняється на оригіналах документів (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість, але оспорюваний виконавчий напис вчинено на окрему бланку нотаріальних дій. Крім цього, як вбачається з договору про відступлення права вимоги №210314нв від 21.03.2014 року первісний кредитор - ПАТ «ВТБ Банк» передав (відступив) новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Згідно з Додатком №1 до Договору у реєстрі прав вимоги №1 значиться кредитний договір №R53113354147B від 12.11.2012 року, боржником по якому є [PERSON] , загальна сума боргу зазначена 11704,24 грн. (а.с.124). Проте у спірному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягувачем по кредитному договору №R53113354147B від 12.11.2012 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019 року. Будь-яких доказів про те, що право вимоги за кредитним договором №R53113354147B від 12.11.2012 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», суду не надано. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2020 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Н.С. витребувано завірені належним чином копії документів пред`явлених нотаріусу зі сторони ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про вчинення нотаріальної дії щодо [PERSON] та матеріалів нотаріальної справи за виконавчим написом № 30702 зробленого приватним нотаріусом від 12.12.2019 року, а також у ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» завірену належним чином копію всього Договору відступлення права вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року укладеного з ПАТ «ВТБ БАНК» та всіх додатків до договору, докази направлення товариством боржнику повідомлення про відступлення права вимог та докази отримання боржником таких повідомлень та інші документи, зазначені в ухвалі суду. Зазначена ухвала суду не була виконана приватним нотаріусом Хара Н.С. та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», що унеможливлює встановлення того, що відповідач є належним стягувачем по кредитному договору. У правовій позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved