Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав зазначивши, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. У шлюбі з відповідачем позивач не перебувала. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не бере участі в утриманні та вихованні сина, не бажає бачити свою дитину, не цікавиться станом його здоров'я, навчанням, особистим життям та розвитком його особистості. Більш того, відповідач покинув своє місце реєстрації та на даний час переховується від позивача, державних органів та установ. За весь час відповідач жодного разу не відвідав місце проживання дитини, не дарував жодного подарунка дитині на свята. Відповідач є поганим прикладом для наслідування, він фактично самоусунувся від своїх батьківських прав та обов'язків. Також відповідача було визнано винним у злочині, пов'язаному із обігом наркотиків. Відповідач не цікавиться за які кошти живе дитина, чи вистачає фінансового забезпечення для нормального розвитку. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2007 року було стягнено з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини щомісячні. Борг відповідача по аліментах станом на 01.10.2016 року становить 64238,20 грн. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Черкаської міської ради Молчанович Н.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що гр. [PERSON], [INFO] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1012. Позивач з відповідачем у шлюбі не перебувала. 22.03.2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 270, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, В подальшому рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1280 від 20.11.2013 року було змінено прізвище малолітньому [PERSON] на «[PERSON]». Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2007 року було стягнено з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини щомісячні. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.10.2016 року становить 64238,20 грн. З довідки Управління соціального захисту населення Соснівського району вбачається, що позивач перебувала на обліку в зазначеному управлінні і отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, допомогу було назначено на термін з 01.05.2010 року по 30.06.2016 року. Крім того, [PERSON] відбував кримінальне покарання в Черкаській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№62) згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.08.2010 року до 05 років позбавлення волі, звільнений 26.06.2014 року - на підставі ст. 81 КК України, вибув за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується довідкою № 17/4632 від 17.10.2016 року Черкаської виправної колонії № 62. Малолітній [PERSON] протягом 2013-2016 року неодноразово перебував на лікуванні у Черкаській міській дитячій лікарні у зв'язку з гіперкинетичним синдромом дитячого віку та на даний час потребує нагляду невролога та гастроентеролога, що підтверджується виписками із медичної карти. Згідно довідки та повідомлення адміністрації Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 20, вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] займаються мати та вітчим. З пояснень, які наявні в матеріалах справи [PERSON], [PERSON], [PERSON], які добре знають дану сім`ю та підтвердили, що відповідач не виявляє своєї зацікавленості щодо долі сина, матеріально не допомагає, не приймає участі у духовному та фізичному розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. 31.01.2017 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради наданий висновок № 53/30-03-03 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO] щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З пояснень позивача, а також з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує сина матеріально, не піклується про життя та здоров'я, не дбає про його фізичний та моральний розвиток. У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям сина та виконувати свій батьківський обов'язок. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні сина, підвищенні рівня його знань та оздоровлення дитини. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved