Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який він прийняв у спадщину після смерті свого батька, так як в досудовому порядку не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку. Позивач фактично прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак, через те, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок, позивач не може оформити свої спадкові права. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 30). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього надійшла заява в якій він проти позову не заперечував, та просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 28). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.02.2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 7) . Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 23.04.1993 року, виданого Чугуївською райдержадміністрацією, реєстровий № [NUMBER] (а.с. 8). За життя [PERSON]заповіт не склав. Таким чином, спадкування після його смерті відбувалося за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали його дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в передбачений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь другого сина спадкодавця та позивача по даній справі - [PERSON], який в свою чергу подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Отже, позивач по справі, є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України. Вищевикладені обставини встановлені рішенням Чугуївського міського суду Харківської області по справі №636/2942/16-ц від 15.09.2016 року (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріус повідомила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок у зв'зку із наступним. 23.04.1993 року спадкодавцю було видано свідоцтво про право про право приватної власності на житловий будинок замість договору дарування у зв'зку з прибудовою до житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів Харківської області №193/г від 17.10.1994 року (а.с. 9) [PERSON] було надано дозвіл на перебудову житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів Харківської області №63/9 від 10.11.1994 року (а.с. 10) [PERSON] було надано дозвіл на будівництво літньої кухні, сараю, бані, погребу. Згідно довідки-характеристики №1329 від 07.07.2016 року: в інвентаризаційній справі на житловий будинок відсутні самовільно побудовані будівлі та самовільні перепланування (а.с. 12). Згідно звіту про оцінку майна від 2017 року, а саме висновку про вартість майна, вищевказаний житловий будинок відповідає державним будівельним нормам України (а.с. 20-21). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Оскільки вищезазначений житловий будинок був побудований в 1998 році, то на момент виникнення цих правовідносин діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року. Діючий на той час ЦК УРСР 1963 року не передбачав обов'язкової реєстрації права власності. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права, яке вже виникло до її проведення, тобто сама реєстрація згідно з законодавством не є правовстановлюючим чинником, а є лише фактом визнання цього права з боку держави. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (який діє на момент звернення до суду), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012р. №6-54цс12) Отже, так як законодавство, яке було чинне на час завершення будівництва будинку з надвірними будівлями та спорудами, не пов'язувало виникнення права власності на нерухоме майно з державною реєстрацією такого права, то [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved