Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,6575 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія», с. Листвин Овруцького району Житомирської області, в розмірі 7768,18 гривень або 0,23 відсотків, який належав померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого головою Листвинської сільської ради Овруцького району 03.02.2015 року, мотивуючи тим що вона являється спадкоємцем за законом після смерті батька, і звернулася до Овруцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку та свідоцтво про право власності на майновий пай виданий після смерті спадкодавця. Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, відповідач та третя особа також просять справу розглядати без їх участі, відповідач позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку площею 1,6575 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер [NUMBER] і належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2003 року та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія», с. Листвин Овруцького району Житомирської області, в розмірі 7768,18 гривень або 0,23 відсотків, який належав померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого головою Листвинської сільської ради Овруцького району 03.02.2015 року (а.с.9-10 ). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому позивач фактично вступила у володіння спадковим майном, так як нею було пред»явлено ощадну книжку померлого [INFO] батька [PERSON], який зберігається в філії Овруцького відділення Ощадного банку України №2946/051, що підтверджується копією ощадної книжки по рахунку [NUMBER] (а.с.8). Позивач є дочкою [PERSON] і являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4-5). З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2017 року №1720/02-31 вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], так як нею було пред»явлено ощадну книжку померлого на грошовий вклад, який зберігається в філії Овруцького відділення Ощадного банку України №2946/051, що підтверджується копією ощадної книжки по рахунку [NUMBER], однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та майновий пай у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку померлому був виданий 10 лютого 2003 року, не за життя, а після його смерті , а свідоцтво на право власності на майновий пай, було видано після його смерті, та померлий був включений до списку осіб, що мають право на майновий пай 03 лютого 2015 року - не за життя, а після його смерті (а.с.14). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08.12.2017 року за номером 106836376 на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. З повідомлення державного нотаріуса Овруцької ДНК від 29.11.2017 року за №1913/01-16 вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до ДНК не зверталися. Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і її право на земельну ділянку та майновий пай, правовстановлюючі документи на які були видані після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набув право власності на спадкове майно (земельну ділянку), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року. Позивач сплатив судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Outcome: approved