Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 березня 2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №71. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 07.03.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Головною причиною непорозумінь є відсутність між ними спільного потягу, гармонійної фізичної близкості, без радості, яку доставляє така близкість. Як жінка, вона не відчуває себе щасливою, радісною та бажаною. Не отримує від відповідача ні допомоги, ні захисту, ні підтримки. Це її принижує морально. У неї пропадає інтерес до життя та стремління будь-що робити. Почувається пригніченою та беззахисною, оскільки з відповідачем досить часто виникають непорозуміння, сварки, скандали та з'ясування стосунків, що створює досить агресивну атмосферу подружнього життя. Налагодити взаємовідносини та вирішити проблеми їм не вдається, оскільки у них із відповідачем різні погляди на життя, взаємовідносини, виховання дитини, ведення побуту, сумісний відпочинок. Конфлікти ніколи не несуть вичерпний характер, оскільки усі її прохання відповідач ігнорує та не бажає дослухаться до висловлених нею думок чи пропозицій. Всі її намагання налагодити ситуацію в сім'ї, прохання до відповідача змінити його ставлення та погляди на сімейні проблеми не знайшли підтримки та реакції з боку відповідача. Він продовжує жити лише своїми інтересами. У результаті в сім'ї склалася нездорова обстановка, що, на її погляд, вкрай негативно впливає на виховання дитини та на її психіку. Її це глибоко хвилю та пригнічує, так як це триває досить тривалий проміжок часу. Також позивача непокоїть той факт, що саме в такому нездоровому сімейному кліматі змушена рости та виховуватись їх дитина, тому що це її морально та психічно травмує. Вважає, що їх сім'я існувати далі не може, подальше її збереження є неможливим та недоцільним. У даний час вони проживають у спільній квартирі, тому питання проживання дитини з одним з них не має необхідності вирішувати. Питання щодо матеріального утримання дитини між ними в даний час вирішено. Питання щодо поділу придбаного за час перебування у шлюбі майна на даний час не вирішено, сподівається досягти в цьому спільної мови та порозуміння з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 березня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №71 (а.с.4). Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис за №481 від 02 серпня 2012 (а.с.5). Судом встановлено, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дітей, фактичні шлюбні відносини на дату подання позовної заяви припинені по причині психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved