Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Родинської міської ради, орган опіки та піклування Новоекономічної селищної ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 09.06.2000 року він перебував у шлюбі з відповідачем по справі. Рішенням від 08.08.2016 року шлюб було розірвано. [INFO] у неї народився син [PERSON] , батьком якого записаний відповідач по справі [PERSON] . З 31.10.2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який займається вихованням сина, матеріально його утримує. Оскільки відповідач [PERSON] не займається вихованням сина з моменту народження останнього, матеріально не утримує, жодного разу не цікавився його життям, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність. ( а. с. 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність, визнав позовні вимоги у повному обсязі ( а. с. 67). Представник третьої особи орган опіки та піклування Новоекономіної селищної ради, третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, просили справу слухати у їх відсутність ( а.с. 47, 70-71). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Родинської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у відсутність представника, надали висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього [PERSON] ( а. с. 68). Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особо. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд розглядає справу за відсутності представника органу опіки та піклування Новоекономічної селищної ради, органу опіки та піклування Родинської міської ради, оскільки останнім надано належним чином засвідчений письмовий висновок щодо розв`язування спору, письмові пояснення. ( а. с. 68-69), а сторони не з`явились в судове засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 8). Позивачка по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.10.2017 року ( а. с. 10). Згідно характеристики Комунального дошкільного навчального закладу «Черемшина» за № 25 від 06.05.2020 року [PERSON] з 03.09.2019 року відвідує дитячий садок «Черемшина». Дитина виховується у повній родині. Мати: [PERSON] , батько [PERSON] . Вихованням займається як мати так і батько. ( а.с. 9). З матералів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає окрема від позивачки, за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] вихованням сина [PERSON] не займався, не цікавився його життям, матеріально сина не утримував. Батьківські обов`язки щодо малолітнього [PERSON] виконував [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Родинської міської ради від 27.11.2020 року за № 578/02-58 [PERSON] не виконує батьківські обов`язки з вихованням малолітнього сина, тому є підстави позбавити його батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 68). Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, приймаючи до уваги висновок виконкому органу опіки та піклування виконкому Родинської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. Окрім того, суд зауважує, що відповідачем по справі [PERSON] позовні вимоги про позбавлення його у відношенні малолітнього [PERSON] визнані к повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позву. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленума Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved