Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

\~Позивач звернувся до Жидачівського районного суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом а саме: на земельну ділянку площею 1. 39 га, без контурного визначення меж на місцевості, призначену для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 2804, розташовану на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області. У підтвердження заявлених вимог посилається на те, що вищевказана земельна ділянка належала його бабі, [PERSON], яка померла 11 квітня 2010 року в с. Лисків Жидачівського району Львівської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1.39 га. Державний нотаріус постановою № 1057/02-31 від 15.12.2016 р. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Позивач додав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просить задоволити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON], подала до суду заяву про визнання позову, просить справу слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень\~ст.174 ЦПК України\~в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 15 квітня 1997 року на ім'я [PERSON], на підставі рішення Зарічненської сільської ради народних депутатів № 230 від 14 квітня 1999 року, було виготовлено та видано Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 2804, розташовану на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1.39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Сертифікат зареєстровано у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 164. Заміни сертифікату на Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не здійснювала. Судом встановлено той факт, що [PERSON] померла 11 квітня 2010 року в с. Лисків Жидачівського району Львівської області, згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 208533 від 12 квітня 2010 р., виданого Зарічненською сільською радою Жидачівського району Львівської області. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1.39 га. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори спадкова справа не заводилася, у встановлений цивільним законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Жидачівського району Львівської області № 1000 від 12.12.2016 року, [PERSON] на день смерті 11 квітня 2010 року проживала і була зареєстрована в [INFO] разом з нею був зареєстрований та проживав внук [PERSON] та здійснював догляд за нею, займався її похованням. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, належної [PERSON] не зареєстровані. Від імені [PERSON] у виконкомі Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області заповіт не посвідчувався. У відповідності до\~ст. 81 Земельного кодексу України\~громадяни набувають право власності на земельні ділянки внаслідок прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року\~\~№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз'яснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно\~\~вимог ст.ст. 1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла 11 квітня 2010 року в с. Лисків Жидачівського району Львівської області. Згідно зі ст. ст.\~81,\~126 ЗК України\~право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] сільська рада цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, тому слід визнати за ним, як за спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 1.39 га, яка призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства та розташована на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Outcome: approved