Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] [INFO] , перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO] з 31.10.2013 року. Відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . На даний час шлюбні відносини між ними у встановленому законом порядку не розірвано, проте фактично шлюбні відносини було припинено з 2015 року. Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення №08 від 13.03.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , відносно його дітей, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , з огляду на наступне. Перебуваючи у шлюбі [PERSON] [INFO] , народила ще одну дитину, [PERSON] [INFO] , біологічним батьком якої є цивільний чоловік [PERSON] , [PERSON] [INFO] . Відповідач написав відмову від дитини, тим самим дозволивши своїй дружині записати саме батьком [PERSON] . Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 35 від 30 січня 2019 року про негайне відібрання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] [INFO] з подальшим позбавленням її батьківських прав. Позовна заява про позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] та її цивільного чоловіка [PERSON] [INFO] подано на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради. На даний момент діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] знаходяться у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома». Старша донька [PERSON] [INFO] , з 2012 року постійно проживає у бабусі [PERSON] 1961 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Дитина навчається у школі, у бабусі в квартирі для неї створені необхідні умови для повноцінного розвитку та виховання. Батько [PERSON] [INFO] , ніякого зв`язку з сім`єю не підтримує, участі у вихованні своїх двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] не приймає, матеріальної допомоги не надає, ніяким чином не піклується про доньок, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Враховуючи думку [PERSON] [INFO] , який підтверджує, що займатися вихованням дітей не буде, про що свідчить його нотаріально завірена заява №242 засвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, про те що він не заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав, не заперечує проти оформлення опіки над дітьми та їх подальшого удочеріння, вважають, що в найкращих інтересах дітей буде доцільно позбавити [PERSON] [INFO] . Справу з цього питання [PERSON] [INFO] просить розглядати без його участі. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , відносно його дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Стягнути з [PERSON] [INFO] на користь тієї особи або установи, де будуть виховуватися малолітні [PERSON] та [PERSON] , аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх її заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, щомісячно. Представник позивача [PERSON] до початку підготовчого засідання надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, але в матеріалах справи є нотаріально засвідчена заява про згоду позбавити його батьківських прав та розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб: орган опіки та піклування Дніпровської РДА Дніпропетровської області та КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» до початку засідання надали заяви в яких просять справу розглянути без їх участі позовні вимоги підтримали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] підтверджується наступним: копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , від 22.11.2010 року, виданого виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №45 від 18.01.2010 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 16 січня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №2 від 16.01.2014 року, в яких зазначено відповідача як батька дітей. В матеріалах справи є рішення виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №08 від 13 березня 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1983 р.н. відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с.16). В матеріалах справи є заява відповідача, [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловим О.А. від 07.03.2019 року реєстровий номер 242, з якої вбачається, що він усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, заявляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Не заперечує проти оформлення опіки над дітьми та їх подальшого удочеріння. Справу з цього питання просить розглядати без його участі. Нотаріусом роз`яснено зміст ст. 166 Сімейного Кодексу України. (.а.7) В матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 01.07.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки батько дітей ухиляється від виконання своїх обов`язків, не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний їх розвиток. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. А відповідно до розпоряджень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків (пункт 18 Постанови). Виходячи з конкретних обставин справи втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач не займається вихованням дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, він фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не вживає заходів, щодо поліпшення взаємовідносин з дітьми. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей (ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь тієї особи або установи, де будуть виховуватися діти у розмірі 1/3 частини з усіх її заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 19.03.2019 року, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 768,40 грн. за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), всього 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved