Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6773 ,82 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн., компенсації втрати частини заробітної плати, пов»язаної з інфляцією в розмірі 6866,24 грн. та індексацію заробітної плати в сумі 22,10 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з 03.10.2005 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем та працює на посаді електромонтера. Відповідач не виплачує заробітну плат, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України. Перелік таких доходів наведено в п. З Порядку № 159. До них належить, зокрема, і заробітна плата. Компенсація за затримку виплати заробітної плати здійснюється за рахунок коштів роботодавця. Нарахування компенсації провадиться один раз безпосередньо перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць (п. 5 Порядку № 159). Відповідно до п. 4 Вказаного вище порядку Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції") у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Враховуючи викладене компенсація втраченої частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією складає 6866,24 грн. Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Індексація заробітної плати за період заборгованості складає 22 грн. 10 коп. В зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати спричинена моральна шкода яку оцінює в 10 000 грн., так як має на своєму утриманні чоловіка-інваліда 2-ї групи та доньку. Через невиплату заробітної плати мені доводилось докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змушена була пояснювати чоловіку та родичам чого, не отримує заробітної плати та не може утримувати свою сім'ю, позичати кошти у друзів та знайомих. Окрім того, не мала можливості сплачувати комунальні послуги. Також була змушена оформити кредит, але не мала можливості сплачувати відсотки за кредитом та має заборгованість, вимушена була економити на одязі, продуктах харчування, витрачала кошти на проїзд до місця роботи. До судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність та заяву про зменшення розміру позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у зв»язку з тим, що є судове рішення у вигляді судового наказу і просить стягнути в цій частині заборгованість за листопад, грудень 2013 року та лютий 2014 року ( а.с. 18,19). Представник відповідача в судові засідання не з»явився, належним чином рекомендованим листом повідомлено про час і місце розгляду справи ( а.с. 17 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд ухвалює справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. З 03.10.2005 року позивач перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод-фірма «Ось» та працює на посаді електромонтера, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с. 25). Так, згідно довідки № 67 ТОВ «Завод-фірма «Ось» заборгувало [PERSON] заробітну плату в сумі 6773,82 грн. станом на 26.03.2014 року, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України.(а. с. 3). Згідно Судового наказу , виданого Кіровським районним судом м Кіровограда від 13.12.13 року на користь позивача з того ж відповідача стягнуто заборговану заробітну плату включно з жовтнем 2013 року ( а.с. 20). Згідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Окрім того, чинне законодавство зобов'язує роботодавця в разі затримки виплати заробітної плати нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією. Так, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів. Компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані у гривнях на території України та не мають разового характеру. Перелік таких доходів наведено в п. З Порядку № 159. До них належить, зокрема, і заробітна плата. Компенсація за затримку виплати заробітної плати здійснюється за рахунок коштів роботодавця. Нарахування компенсації провадиться один раз безпосередньо перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць (п. 5 Порядку № 159). Відповідно до п. 4 Вказаного вище порядку Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції") у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Враховуючи викладене компенсація втраченої частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією складає 6866,24 грн. за весь період затримки з липня 2013 року по лютий 2014 року включно , нарахованої відповідно до довідки ( а.с. 3). Так, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Індексація заробітної плати за період заборгованості складає 22 грн. 10 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Основу законодавства про оплату праці являє собою Закону України «Про оплату праці», який регламентує, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 12 вказаного Закону закріплено, що норми оплати праці і гарантії для працівників, а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо, - є іншими нормами і гарантіями оплати праці. Згідно ст. 237-1 Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадяться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону праці» моральна шкода - страждання, заподіяне працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими, інші негативні наслідки морального характеру. Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку , щодо часткового задоволення позову, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2409,71 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати, пов»язаної з інфляцією в сумі 6866,24грн., індексацію заробітної плати в сумі 22,10 грн. без врахування обов»язкових відрахувань та зборів. В частині позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд дійшов висновку щодо часткового задоволення. Відповідно до статті 2371 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Вказане відображено і в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями від 25.05.2001року №5 підставами цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та аявність причинного зв»язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіянні. В судовому засіданні встановлено, що підприємством тривалий час виплата заробітної плати позивачу не проводилася , що підтверджується довідкою ТОВ «Завод- фірма «Ось» ( а.с.3). Зазначеним було порушено звичний ритм життя позивача, вказане призвело до моральних страждань та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, остання хворіє та могла належним чином вжити заходи до свого лікування, а тому , суд приходить до висновку про задоволення позову в межах доведеної суми моральної шкоди - 3000грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору та 243,60грн. судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved