Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом і просив про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та права власності на придбане житло , обгрунтувавши свої вимоги наступним. Стверджує, що 25 грудня 2013 року вона уклала усну угоду з [PERSON], про купівлю в неї житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області, вартістю 102396 грн., загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м, яка віддала їй відповідну розписку. На виконання цієї угоди, продавець передала їй документи для подальшого оформлення будинку, а вона передала їй гроші. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезгааний житловий будинок, але спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщини не приймали і відмовилися від прийняття спадщини. Нотаріально посвідчити угоду купівлі-продажу, як то передбачено ст.657 ЦК України, вони не змогла, оскільки не мала матеріальної можливості. Коли звернулась до Піщанської держнотконтори для оформлення договору купівлі-продажу, їй було відмовлено по тій причині, що такий правочин здійснити в односторонньому порядку неможливо. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та визнання позову. Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усну угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області, вартістю 102396 грн., загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 44,7 кв., що підтверджується відповідною розпискою покійної [PERSON] від 25.12.2013 року. Однак нотаріально посвідчити дану угоду купівлі-продажу, вони не змогли, у зв'язку із смертю [INFO] року [PERSON]. Відповідно до ст. 220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди, між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передала йому ключі від будинку та наявні в неї документи на будинок, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст.334 ЦК України, право власності за договором, у набувача майна виникає з моменту передання майна. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. Позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами а саме: розпискою [PERSON]. (а.с. 5), копією технічного паспорту на житловий будинок ( а.с. 9-14); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6-11), заявами про відмову від спадщини відповідачів: [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 12). За таких обставин суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу будинку укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved