Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів аліментів на утримання матері у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів з кожного щомісячно, починаючи із дати подання позову довічно. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що на момент пред'явлення позову має повних 62 роки та є пенсіонеркою за віком. За останні шість місяців сукупний розмір пенсії позивача склав 9282,78 грн., тобто 1547,13 гривень на місяць, інших джерел доходів не має. Відповідачі - рідні сини позивача, є працездатними, однак добровільно матеріальну допомогу не надають. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію позову відповідачі не отримали. Поштове відправлення на ім'я [PERSON] повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. Поштове відправлення на ім'я [PERSON] отрмано на поштовому відділенні позивачем. В розумінні статті 130 ЦПК України, відповідачі вважаюься повідомленими про розгляд справи належним чином, відзив на позовну заяву відповідачами не подано. За таких обставин, із урахуванням вимог стст. 280, 281 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено наступне. Позивач, [PERSON], [INFO], є пенсіонером. Відповідачі є рідними синами позивача. Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений встатті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 1ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд, враховує обставини справи, що позивачі є пенсіонерами, тобто в правовому розумінні непрацездатними, тому приходить до висновку, що останні потребують утримання свого сина. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу, на утримання батьків до зміни матеріального чи сімейного стану сторін, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів, працює, а отже на думку суду має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved