Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 23.04.2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області зроблено запис за № 14. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та Тіграна, [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, окремо проживають з серпня 2015 року. Діти проживають разом з нею. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Сафоян». В судове засідання позивач не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи згідно діючого законодавства. У звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 23.04.2011 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено запис за № 14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ЖС № 090755 від 23.04.2011 р. (а.с. 13). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖС № 165075 від 24.05.2011 р. та серії 1-ЖС № 165076 (а.с. 11-12). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що позивач на примирення не згодна, про що свідчить її заява. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved