overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18.08.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Подружжя втратило почуття любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 18 серпня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 624 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №130 /а.с.5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя. та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.12.2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу не має. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені, проживають разом в одній квартирі, однак спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сімя розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Романова". Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 20 грудня 2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1242 /а.с. 5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені, подальше їх збереження неможливе. Спільне господарство не ведеться. Сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21.09.1996 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. За взаємною домовленістю сторони вирішили розірвати шлюб, оскільки майже 10 років мешкають окремо, кожен влаштував своє особисте життя, спільного побуту немає, взаємні інтереси стосуються лише виховання доньки, яка проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Шлюбні відносини остаточно припинені, сім'я розпалась остаточно та її подальше збереження неможливе. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 21 вересня 1996 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 706 /а.с.8/. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №541 /а.с.9/. За взаємною домовленістю сторони вирішили розірвати шлюб, оскільки майже 10 років мешкають окремо, кожен влаштував своє особисте життя, спільного побуту немає. Взаємні інтереси стосуються лише виховання доньки, яка проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Спорів з приводу виховання дитини та надання допомоги на її утримання між батьками не виникає. Шлюбні відносини остаточно припинені, сім'я розпалась остаточно та її подальше збереження неможливе. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 22.07.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, подружжя втратило почуття любові та поваги. Відповідач не бажає влаштуватись на постійну роботу, принижує честь та гідність позивача своєю поведінкою. З березня 2014 шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 22 липня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 501 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №283 /а.с.5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з березня 2014 року, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя. та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25.08.2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, подружжя втратило почуття любові та поваги. Між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. На даний час шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство та сумісне проживання не припинено, однак сенсу підтримувати сімейні відносини не позивач бачить. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 25 серпня 2001 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 575 /а.с.8/. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №62 /а.с.5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя. та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 грудня 2009 року. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин взаємного непорозуміння, відсутності довіри та в зв'язку з втратою почуття любові та поваги. Останні два роки сторони по справі припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Діти проживають з позивачем. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без ведення технічного запису, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладено в позові та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином. За згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 05 грудня 2009 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №874/а.с.5/. Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], актовий запис № 792, [PERSON], [INFO], актовий запис 1117 /а.с. 6,7/. Після трьох років життя сторін у спільному шлюбі сімейне життя з відповідачем не склалося з причин взаємного непорозуміння, відсутності довіри та в зв'язку з втратою почуття любові та поваги. Відповідач нехтує сімейними цінностями, веде себе агресивно, з його ініціативи постійно виникають сварки та бійки, свідками яких стають діти. Протягом останнього року відповідач не працював та перестав забезпечувати утримання дітей. В даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дітей, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12.02.1999 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO]. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, подружжя втратило почуття любові та поваги. З 2009 року шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом,12 лютого 1999 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №576. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з 2009 року, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.10.1998 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, подружжя втратило почуття любові та поваги. З червня 2014 шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 24 жовтня 1998 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 722 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №582 /а.с.5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з червня 2014 року, подальше їх збереження неможливе. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя. та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, просив визнати, що він є батьком [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилався на ті обставини, що дитина народилась під час його сумісного проживання з [PERSON], померлою [INFO], і він вважає себе батьком дитини. Ухвалою суду від 27 січня 2014 року до участі у справі у якості третьої особи притягнуто [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача - органу опіки та піклування - та третьої особи - служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради - позов визнала. Третя особа - [PERSON] - у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання матеріали справи не містять. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по 2013 рік проживали разом без укладення шлюбу. За період сумісного проживання у них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки на момент народження та реєстрації дочки - [PERSON] позивач перебував на заробітках в іншій області, відомості про батька до актового запису дитини були внесені відповідно до ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] померла. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17 серпня 2012 року батьками вказані: матір'ю [PERSON], батьком [PERSON] Тобто ім'я та по-батькові позивача відповідають імені та по-батькові батька дитини, внесених до актового запису про народження зі слів матері. На підставі постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" з наступними змінами та доповненнями та у відповідності до ст. 128 СК України суд доходить висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved