Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31.03.2008 року між ПАТ ,,Всеукраїнський [PERSON] та відповідачем укладено договір №4/08/42-05, згідно якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 10000 доларів США, термін повернення якого 30.03.2018 року. За користування кредитом встановлюється плата в розмірі 14% річних. При цьому, договором передбачена можливість зміни розміру відсоткової ставки. Відповідно до умов договору, позивач 13.11.2008 року направив відповідачу повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17% річних, також було направлено два примірники додаткової угоди до кредитного договору. Відповідач не підписав вказану додаткову угоду та не повернув позивачу існуючу заборгованість за кредитом. Протягом 10 банківських днів з дати направлення позивачем повідомлення про зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитом не повернув заборгованість, новий розмір відсоткової ставки за кредитом вважається таким, що погоджений з позичальником. Згідно п.2.5.1 договору відповідач зобовязався щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту. Позивач зазначив, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором, а тому з грудня 2014 року має прострочену заборгованість за кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.07.2015 року становила 3839,30 доларів США та 10625,55 грн. Представник позивача просив розглядати справуза відсутності представника, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі ,,Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі ,,[PERSON] проти України (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів, доводів, заперечень та їх обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 31.03.2008 року сторони уклали кредитний договір №4/08/42-05, згідно якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 10 000 доларів США, термін повернення якого по 30.03.2018 року. За користування кредитом встановлюлася плата в розмірі 14% річних. Згідно п.5.1 договору банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, про що зобовязаний повідомити позичальника листом з повідомленням не пізніше ніж за 10 банківських днів до дати початку її застосування, а також надати для укладення проект відповідної додаткової угоди до кредитного договору. У випадку, якщо позичальник не погодиться із запропонованим банком розміром процентної ставки, зобовязаний протягом 10 банківських днів з дати відправлення банком повідомлення, повернути банку існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в повному обсязі та інші платежі за договором. Позивач 13.11.2008 року направив відповідачу повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17% річних, також два примірники додаткової угоди до кредитного договору, які відповідач отримав 25.11.2008 року. Відповідач не підписав додаткову угоду та не повернув позивачу існуючу заборгованість за кредитом. Відповідно новий розмір відсоткової ставки за кредитом вважається таким, що погоджений з позичальником. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4/08/42-05 станом на 20.07.2015 року загальна сума заборгованості відповідача становить 92514,57 грн. та складається з 3839,30 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ 21,329154 за 1 долар США на 19.06.2015 року становить 81889,02 грн. (заборгованість за кредитом 3416,93 доларів США, відсотків за користування кредитом 422,37 доларів США), а також 10625,55 грн. (комісія за РО 389,55 грн., неустойка за несвоєчасне погашення кредиту 10236 грн.). З 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства ,,Всеукраїнський [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved