Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право на користування житлом, а саме будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , право власності на будинок підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 16.12.2005, виданим Йосиповицькою сільською радою та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9486587 від 30.12.2005, виданим Стрийським держаним комунальним МБТІ. Зазначив, що у будинку, крім нього та його дружини [PERSON] зареєстровані також відповідачі, які у даному будинку не проживають більше десяти років. Відповідачі не беруть участі у витратах з обслуговування будинку та в оплаті комунальних послуг, проте їхня реєстрація у будинку перешкоджає оформленню субсидії. Звернув увагу, що він не знає фактичного місця проживання відповідачів, які протягом останніх років не контактують з ним, тому він не має можливості звернутися до них з приводу зняття їх з реєстрації у будинку в добровільному порядку. Позивач в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначив, що позивач є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] . Звернув увагу, що відповідач по справі [PERSON] є сином позивача, [PERSON] є невісткою позивача, [PERSON] та [PERSON] є онуками позивача. Відповідачі більше десяти років у будинку [ADDRESS] не проживають, проте зареєстровані. Зазначив, що відповідачі виїхали на постійне місце проживання за кордон, позивач жодного зв`язку з ними не має. Звернув увагу, що у зв`язку з реєстрацією відповідачів у будинку [ADDRESS] , позивач не може оформити субсидію. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча неодноразово повідомлялись про розгляд справи на 15.01.2020, 06.02.2020, 02.03.2020, 26.03.2020, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно довідки Укрпошти повернулись на адресу суду 03.01.2020, 28.01.2020, 20.02.2020. Окрім цього, відповідачі неодноразово повідомлялись про розгляд справи на 06.02.2020, 02.03.2020, 26.03.2020 на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідачів в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача [PERSON] не заперечив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивач по справі це її односельчанин, він проживає у будинку [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] . Відповідачі більше десяти років у даному будинку не проживають, оскільки виїхали на постійне проживання у США. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , показання свідка [PERSON] , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представника позивача [PERSON] та показань свідка [PERSON] . Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , такий видано 14 листопада 1995 року Стрийським РВ УМВС України у Львівській області на ім`я « [PERSON] » /а.с. 6-7/. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2005, виданого Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, на підставі рішення виконкому № 18 від 26.08.2005, [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] /а.с. 8/. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.12.2005, виданого Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації, будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності /а.с. 9/. Відповідно до копії будинкової книги від 30.12.2005, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності /а.с. 10-16/. Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 12.11.2019, комісією у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проведено обстеження житлово-побутових умов домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що у даному житловому будинку, відповідно до даних будинкової книги, зареєстровані, але фактично не проживають більше десяти років [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . /а.с. 17/. Відповідно до листа Йосиповицької сільської ради Стрийського району Львівської області від 23.01.2020 за вих. № 22, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . /а.с. 55/. Відповідно до листа Йосиповицької сільської ради Стрийського району Львівської області від 18.02.2020 за вих. № 61, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 1999 р.н. /а.с. 73/. При вирішенні спору, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Згідно з п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Так, згідно з частиною другою статті 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають, окрім дружини власника, дітей і батьків також інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Суд приходить до переконання, що відповідачі були членами сім`ї позивача в розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України, оскільки [PERSON] є сином позивача, [PERSON] є невісткою позивача, [PERSON] та [PERSON] є онуками позивача та проживали разом з ним в будинку [ADDRESS] , вони певний час разом вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, однак з 2010 року відповідачі не проживають в даному будинку, не оплачують комунальні послуги та не беруть участі у його утриманні, оскільки виїхали на постійне місце проживання у США. Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом, передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Інших підстав для втрати членом сім`ї власника житла права користування житлом ЦК України не визначає. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що позивач по справі це її односельчанин, він проживає у будинку [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] . Відповідачі більше десяти років у даному будинку не проживають, оскільки виїхали на постійне проживання у США. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що відповідачі в розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України були членами сім`ї [PERSON] , однак не проживають у будинку [ADDRESS] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, поясненнями представника позивача, показаннями свідка [PERSON] . Окрім цього суд звертає увагу, що відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 12.11.2019, комісією у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проведено обстеження житлово-побутових умов домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що у даному житловому будинку, відповідно до даних будинкової книги, зареєстровані, але фактично не проживають більше десяти років [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно листа Йосиповицької сільської ради Стрийського району Львівської області від 18.02.2020 за вих. № 61, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 1999 р.н. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу, що у зв`язку з реєстрацією відповідачів у будинку [ADDRESS] позивач не може оформити субсидію; позивач є одноосібним власником будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.12.2005, виданого Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, на підставі рішення виконкому № 18 від 26.08.2005. Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у будинку [ADDRESS] більше 10 років та їхніх особистих речей у ньому немає. Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачі [PERSON] є сином позивача, [PERSON] є невісткою позивача, [PERSON] та [PERSON] є онуками позивача, який є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі; в даному будинку вони не проживають з 2010 року, що підтверджується показами допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON] , однак позивач змушений сплачувати комунальні послуги, в тому числі й за відповідачів, що унеможливлює оформлення ним субсидії, а тому, враховуючи положення ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання втратившим права на користування житловим приміщенням відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved