Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку та зняття арешту із земельної ділянки. В позові вказали, що 23 серпня 2012 року [PERSON] подарував (передав безоплатно у власність) [PERSON] (після шлюбу змінено прізвище на [PERSON]) та [PERSON] і [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1840 га, що розташована за адресою [ADDRESS] Ярмолинецького району. 22 липня 2013 року [PERSON] подала заяву про реєстрацію частини своєї земельної ділянки до Реєстраційної служби Ярмолинецького РУЮ. 02 серпня 2013 року Реєстраційна служба видала [PERSON] витяг, що згідно рішення про державну реєстрацію вона є власником 12 вказаної вище земельної ділянки. В той же день від Реєстраційної служби стало відомо, що під час реєстрації права власності у спеціальному розділі Державного реєстру виявлено запис про обтяження №71276. Дане обтяження було перенесено на земельну ділянку. 14 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до відповідача та отримала копію постанови про арешт майна боржника та акту опису майна від 06.11.2012 року. На думку позивачів, акт опису й арешту майна від 06.11.2012 року є протиправними, а земельна ділянка, площею 0,1840 га, що розташована за адресою [ADDRESS] Ярмолинецького району такою, що підлягає зняттю арешту з наступних підстав. [PERSON] не володів земельною ділянкою на момент винесення постанови і складання акту опису, він так і зазначив у ньому. Доказ про те, що [PERSON] не володів земельною ділянкою підтверджується п.8 договору дарування, в якому зазначено «відсутність заборони відчуження підтверджено витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.11.2012 року». Цей витяг знаходиться у приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] На сьогодні арешт на неї порушує їх право розпорядження цією земельною ділянкою. Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідач, Відділ Державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції, подав до суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". Відповідно до пункту 1, частини 2, статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів. Наказ господарського суду Хмельницької області № 9/5025/2237/11 від 13.09.2012 року про стягнення 46528,40 грн. з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь Хмельницького приватного виробничо-торгівельного підприємства «Алмаз» надійшов на виконання 01.10.2012 року і переданий державному виконавцю Пальна Т.В. Того ж числа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копію якої надіслано боржнику для виконання, стягувачу до відома відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». Боржником в наданий для добровільного виконання строк рішення не виконано. Виконавчі документи підлягають примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, шляхом вжиття заходів примусового виконання рішень, передбачених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Порядок арешту і вилучення майна боржника передбачено ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої 29.10.2012 року винесено постанову про арешт земельної ділянки площею 0,1840 га. в с. Соколівка Ярмолинецького району та оголошення заборони на її відчуження, а 06.11.2012 року складено акт опису і арешту земельної ділянки площею 0,1840 га. в с. Соколівка Ярмолинецького району, яка відповідно до повідомлення відділу Держкомзему у Ярмолинецькому районі № 02-02-11/2326 від 19.10.2012 року належить боржнику [PERSON] на праві власності. Таким чином, дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції Пальна Т.В. щодо винесення постанови від 29.10.2012 про арешт земельної ділянки площею 0,1840 га. в с. Соколівка Ярмолинецького району та оголошення заборони на її відчуження, а також опису і арешту 06.11.2012 року вищевказаної земельної ділянки, яка належить боржнику [PERSON] на праві власності є правомірними і повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач [PERSON] подарував 23.08.2012р. позивачам земельну ділянку. Під час реєстрації права власності позивачі дізналися, що на вказану ділянку виконавчою службою накладено арешт. Просив суд визнати за позивачем, [PERSON], право власності на ? частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] та зняти арешт із земельної ділянки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Представник відповідача, Відділу ДВС Ярмолинецького РУЮ, проти задоволення позову заперечила, суду пояснила, що на виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2012р. про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПВТП «Алмаз» 46 528, 40 грн. 1 жовтня 2012 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. А 29 жовтня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - на земельну ділянку площею 0, 184 га в с. Соколівка, яка належить боржнику [PERSON] 6 листопада 2012 року було складено акт опису й арешту майна. Вважає свою постанову правомірною. Представник відповідача, ПВТП «Алмаз», позов не визнала, суду пояснила, що 13.09.2012р. було винесено наказ Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2012р. про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПВТП «Алмаз» 46 528, 40 грн. Під час примусового виконання рішення відповідач [PERSON] здійснив умисні дії по приховуванню майна, а саме - відчужив його. 01.10.2012р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в цілому, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що згідно договору дарування земельної ділянки від 23 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідач, [PERSON], передав безоплатно у власність (подарував), а позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийняли у власність земельну ділянку площею 0, 1840 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, [ADDRESS] і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9). Додатком до договору дарування від 23.08.2012р. є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 964863, виданий [PERSON] 13.09.2007р. (а.с. 10). Відповідно, зазначений договір дарування приватним нотарісом [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 23.08.2012р. (а.с. 11). 1 жовтня 2012 року на виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2012р. про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПВТП «Алмаз» 46 528, 40 грн. державним виконавцем відділу ДВС Ярмолинецького РУЮ Пальна Т.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 49). А 29 жовтня 2012 року нею винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - земельної ділянки площею 0, 184 га в с. Соколівка, яка належить боржнику [PERSON] 6 листопада 2012 року було складено акт опису й арешту майна, а саме - описано вказану земельну ділянку площею 0, 1840 га. (а.с. 13-15). 1 лютого 2013 року Реєстраційною службою Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області за зверненням Відділу ДВС Ярмолинецького РУЮ проведена державна реєстрація обтяження нерухомого майна - зазначеної земельної ділянки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с. 16). 18 січня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб і змінила прізвище на - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Стаття 204 Цивільного Кодексу України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частина 1 статті 131 Земельного Кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Так, судом встановлено, що позивачі правомірно набули право власності на земельну ділянку площею 0, 1840 га в [ADDRESS], оскільки зазначений договір дарування є чинним і не визнавався судом недійсним. Крім цього, згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, наданого приватним нотаріусом [PERSON] від 23.08.2012р., вищевказана земельна ділянка під арештом, забороною відчуження станом на 23 серпня 2012 року (укладення договору дарування) не перебувала (а.с. 57). Станом на сьогоднішній день позивачі не можуть зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, та, відповідно, користуватися і розпоряджатися своїм майном (земельною ділянкою). Оскільки на підставі договору дарування від 23 серпня 2012 року позивачі є власниками земельної ділянки, тому позовні вимоги позивачів, [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Хмельницького приватного виробничо-торговельного підприємства «Алмаз», [PERSON] про визнання права власності за ними на земельну ділянку задоволенню не підлягають. Згідно абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності і зняття з нього арешту. Тому, враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог позивачів, [PERSON], [PERSON], [PERSON], до Відділу Державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції, про визнання права власності на земельну ділянку і зняття арешту із земельної ділянки - також слід відмовити. Доказів того, що відповідач [PERSON] з метою приховування майна здійснив умисні дії по відчуженню земельної ділянки, представник відповідача, ХПВТП «Алмаз», суду не надав. Таким чином, необхідно зняти арешт із земельної ділянки площею 0, 1840 га, яка розташована по [ADDRESS] Ярмолинецького району Хмельницької області, і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6825886800:01:004:0016, що належить на праві власності на підставі договору дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] 23 серпня 2012 року [PERSON] - ? частина, [PERSON] - ? частина, який накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції Пальна Т.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 жовтня 2012 року. Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК необхідно стягнути в рівних частках з відповідачів, [PERSON], та Хмельницького приватного виробничо-торговельного підприємства «Алмаз» на користь позивачів: на користь [PERSON] - по 61, 45 грн. з кожного; на користь [PERSON] і [PERSON] - по 30, 72 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved