Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Маразліївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 5,71 га., масив № 19, ділянка № 334, яка розташована на території Широківської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області; майновий пай, визначений в розмірі 1674 грн., або 0,05% від пайового фонду майна СК «Прогрес» с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД-V № 71, виданого Широківською сільською радою21.08.2000 р. Позивач надав до суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача, Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розгяладати у його відстутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09.01.2008 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 127955, видане виконавчим комітетом Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 12 січня 2008 року. Той факт, що померла була мамою позивача підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії VІІ-УР №1006415 від 18.06.1967 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,71 га, масив №19, ділянка №334, яка розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останній на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №018744, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 25.03.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №68/27; майновий пай, визначений в розмірі 1674 грн., або 0,05% від пайового фонду майна СК "Прогрес" с. Широке, білгород-Дністровського району Одеської області, належного померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД-V №71, виданого Широківською сільською радою 21.08.2002 року. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги майна померлої. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права відносно земельної ділянки, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Інших осіб, які б звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, або мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлої немає, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 17.10.2016 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері та має право на отримання спадщини, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, та на майновий пай, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved