Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначив, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Від імені [PERSON] 19.04.1995 року Лучанською сільською радою Лохвицького району Полтавської області на ім»я його батька був посвідчений заповіт на все майно. Але його батько помер ще до смерті бабусі - [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,82 гектара в межах згідно з планом, на території Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. До 2018 року йому не було відомо про наявність спадкового майна. Коли він звернувся до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, йому було відмовлено, у звязку із закінченням строку для прийняття спадщини. Тому він змушений звернутися до суду і просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа - нотаріус Першої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.01.2009 року, видане виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 05 (а.с.6). Від імені [PERSON] 19.04.1995 року, за реєстровим № 52 Лучанською сільською радою Лохвицького району Полтавської області на ім»я батька позивача був посвідчений заповіт на все майно (а.с.9). Але батько позивача [PERSON] помер до смерті бабусі - [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.02.2007 року, видане виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 07 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,82 гектара в межах згідно з планом, на території Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що зареєстрований 19.02.1998 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 515. Після смерті [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заведена, що підтверджується поясненнями Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 451/01-09 від 03.04.2018 року. Після того, як позивачу стало відомо про наявність спадкового майна померлої [PERSON] та про заповіт, він звернувся до Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану спадкову земельну ділянку, але позивачу було відмовлено в зв"язку із тим, що він пропустив строк необхідний для прийняття спадщини, про що була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.02.2018 року № 266_02-31 (а.с.7). Строк необхідний для прийняття спадщини позивач пропустив у зв"язку із тим, що до 2018 року йому було невідомо про наявність спадкового майна. Тільки в 2018 році, перебираючи папери бабусі позивач знайшов оригінал Державного акта на право приватної власності на землю та заповіт. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленомустаттею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленогостаттею 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивач надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку, оскільки він не знав про існування спадкового майна та заповіту. За змістомст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання такої заяви. Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк пропущений позивачем для звернення до нотаріальної контори з поважних причин, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved