Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в грудні 2015 року пред'явили до суду позов до відповідача [PERSON] [PERSON] про визнання його особою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що вони є співвласниками спірної квартири, в якій у червні 2013 року зареєстрований відповідач , на даний час колишній чоловік [PERSON] ., який з липня 2013 року не проживає у квартирі по [ADDRESS] , його речі та майно там відсутні, жодної домовленості щодо проживання у спірній квартирі між ними немає. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не прибули, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що оскільки відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивачів , які не заперечують проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задовольнення, виходячи з наступного. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20 травня 1996 року виданого Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира , яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Свідоцтво видано згідно із розпорядженням від 20 травня 1996 року за № 13160. Відповідно до актового запису № 374 зробленого 30 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] [PERSON] 30 березня 2013 року уклали шлюб, прізвище позивачки було змінено із [PERSON] на [PERSON], шлюб на даний час розірваний згідно із рішенням суду. Як убачається із довідки № 1-919, виданої 08 грудня 2015 року Приватним підприємством "Східний масив " м. Тернополя у спірній квартирі по [ADDRESS] з 1981 року зареєстровані позивачі, з 04 червня 2013 року - зареєстрований відповідач [PERSON] [PERSON] . Як установлено судом з липня 2013 року відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] без поважних на те причин, також у спірній квартирі відсутні його речі та будь-яке інше майно . Частиною 1 статті 319 ЦК України, встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] [PERSON] , будучи зареєстрованим , без поважних причин не проживає та не користується житлом - квартирою [ADDRESS], із липня 2013 року . За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved