Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: село Березань Біляївського району Одеської області, вулиця Миру,3 після смерті [PERSON], померлого 08 липня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2015 року помер дідусь позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: село Березань Біляївського району Одеської області, вулиця Леніна,3. Дідусь [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, згідно якого дідусь [PERSON] заповідав все майно, яке йому належало. Після смерті спадкодавця позивач як спадкоємці за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що не проведена державна реєстрація нерухомого майна в реєстрі прав на нерухоме майно згідно законодавства України, і рекомендовано звернутися до суду. У звязку з викладеним позивач звернулась з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідача [PERSON] до судового засідання не зявилась, але подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 08 липня 2015 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул.Миру,3 в селі Березань Біляївського району Одеської області, про що свідчить заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 93 та довідка Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області № 103/02-15 від 28.03.2016 року про те, що згідно запису по господарської книги Березанської сільської ради обєкта по господарського обліку 0226 стор.86, житловий будинок №3 по вул.Миру в с. Березань, Біляївського району Одеської області належить [PERSON], померлому 08.07.2015 року (а. с. 21, 22). 14 липня 2006 року Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, лютню кухню, сарай, сарай, підвал, що знаходиться в с.Березань, ао вул.Миру,3 на імя [PERSON] (а.с.6) 23 вересня 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON], [INFO] усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Березанської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 93 (а. с. 21). Крім позивача за законом є ще спадкоємиця [PERSON], яка не претендує на спадщину, відповідно до заяви №96 від 11.09.2015 року. Таким чином, відповідно до заповіту від 23 вересня 2011 року, який не змінений і не відмінений, позивач є спадкоємцем майна [PERSON], згідно ст. 1223 ЦК України. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але листом приватного нотаріуса №16/02-14 від 09.02.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності (а.с.13). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок, не зареєстрований у встановленому законом порядку, на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом.

Outcome: approved