Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 12 березня 2005 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Даний шлюб було розірвано 20 січня 2015 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, інвалідом не є, стягнень по виконавчим листам відсутні. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Крім цього в свої заяві просила в разі неявки відповідача по справі постановити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Крім цього в свої заяві просила в разі неявки відповідача по справі постановити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та не заперечує проти того, щоб з нього стягувалися аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно. Також в своїй заяві зазначив, що він на даний час не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, інвалідом не є, інших дітей не має, аліментних зобов'язань не має, стягнення по виконавчим листам з нього не проводяться, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 березня 2005 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб розірваний 20 січня 2015 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2015 року. Від даного шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвам про його народження серії [NUMBER], виданим Тихопільською сільською радою Лозівського району Харківської області 02 серпня 2005 року. Згідно даного свідоцтва вбачається, що відповідач по справі є батьком дитини, оскільки в свідоцтві про його народження він записаний батьком. В теперішній час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Сторонами не надано доказів того що батьками досягнута угода про утримання дитини. Також сторонами не надано доказів щодо добровільного виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатним, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, не працює, інших дітей не має, аліментних зобов'язань не має, стягнення по виконавчим листам з нього не проводяться. Відповідач зі своєї сторони належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, суду не надав. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дітям. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" діти мають право на рівень життя, необхідні для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатним та зобов'язаний утримувати свого сина. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 184 Сімейного кодексу України в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача по справі.

Outcome: approved