Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилається на те, що вона є власником частини домоволодіння (квартири № 2), що розташована по [ADDRESS], в якій зареєстровані - вона, її донька - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі за власним бажанням не проживає, нею не користуються та не цікавиться, її особистих речей в квартирі немає, обов"язки, що передбачені договором найму житлового приміщення нею не виконуються, всі витрати по утриманню квартири покладені на неї, яка здійснює оплату житлово-комунальних платежів, здійснює необхідний поточний та капітальний ремонт. Відповідач на даний час проживає на території м.Ставрополя. Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] із зняттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, суду надала нотаріально завірену заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надав суду листа про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.3 ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору дарування від 25.11.2002 року серія ВАС №099980, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], позивачка є власником 52/100 частин домоволодіння (квартири № 2), що розташована по [ADDRESS] У даній квартирі зареєстровані - позивачка [PERSON], [INFO], її донька [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає тривалий час без поважних причин, квартирою не користується, її особисті речі в ній відсутні, жодної спроби вселитися до квартири вона не робила, обов"язки, що передбачені договором найму житлового приміщення нею не виконуються, всі витрати по утриманню зазначеної частини домоволодіння - квартирою №2 несе позивач, яка здійснює оплату житлово-комунальних платежів з урахуванням всіх зареєстрованих осіб. Відповідач проживає в Російській Федерації в місті Ставрополь, проте залишається бути зареєстрованою за вказаною адресою. У наданій суду заяві від 24.10.2015 року, яка посвідчена нотаріально, відповідачка [PERSON] просила розглянути справу у її відсутність, визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, тому відповідно до ст 61 ЦПК України визнані відповідачем обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи судом. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати у справі - сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved