Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом та обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами 15.11.2007 року було укладено договір «Автопакет» №05/11/2007/840-К/1077, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача кредит у іноземній валюті, в розмірі 32000,00 дол. США, та на забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором [PERSON] передав банку у заставу автомобіль TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, д/н: ВН6983ВК, та тим, що відповідач свої зобов'язання з повернення кредитних коштів не виконує, просив суд звернути стягнення заборгованості за вказаним договором на предмет застави. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, зазначену у довідці з ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 15.11.2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №05/11/2007/840-К/1077 відповідно до умов якого відповідач на умовах зворотності (кінцевий строк повернення кредитних коштів - 14.11.2014 року, п. 1.1.4) та платності (відсоткова ставка за користування кредитними кошами - 12,5% річних, п. 1.1.3.1) отримав кредит в розмірі 32000,00 дол. США для придбання автомобіля та здійснення супутніх платежів. Розділом 3 вказаного договору передбачені заходи забезпечення виконання зобов'язань: застава, відповідно до умов якої відповідач передав банку у заставу автомобіль Toyota Camry, 2007 року випуску, чорного кольору, д/н: [NUMBER], заводський номер кузова [NUMBER], а третя особа - [PERSON], - виступила поручителем. Відповідно до умов застави, сторони договору домовились про те, що вартість автотранспортного засобу (предмета застави) складає 235835,00 грн., що на день укладення договору було еквівалентно 46700,00 дол. США, та відповідно до п. 3.1.7 договору, у разі порушення позичальником виконання його обов'язку з повернення кредиту, банк має право отримати задоволення його вимог щодо дострокового виконання зобов'язань за договором, та у тому числі тієї частини зобов'язання строк виконання якої не настав, за рахунок предмета застави. Відповідно до наданих на розгляд суду виписок та розрахунків, що не заперечувались та не були спростовані відповідачем, останній, станом на 10.09.2013 року має перед банком заборгованість, що випливає з неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором «Автопакет», в загальному розмірі 56344,32 дол. США, що за розрахунками позивача еквівалентно 450360,15 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30193,21 дол. США (еквівалентно 241334,33 грн.), заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 17714,66 дол. США (еквівалентно 141593,28 грн.), пені за прострочення сплати кредиту - 5236,45 дол. США (еквівалентно 41854,94 грн.) та штрафу за порушення виконання договору в розмірі 3200,00 дол. США (еквівалентно 25577,60 грн.) Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. В частині звернення стягнення на заставлене майно суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.1 та ст. 20 Закону України „Про заставу" в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна та набуває право звернення стягнення на предмет застави та право одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання , забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Виходячи з викладених обставин суд, приймаючи до уваги ту обставину, що досліджуваним договором «Автопакет» передбачено право кредитора на вимогу дострокового виконання зобов'язань позичальника за умови неналежного виконання останнім своїх обов'язків з повернення кредиту та здійснення супутніх платежів, та такі умови договору за своїм змістом кореспондують положенням ч.2 ст. 1050 ЦПК України, враховуючи, що позивачем було здійснено досудові вимоги до відповідача та третьої особи щодо належного виконання зобов'язань та виконання зобов'язань за договором «Автопакет» в повному обсязі, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями вимог та реєстру поштових відправлень, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved