Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок. Даний будинок належав її діду [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Буська міська рада Львівської області (правонаступник Побужанської сільської ради Буського району Львівської області) явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не заперечив, тобто визнав позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.10.2012 року виконавчим комітетом Побужанської сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON] ) серії [NUMBER] , виданого 22.09.1983 року Яблунівською сільською радою Буського району Львівської області, її матір`ю зазначена [PERSON] (до одруження - [PERSON] ), батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, виданого 11.02.1956 року був [PERSON] . Таким чином, судом доведено, що позивачка є онукою спадкодавця [PERSON] . Із довідки Побужанської сільської ради Буського району Львівської області № 712 від 12.11.2020 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] . З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленогофізичною особою - підприємцем [PERSON] вбачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS] . За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлому [PERSON] , побудований на законних підставах, перебував у його володінні та користуванні, а останній на законних підставах був зареєстрований в цьому будинку та проживав в ньому, проте на момент смерті не встиг оформити права власності на нього. Першочерговим спадкоємцем до даної спадщини за законом є мати позивачки [PERSON] , однак вона відмовилася від своїх спадкових прав в частині спадкування житлового будинку, що підтверджується відповідною заявою, яка знаходиться в матеріалах справи. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 226/01-16 від 19.03.2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved