Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом. Вказала, що 26.07.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено в простій письмовій формі договір позики, згідно якого позивач передала, а відповідач отримала у неї гроші в сумі 75000 гривень. Відповідач зобов'язувалася повернути борг до 31 грудня 2013 року, про що зазначила у власноручно написаній розписці. Вчасно відповідач борг не повернула. На даний час відповідач добровільно повертати борг не бажає, уникає зустрічей. Тому позивач змушена звернутись в суд з даним позовом. Відповідач [PERSON] про день слухання справи була повідомлена належним чином судовою повісткою, а також через засоби масової інформації, зокрема - через газету "Вінничина" від 13.09.2013 року. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 26.07.2013 року між сторонами заключений договір позики в простій письмовій формі, згідно якого позивач передала, а відповідач отримала у неї гроші в сумі 75000 гривень. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач [PERSON] добровільно борг не повернула. Право вимоги по даному договору у позивача настав 31.12.2013 року, тому кредитор вправі вимагати виконання даного зобов'язання в будь-який час, після строку, зазначеного в розписці. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для їх задоволення і стягнення з відповідача на користь позивача 75000 гривень. Поскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування їй відповідачем, понесених нею і документально підтверджених судових витрат, а саме: 750 гривень судового збору та 120 гривень витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, всього - 870 гривень.

Outcome: approved