Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму доходу громадян починаючи від 01.10.2014 року і по 30.06.2015 року. У позовній заяві позивач зазначив наступне, повнолітня дитина - [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. З 01.09.2014 року, позивач навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на факультеті "Правознавство", денна форма на платній основі. Навчання вимагає значних витрат. Оскільки позивач навчається та не має джерела доходів та знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON], що свідчить, що позивач потребує матеріальної допомоги, у зв'язку із навчанням. Відповідач самостійно не надає матеріальної допомоги на навчання. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 31.10.1995 р. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], який є сином відповідача. Позивач є студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ і який мешкає з матір'ю. Відповідно до договору 311/д/2014 від 18.08.2014 року, [PERSON] є студентом 5 курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Повний термін навчання в університеті з 01.09.2014 року по 30.06.2015 рік. Позивач не має можливості заробляти собі на життя, так як продовжує навчання та знаходиться на утримання її матері [PERSON]. Навчання вимагає значних матеріальних витрат. Доходів на це не вистачає. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу своєму сину, хоча працює в Державній службі охорони Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, на посаді міліціонера та має постійний дохід. Згідно ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дітей, та згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З'ясувавши всі обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, зокрема дані про дохід [PERSON], стан його здоров'я та матеріальне положення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 01.10.2014 року та до закінчення навчання 30.06.2015 року. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved