Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11 вересня 2013 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК Факторинг» було укладено договір факторингу № 11/09/13/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт № 001/13142/06 від 13 листопада 2006 року. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 11-09-13/1 від 11 вересня 2013 року, укладеного між ТОВ «ФК Факторинг» (надалі - первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (надалі - новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 001/13142/06 від 13 листопада 2006 року. Заміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі статей 512-516 Цивільного кодексу України. 13 листопада 2006 року між ПАТ "ОТП Банк" та фізичною особою - громадянином України яким є - [PERSON] (надалі - відповідач) укладено договір №001/13142/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних). Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 1 000 грн. 00 коп. (одна тисяча грн. 00 коп.), з можливістю подальшого збільшення кредитного ліміту. Відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Первісний кредитор свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі встановлені договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, утім, відповідач порушив умови договору, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 18.04.2014 р. складає 2 524 грн. 25 коп., з яких 2 224 грн. 25 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 300 грн. 00 коп. - комісія за прострочений мінімальний платіж. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. 13.11.2006 р. між ПАТ «ОТП БАНК» та відповідачем був укладений договір, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту; розмір заборгованості станом на 18.04.2014 р. складає 2 524,25 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 18.04.2014 р. складає 2 524,25 грн. Разом з тим, як встановлено судом, 11 вересня 2013 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК Факторинг» було укладено договір факторингу № 11/09/13/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт № 001/13142/06 від 13 листопада 2006 року. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 11-09-13/1 від 11 вересня 2013 року, укладеного між ТОВ «ФК Факторинг» (надалі - первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (надалі - новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 001/13142/06 від 13 листопада 2006 року. Заміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі статей 512-516 Цивільного кодексу України. За наведених вище підстав позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved