Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому вказує, що вироком Рівненського районного суду від 10 жовтня 2016 року у кримінальній справі № 570/4123/16-к, відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. В результаті вчинення відповідачем [PERSON] неправомірних дій по відношенню до потерпілого [PERSON], позивачем понесено витрати на лікування останнього в сумі 453,89 грн. В добровільному порядку вказана шкода відповідачем не відшкодована. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача вищезазначені витрати. В судове засіданні представник позивача не з'явився, хоча про місце, дату і час слухання справи повідомлявся належним чином і в установлений строк. Представником позивача Кобилянською О.О., яка з'явилась до суду, в зв'язку з неявкою відповідача, подано в судове засідання заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, судом було вжито належних заходів для його повідомлення про дату розгляду справи. Клопотань про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А оскільки в судовому засіданні відсутній відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що вироком Рівненського районного суду від 10 жовтня 2016 року у кримінальній справі № 570/4123/16-к, відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі на строк п'ять років один місяць і вісім днів. Вирок набрав законної сили 09.11.2016 року. Згідно з довідкою-розрахунком Рівненської ЦРЛ від 26.04.2017 року, витрати на лікування [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], який перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 04.05.2016 року по 04.05.2016 року, що складає 1 ліжко-день та становить 453 грн. 89 коп. У відповідності до пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків згідно пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з положеннями ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Отже, позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, підлягають до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору. Тому відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved