Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому вказує, що 19.12.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Подружжя має двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дітьми до 3-х років. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками, пиячить, живе у своє задоволення, в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляду справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи ( а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Справа розглянута без участі відповідача, на підставі наявних в ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС № 168787 від 19.12.2015 року (а.с.7). Подружжя має двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.06.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 70 ( а.с.8); та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.06.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 71 ( а.с.10). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, діти знаходяться на повному утриманні позивачки, домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей необхідно задовольнити у повному обсязі. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У сенсі ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину як з батька. Тому положення ст. 84 СК України визначають безумовне право позивачки на отримання аліментів на її утримання. Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Як убачається з матеріалів справи відповідач є молодою працездатною особою і спроможній платити аліменти як на утримання дітей так і дружині, яка проживає зі спільними дитьми, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З урахуванням всіх обставин по справі, виходячи з вимог закону, якій підлягає застосуванню, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивачки у розмірі ? частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми трирічного віку. Відповідно до положень ст. 265 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Тож, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved