Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №5625, вчинений 18.10.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 24 грудня 2007 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», було укладено договір кредиту №395/484/07-Ж, відповідно до умов якого, відповідач надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 230 000,00 дол. США зі сплатою 12,0% річних за користування кредитом щомісячно та порядком повернення суми кредиту до 10-го числа кожного місяця згідно графіку та кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 799,00 дол. США не пізніше 23 грудня 2027 року (включно) на умовах, визначених цим договором, або дострокового повернення у випадках, передбачених цим договором та/або договорами, які забезпечують/будуть забезпечувати виконання зобов`язань за цим договором, та/або чинним законодавством України. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається позичальнику на купівлю нерухомості, а саме: придбання трикімнатної квартири, загальною площею 117,6 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За змістом п. 13. кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, можливих пень та штрафів, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає: 1.3.1 в день укладення цього договору з позичальником та за його рахунок іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання згідно з п. 1.2 цього договору, позичальнику надається кредит, яке стане власністю позичальника після відповідної державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за договором купівлі-продажу, заставною вартістю нерухомого майна 1 476 236,20 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним Банком України на день укладення цього договору (1 долар США = 5 0500 грн.) складає еквівалент 292 324,00 дол. США. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек в установленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона. 24 грудня 20107 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, за змістом якого продавець продав, а покупець купив належну продавцю на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . За погодженням сторін продаж квартири вчинено за 1 641 250,00 грн., що на день укладення цього договору за офіційним курсом Національного Банку України становить 325 000,00 дол. США, які повністю сплачено продавцю до підписання цього договору. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 6402. 24 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (іпотекодавець), укладено іпотечний договір № 04/1-948, згідно п. 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем за договором кредиту № 395/484/07-Ж, укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем 24 грудня 2007 року, а також зобов`язань за цим договором нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні поліпшення, переобладнання та реконструкції, а саме: гри кімнатну квартиру загальною площею 117,60 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .. В подальшому, начальник Ірпінського відділення КОФ АКБ «Укрсоцбанк» повідомив позивача про підвищення розміру процентної ставки за договором кредиту № 395/484/07-Ж від 24 грудня 2007 року до 14% річних з 20 жовтня 2008 року. 18 жовтня 2010 року приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. вчинено виконавчий напис № 5625, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] Вказаний виконавчий напис я не отримав лише 12 червня 2019 року. 19 січня 2011 року АКБ СР «Укрсоцбанк» звернулося до Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 18 жовтня 2010 року № 5625. 04 травня 2011 року за № 995/13-15198/03-31 державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Рудковським Б.Б. складена вимога з якої вбачається, що в зв`язку з примусовим виконанням виконавчого напису № 5625 від 18 грудня 2010 року КИНО про стягнення 2 244 158,00 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» вимагає 18 травня 2011 року з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. допустити державного виконавця за адресою: [ADDRESS] для проведення виконавчих дій. Однак, вказану вимогу державного виконавця позивач отримав лише місяць назад, коли мав змогу ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» м. Київ Тарасенком І.М. на підставі іпотечного договору № 04/1-948, серія та номер: 6405д, виданий 24 грудня 2007 року приватним нотаріусом КМНО Ковальчук С.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45850122 від 06 березня 2019 року про реєстрацію права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк». Однак позивач вважає, що вчинений приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. виконавчий напис від 18 жовтня 2010 року № 5625 є незаконним та таким, що підлягає виконанню виходячи з того, що при його винесенні було грубо порушено вимоги ЗА «Про нотаріат», а саме, не надано документів, які підтверджують безспірність боргу, письмової вимоги від Банку про дострокове погашення заборгованості та усунення порушень позивач не отримував, крім того, позивач вважає, що кредитний договір № 395/484/07-Ж від 24 грудня 2007 року вчинений в простій формі, а отже вчинення на ньому виконавчого напису нотаріуса є неправомірним, що в сукупності дає, на думку відповідача, підстави для скасування виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 20.05.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 20 червня 2019 року, накладено арешт на належну Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 00039019) на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] .. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами адресована відповідачу, була отримана відповідачем, однак процесуальним правом подати відзив до позовної заяви відповідач не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», було укладено договір кредиту №395/484/07-Ж, відповідно до умов якого, відповідач надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 230 000,00 дол. США зі сплатою 12,0% річних за користування кредитом щомісячно та порядком повернення суми кредиту до 10-го числа кожного місяця згідно графіку та кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 799,00 дол. США не пізніше 23 грудня 2027 року (включно) на умовах, визначених цим договором, або дострокового повернення у випадках, передбачених цим договором та/або договорами, які забезпечують/будуть забезпечувати виконання зобов`язань за цим договором, та/або чинним законодавством України. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається позичальнику на купівлю нерухомості, а саме: придбання трикімнатної квартири, загальною площею 117,6 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За змістом п. 1.3 кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, можливих пень та штрафів, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає: 1.3.1 в день укладення цього договору з позичальником та за його рахунок іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання згідно з п. 1.2 цього договору, позичальнику надається кредит, яке стане власністю позичальника після відповідної державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за договором купівлі-продажу, заставною вартістю нерухомого майна 1 476 236,20 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним Банком України на день укладення цього договору (1 долар США = 5 0500 грн.) складає еквівалент 292 324,00 дол. США. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек в установленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона. 24 грудня 2007 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, за змістом якого продавець продав, а покупець купив належну продавцю на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . За погодженням сторін продаж квартири вчинено за 1 641 250,00 грн., що на день укладення цього договору за офіційним курсом Національного Банку України становить 325 000,00 дол. США, які повністю сплачено продавцю до підписання цього договору. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 6402. 24 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (іпотекодавець), укладено іпотечний договір № 04/1-948, згідно п. 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем за договором кредиту № 395/484/07-Ж, укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем 24 грудня 2007 року, а також зобов`язань за цим договором нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні поліпшення, переобладнання та реконструкції, а саме: три кімнатну квартиру загальною площею 117,60 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .. Згідно зі ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2010 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. вчинено виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі за №5625, відповідно до якого, запропоновано звернути стягнення на трикімнатну квартиру №63, загальною площею 117,60 кв. м., житловою площею 65,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] . За рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому законом порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 280856,40 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 вересня 2010 року складає 2224150,00 грн. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 282 розділу 32 Наказу Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції від 01 червня 2010 року, чинній на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду (стаття 33 Закону України "Про іпотеку". Виконавчий напис (окрім вимоги про неоплату чека) вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача. Відповідно до п.п. 283 розділу 32 Інструкції, для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі отримання письмової заяви від попереднього іпотекодержателя, який має вищий пріоритет, про припинення звернення стягнення на предмет іпотеки виконавчий напис нотаріусом не вчиняється. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов`язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання та перевірка що не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`ясненому у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У ст.50 закону «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень стст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, при вчиненні виконавчого напису нотаріусу від 18 жовтня 2010 року, в порушення вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (діючої на момент вчинення нотаріальної дії) не перевірено документи щодо безспірності боргу, не досліджено вимог Інструкції щодо отримання необхідних документів боржником, а саме вимоги щодо порушення зобов`язання, при цьому суд враховує наявні в матеріалах справи документи, оскільки відповідач, отримавши копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї документами, не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, які б могли спростувати посилання позивача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, присуджує стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved