Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що дитина знаходиться на її утримання, відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив та не подав відзив. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.09.2019 постановлено справу розглядати в заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2017 вбачається, що [PERSON] 30.07.2017 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на " [PERSON] ". З матеріалів справи вбачається, що батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідач, а матір`ю позивач, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.01.2015, а також повним витягом з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження від 24.01.2019. Відповідно до довідки № 131, виданої 04.03.2019 Малинівським старостинським округом Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області вбачається, що дочка [PERSON] , 2006 р.н., проживає разом з матір`ю - позивачем. Згідно вироку Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2016 вбачається, що відповідача було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років та трьох місяців позбавлення волі. У матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З аналізу положення ч. 5 ст. 183 СК України вбачається, що розмір аліментів на одну дитину передбачено в розмірі 1/4 частина заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позов [PERSON] був пред`явлений до суду 01.04.2019. З врахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved