Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 24.11.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір №265 на користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна по [ADDRESS] /гараж [NUMBER]/, 30.12.2013 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору, яка полягає у продовженні строку дії договору, відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний проводити оплату за користування об'єктом благоустрою по 100 грн. щомісячно, однак відповідачем умови договору належним чином не виконуються, станом на 01.10.2014 року він має заборгованість в сумі 2310 грн.33 коп. за період з 24.11.2011 року до 01.10.2014 року, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 2310 грн.33 коп. за період з 24.11.2011 року по 01.12.2014 року та судовий збір в сумі 243 грн.60 коп., про що надав до суду письмову заяву. Відповідач позов визнав, суму боргу не оспорював. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, по справі встановлено, що Комунальна установа Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» зареєстрована як юридична особа з 28.05.2008 року, що слідує з копії довідки з ЄДРПОУ /а.с.7/. Відповідно до Положення про комунальну установу Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква», затвердженого рішенням 31 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 27.03.2008 року № 700 /нову редакцію затверджено рішенням Білоцерківської міської ради від 20.03.2014 року № 1189-57-VI /, інспекція утворена відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про благоустрій населених пунктів» для здійснення контролю за станом благоустрою в місті Біла Церква, забезпечення чистоти і порядку, збереження озеленення, охорони зелених насаджень, місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами та організаціями територій, додержання правил благоустрою та тиші в громадських місцях на території міста та здійснення технічного нагляду за виконанням робіт на об'єктах благоустрою та житлового фонду міста, що випискою з Положення /а.с.8-9/. З матеріалів справи також вбачається, що рішенням 34 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 11.07.2008 року № 800 затверджено Правила благоустрою території м. Біла Церква, якими установлюється порядок благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою міста, регулюються права та обов'язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті, що стверджується копією цього рішення та витягом з цих Правил /а.с.19-21/. Як передбачено п.2.1.37 Правил, об'єкти благоустрою - сукупність усіх територій міста, що складаються з окремих територій /їх частин/ різного цільового призначення. Згідно з п.44 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Судом встановлено, що 24.11.2011 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» в особі начальника [PERSON] та відповідачем укладено договір № 265 на користування об'єктом благоустрою, згідно якого замовник використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою [ADDRESS], що вбачається з копії цього договору /а.с.12/. Згідно з умовами договору виконавець зобов'язується за плату надати замовнику послуги з забезпечення можливості користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою [ADDRESS] а замовник зобов'язується оплачувати виконавцю таке забезпечення згідно з умовами даного договору та утримувати об'єкт благоустрою в належному стані /п.п.1.2, 1.3 договору/. Згідно з п.п.2.2, 3.1 договору ціна послуг становить 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. на термін дії договору. Замовник проводить оплату вказаних коштів до 10 числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця. Відповідно до п.п.5.2, 5.3 договору строк його дії закінчується 31.12.2012 року. Якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово ніяких змін та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгованим ще на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі. Договір було підписано обома сторонами, отже, відповідач був ознайомлений з умовами цього договору, до закінченню строку дії договору жодна із сторін не подала заяви про припинення його дії, що свідчить про продовження дії договору на наступний календарний рік. Судом також встановлено, що 30.12.2013 року між сторонами по справі укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 265 на користування об»єктом благоустрою від 24.11.2011 року, згідно умов якої строк дії договору закінчується 31.12.2014 року. Якщо сторони не пізніще ніж за один місяць до кінця строку дії договору не подали письмово вмотивованої заяви про його припинення /розірвання/, або необхідності його перегляду, то даний договір вважається щороку продовженим /пролонгованим/ на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі, при цьому кількість продовжень /пролонгацій/ даного договору не обмежена. Наведене стверджується копією Додаткової угоди /а.с.13/. З матеріалів справи також вбачається, що згідно рішення Білоцерківської міської ради від 29.09.2011 року № 333-12-VI /а.с.17/ внесено зміни до Додатку № 1 Правил благоустрою території міста Біла Церква, а саме: цей Додаток доповнено п.4.3 наступного змісту-плата за тимчасове встановлення металевого гаража складає на місяць 100 грн. А відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 28.02.2013 року № 907-39-VI /а.с.18/ п.4.3 Додатку № 1 Правил благоустрою викладено в новій редакції, а саме: плата за користування об'єктом благоустрою міста при тимчасовому встановленні металевого гаража -100 грн. на місяць; цим рішенням визначено категорії осіб, яким ця плата встановлена в розмірі 50 грн. на місяць, але відповідач до числа цих осіб не належить. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором за період з 24.11.2011 року по 01.12.2014 року в сумі 2310 грн.33 коп., що стверджується розрахунком заборгованості /а.с.41/. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови договору щодо сплати коштів, обумовлених договором, в установлений строк. Як вказано вище в рішенні, плата за користування об'єктом благоустрою, передбачена в договорі, відповідач договір підписав без зауважень, що свідчить про те, що сторонами були погоджені всі істотні умови договору, в т.ч. і щодо розміру плати за договором. Крім того, рішення Білоцерківської міської ради, якими визначено розмір плати за користування об'єктом благоустрою, по даний час є чинними. А за ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території. Отже, з врахуванням всього вищенаведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором в сумі 2310 грн.33 коп. Тобто, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягають відшкодуванню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп. Враховуючи все вищенаведене та

Outcome: approved