Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом (в подальшому уточненим) до [PERSON] в якому просить суд, визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та зняти її з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, йому на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вказує, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24.04.2018 року про розірвання шлюбу встановлено факт окремого проживання позивача та відповідача з липня 2017 року. Оскільки з липня 2017 року відповідач не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі в спільному побуті, він вважається таким, що втратив це право. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, до канцелярії суду від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 18), про причини неявки суд не сповістила, заяву про розгляд справи без її участі суду не надала. Суд відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлер О.Б. від 20.02.2010 року, що зареєстровано в реєстрі за №1-309, та який зареєстровано в КП «Чугуївському МБТІ» 05.03.2010 року за № 4441/45 (а.с. 7). З копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 24.04.2018 року по цивільній справі № 636/1197/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається наступне: відповідач подала письмову заяву в якій вона визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу; позивач по вказаній справі обґрунтовував позов тим, зокрема, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, внаслідок чого, вони припинили шлюбно-сімейні відносини, з липня 2017 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть (а.с. 13). Враховуючи, що відповідач по справі - [PERSON] позовні вимоги визнала по вказаній справі, тому в цьому випадку суд приходить до висновку, що вона визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу та погодилась з тим, що позивач та відповідач з липня 2017 року проживають окремо. Рішення суду вступило в законну силу 25 травня 2018 року. Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що [PERSON] є колишньою дружиною позивача та те, що відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі з липня 2017 року. Відповідач зареєстрована в зазначеній квартирі, але більше двох останніх років у квартирі не проживає, її речей у цій квартирі немає; однак на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати самостійно, участі в поліпшенні стану квартирі за час реєстрації відповідача після окремого проживання між сторонами за вказаною адресою остання не брала, позивач самостійно утримує відповідну квартиру в належному стані, здійснює її поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Той факт, що за адресою квартири, 1/3 частина якої належить позивачу, зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, оскільки відповідач фактично не проживає в квартирі, 1/3 частина якої належить позивачу, не здійснює оплату за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаній квартирі після розірвання шлюбу, відповідач вважається таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до вимог\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Для зняття відповідачів з реєстрації у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved