Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання за нею право власності на дві земельні ділянки, загальною площею 4,24 га, Державний акт на право власності серії ЯБ №089472, як спадкове майно після смерті [PERSON] . Позивач позов підтримав повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачі позов визнавли, не заперечують проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що позивачка була дружиною померлого [PERSON] . Ступінь спорідненості відповідачів [PERSON] та [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] серії [NUMBER] та [PERSON] серії [NUMBER] , відповідно до яких їхнім батьком зазначений [PERSON] . [PERSON] 10.06.1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] » (ксерокопія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №089472 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.24 га розташовану на території Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки виданої директором «Консалтингової компанії Білд Лайф» №20056 від 16.09.2020 року грошова оцінка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 4,24 га, що знаходиться на території Любиковицької сільської ради станом на 16.09.2020 року становить 151386 грн. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджує, що на майно померлого [PERSON] спадкова справа не відкрита. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. До складу спадкоємців першої черги за законом належать позивач [PERSON] - дружина спадкодавця та діти [PERSON] , [PERSON] . Довідкою виданою Любиковицькою сільською радою підтверджується, що на день смерті [PERSON] по [ADDRESS] з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] . Дане свідчить про те, що позивач вступив в управління майном. Відповідно до ст.553 ЦК України 1963 року вважається, що спадкоємець відмовився від спадщини якщо він не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідачі не заперечують проти визнання права власності на земельні ділянки за їхньою матір`ю [PERSON] . Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності " передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.524, 548, 553 ЦК України 1963 р., ст.ст.328 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved