Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] районної у м. Полтаві ради про визнання незаконним і скасування рішення, свідоцтв про право власності на земельні ділянки та державної реєстрації права власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що після смерті бабусі [PERSON] 08.02.2010 року вона, як єдина спадкоємиця, прийняла та належним чином оформила спадщину, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 156 по вул. Сакко в м. Полтаві, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці. В 2017 році вона вирішила приватизувати земельну ділянку, на якій знаходиться її житловий будинок. Проте, їй стало відомо, що земельна ділянка вже приватизована невідомими їй особами 04.12.2014 року на підставі рішення Ленінської районної ради м.Полтави від 27.11.2014 року в той час коли вона була власником житлового будинку та її право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У 2014 році земельні ділянки по вул. Сакко, 156. кадастровий номер 5310136700:12:002:0420. площею 1000 м2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; кадастровий номер 53101367700:12:002:0421. площею: 676 м2 для індивідуального садівництва, були незаконно приватизовані [PERSON] із використанням підроблених документів, а саме, довідки Полтавського бюро технічної інвентариції «Інвентаризатор» від 17.12.2013 року про те, що за [PERSON] зареєстровано [INFO], Технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою вул. Сакко №156, та свідоцтва про право власності на житло від 27.05.2002 року, виданого відділом приватизації житла управління житлово-комунального господарства. Рішенням Ленінської районної у м. Полтаві ради від 30.01.2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» [PERSON] як власниці нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці по вул. Сакко. 156 надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо земельних ділянок площею 1000 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 676 кв.м для ведення садівництва. Рішенням Ленінської районної у м. Полтаві ради від 27.11.20014 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» було передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки по вул. Сакко, 156: кадастровий номер 5310136700:12:002:0420, площею 1000 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд: кадастровий номер 5310136700:12:002:0421, площею 676 кв.м для індивідуального садівництва. На підставі рішення Ленінської районної у м. Полтаві ради від 27.11.20014 року [PERSON], Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 04.12.2014 року були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до копії свідоцтв про право власності на нерухоме майно індексний номер: 30438369 та індексний номер: 30460491 від 04.12.2014 року, [PERSON] є власником двох земельних ділянок, площею 0.1га та 0.0676га за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Сакко. 156. Вищевказані свідоцтва про право власності на земельні ділянки відповідач отримала незаконно з порушенням вимог ст.ст. 116, 118 Земельного Кодексу України. Право власності на вказані земельні ділянки неправомірно набуте [PERSON] на підставі рішень Ленінської районної у м. Полтаві ради від 30.01.2014 року та від 27.11.2014 року. Передача у приватну власність земельних ділянок площею 0,1 га та 0,067 га за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Сакко, № 156 [PERSON] здійснена протиправно та безпідставно, та порушує право позивача як власниці будинку на земельні ділянки, які призначені для обслуговування будинку та індивідуального садівництва. З наведених підстав просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої вона підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 43, 60). Представник відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради подав до суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив проводити судовий розгляд без участі представника. Представник третьої особи надав до суду заяву з викладенням позиції третьої особи щодо заявлених позовних вимог та проханням про проведення судового розгляду у його відсутність (а.с. 47). За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169 ЦПК України, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого законом від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2014 року єдиним спадкоємцем після померлої 08.02.2010 року [PERSON] є її онука [PERSON], [INFO], якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, буд. 156, на земельній ділянці державного фонду. Під час вирішення питання про наявність правовстановлюючих документів для видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, державним нотаріусом встановлено, що цей житловий будинок з надвірними будівлями належав на підставі виданого управлінням житлово-комунального господарства м. Полтави 17.06.1991 року за № 5 дубліката свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого житловим управлінням відділу комунального господарства м. Полтави 31.03.1950 року за № 3077, зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації 17.07.1991 року в реєстрову книгу № 8 під № 29, [PERSON], який помер 01.01.1974 року, спадкоємцем якого була дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.09.2014 року (а.с. 9). Зазначений будинок розміщений на земельній ділянці загальною площею 1645 кв.м, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 11-13). На підставі викладеного, судом встановлено, що починаючи з 31.03.1950 року вказаний будинок, розташований на земельній ділянці державного фонду, належав на праві особистої власності виключно родині позивача, до самої позивача [PERSON] право власності перейшло в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої 08.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.09.2014 року. У звязку з цим, наявні в матеріалах справи документи: копія довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.12.2013 року, згідно якої право власності будинок 156 по вул. Сакко в м. Полтаві та земельну ділянку площею 1503 кв.м нібито зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення виконкому Полтавської міської ради від 12.11.1958 року (а.с. 15), копія технічного паспорту на той самий будинок, в якій у графі власник вказано [PERSON] (а.с. 16-18), копія свідоцтва про право власності на житло від 27.05.2002 року, в якому також зазначена належність будинку 156 по вул. Сакко в м. Полтаві [PERSON] (а.с. 19), містять відомості, що не відповідають дійсності та не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно ст. 120 ч. 2 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За таких обставин суд вважає доведеним той факт, що право користування земельною ділянкою загальною площею 1645 кв.м, на якій розташований житловий будинок 156 по вул. Сакко в м. Полтаві, після смерті [PERSON] перейшло до позивача [PERSON] разом з правом власності на будинок. В той же час судом встановлено, що рішенням Ленінської районної у м. Полтаві ради від 30.01.2014 року громадянам, у тому числі, відповідачу [PERSON] наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по вул. Сакко, 156 площею: 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 676 кв.м для ведення садівництва (а.с. 20-22). В подальшому рішенням Ленінської районної у м. Полтаві ради від 27.11.2014 року громадянам, у тому числі, [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по вул. Сакко, 156, кадастровий номер 5310136700:12:002:0420, площею 1000м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; кадастровий номер 5310136700:12:002:0421, площею 676 м2 для індивідуального садівництва; та передачу у власність гр. [PERSON] вказаних земельних ділянок, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 23-26). Враховуючи те, що позивачем надані суду достатні та достовірні докази того, що починаючи з 1950 року власниками будинку були прадід позивача [PERSON], потім бабуся позивача [PERSON], після смерті якої право власності на вказаний будинок перейшло до позивача [PERSON], судом встановлено, що при видачі виконавчим комітетом Ленінської районної у м. Полтаві рішень в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою, затвердження технічної документації та передачі земельних ділянок у власність [PERSON], були грубо порушені норми законодавства, а також права позивача як власника житлового будинку 156 по вул. Сакко в м. Полтаві на користування земельною ділянкою, на якій розміщений належний їй на праві власності житловий будинок, які підлягають судовому захисту. Згідно п. "г" ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч.2 п.10 цієї статті способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії. виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За таких обставин, рішення Ленінської районної у м. Полтаві ради від 30.01.2014 року в частині надання [PERSON] права на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по вул. Сакко, 156 площею: 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 676 кв.м для ведення садівництва, а також рішення Ленінської районної у м. Полтаві ради від 27.11.2014 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по вул. Сакко, 156, кадастровий номер 5310136700:12:002:0420, площею 1000м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; кадастровий номер 5310136700:12:002:0421, площею 676 м2 для індивідуального садівництва; та передачу у власність гр. [PERSON] вказаних земельних ділянок, суд визнає незаконними та скасовує в цій частині, задовольняючи позовні вимоги. Також судом встановлено, що на підставі оскаржуваних рішень Ленінської районної у м. Полтаві ради до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 02.12.2014 року внесені відомості про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки: кадастровий номер 5310136700:12:002:0421, площею 676 кв.м та кадастровий номер 5310136700:12:002:0420, площею 0,1 га за [PERSON] та видані свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки, що розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, 156 від 04.12.2014 року номери 30438369 та 30460491, що підтверджується копіями відповідних документів (а.с. 27-30). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 частини шостої ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, у звязку із скасуванням судом рішення Ленінської районної у м. Полтаві ради від 27.11.2014 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON], відсутні законні підстави для реєстрації права власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, буд. 156, за [PERSON], у звязку з чим суд вважає необхідним задовольнити решту позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, а також визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно земельні ділянки. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON], незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду, не надала суду жодних належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, а представник іншого відповідача, перейменованого на підставі рішення Полтавської міської ради від 16.06.2016 року, в [PERSON] районну у м. Полтаві раду не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 120, 152, 155 Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 21, 377, 393 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 3, 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved