Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 22.09.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя через те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, у кожного окремі бюджети, шлюб має формальний характер, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С. від 21.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Також даною ухвалою суду було визначено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву (а.с.18). Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити та залишити їй шлюбне прізвище. Під час розгляду справи судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та виклик відповідача в судове засідання здійснювався телефонограмою (а.с.55). Судова повістка, що направлялася на адресу відповідача за зареєстрованим місцем проживання, 22.03.2021 повернулася до суду без вручення із зазначенням причини "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.54). Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.09.2017 перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 22.09.2017 серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно копії довідки Лутівського старостинського округу Радомишльського району Житомирської області за №458, склад сім`ї [PERSON] , 1999 року народження, син - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як зазначає позивач у позовній заяві, з відповідачем не можуть проживати разом як подружжя через відсутність порозуміння, втрати почуття кохання. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Сторонам судом надавався строк на примирення терміном у 6 місяців, проте, після спливу вказаного строку останні не примирились. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 3 ст. 115 СК України регламентовано, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач будь-яких заперечень не подав то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Положеннями статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що позивачка просила місцем проживання малолітньої дитини визначити її місце проживання, та те, що відповідач будь-яких заперечень не подав, суд вважає, що місцем проживання малолітньої дитини, слід визначити місце проживання його матері. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 7, 24, 110, 112, 113, 115, 157 СК України,

Outcome: approved