overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю та зняти з реєстраційного обліку, вказуючи, що позивач [PERSON] є власником 2/3 квартири [ADDRESS], відповідно свідоцтва про право на власність на житло від 17.05.1993 р. на 1/3 частину, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2007 року на 1/3 частину квартиру), власником 1/3 частини вказаної квартири є [PERSON]. У 1999 році позивач тимчасово зареєструвала в квартирі [PERSON]. Після закінчення строку тимчасової реєстрації відповідач зобов'язався знятися з реєстраційного обліку у належній позивачу квартирі. З дня реєстрації відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує, особистих речей в квартирі не має. Позивач бажає розпорядитись своєю квартирою, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач головне управління державної міграційної служби надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником 2/3 квартири [ADDRESS], відповідно свідоцтва про право на власність на житло від 17.05.1993 р. на 1/3 частину, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2007 року на 1/3 частину квартиру), власником 1/3 частини вказаної квартири є [PERSON]. У 1999 році позивач тимчасово зареєструвала в квартирі [PERSON]. Після закінчення строку тимчасової реєстрації відповідач зобов'язався знятися з реєстраційного обліку у належній позивачу квартирі. З дня реєстрації відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує, особистих речей в квартирі не має. Відповідач [PERSON] з 1999 року не проживає у [ADDRESS], що підтверджується актом ОСББ "Луганська 34" від 22.10.2014 року. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зняття з реєстрації, оскільки зняття з реєстрації віднесено до компетенції органів державної влади та відсутні дані про порушення ними прав позивача. У разі відмови Марганець ким МВ УМВС України в Дніпропетровській області здійснити зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому КАС України. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та, змінивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 53. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 395, довідкою № 000559893 про склад сім'ї виданою ТОВ "Абонент ХХІ" від 25.03.2014 року. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання сина відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 22 жовтня 1996 року у Овруцькому райвідділі реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, актовий запис №125, місце проживання дітей визначити з нею. Зазначала, що з 22.10.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Відносини в сім"ї не склались, часто виникали сварки, скандали, просить розірвати шлюб. Спору про місце проживання дітей не виникає. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження [NUMBER] (а.с.6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дітей, які не досягли десяти років, визначається за згодою батьків. Позивач та відповідач дійшли згоди про те, що їхні діти будуть проживати з матір"ю. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено 487,20 грн. судового збору, який вона стягувати з відповідача не бажає, що підтверджується наданою нею заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку уточнила 02 березня 2010 року "і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 30% з усіх видів _: :бітку щомісячно на утримання доньки [PERSON]. 20 іезесня [INFO] до досягнення нею повноліття, тобто до 10 вересня 2019 Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та згоден виплачувати l" менти на утримання дитини, у зв'язку з чим суд ухвалює рішення на попередньому . новому засіданні відповідно до ст. 130 ІДПК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, и: регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає ідоволєнню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня ^96 року (актовий запис про шлюб №2, зроблений виконкомом Борщівської сільської гади народних депутатів Котовського району Одеської області 27квітня 1996 року). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №22 від 06 жовтня 2001 гоку зроблений виконкомом Борщівської сільської ради народних депутатів Котовського району Одеської області). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також визнання позову відповідачем суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON]А, задовольнити в повному обсязі. Також суд роз'яснює сторонам положення ст. 192 СК України, про можливість зміни розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що 07 лютого 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинено близько шести місяців потому. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім`я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Ухвалою від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 05 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2015 року в Інгулецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач (а.с.7). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не надала відповідної заяви, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що 11.11.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинено навесні 2017 року. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім`я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Ухвалою від 27 січня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано із ДФС України реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) відповідача [PERSON] .\~Ухвалою від 26 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 листопада 2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 157 (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не надала відповідної заяви, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що 16 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Інгулецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №62. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинено з жовтня 2019 року. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім`я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 квітня 2014 року в Інгулецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №62 (а.с.2). Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач (а.с.3). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне відновити їй прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що 17 червня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №423. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинено. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім`я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2017 року у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №423 (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають (а.с.3). Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне відновити їй прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved