Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Центрального ВДВС м. Вінниці про зняття арешту. Позов мотивований тим, що позивачу на 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул.. Стельмаха, 53/28 яка належить [PERSON] на праві власності згідно повідомлення ДВ-6-Л, виданого 25.01.2000 року ДВС Ленінського району накладений арешт. Позивач звернулась до відповідача з проханням про надання інформації стосовно відкритих виконавчих проваджень відносно неї, на що було отримано відповідну відповідь, що при перевірці автоматизованої системи виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, станом на 04.12.2017 року відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] не зареєстровано. Правових підстав для зняття арешту державним виконавцем в межах виконавчого провадження немає. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд зобов'язати відповідача зняти арешт, що був накладений на 1/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Стельмаха, 53/28, що належить на праві приватної власності [PERSON] В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила суд зняти арешт, що був накладений на 1/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Стельмаха, 53/28, що належить їй на праві приватної власності. Просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги, судові витрати просила залишити за нею. Представник відповідача в судовому засіданні при розгляді справи поклався на думку суду. Третя особа в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд винести рішення яким задовольнити даний позов. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Стельмаха, 53/28, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (на 5 а.с.). Відповідно до довідки Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №791/15-26-25 від 04.12.2017 року за [PERSON] станом на 04.12.2017 року відкритих виконавчих проваджень не зареєстровано. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна. Суд вважає, що існування на час розгляду справи арешту на майно позивачки є безпідставним та таким, що порушує права [PERSON] З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Стельмаха, 53/28 яка належить на праві приватної власності [PERSON]

Outcome: approved