overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, прізвище просила залишити «[PERSON]», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 липня 2009 року у Совєтському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 148. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 14 січня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище залишити «[PERSON]». В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але нада суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 січня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися дошлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 15 травня 1982 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, прізвище просила залишити «[PERSON]», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 травня 1982 року у Петровському районному РАГС, актовий запис № 319. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 2002 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 268. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 396. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 19 листопада 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, прізвище просила залишити «[PERSON]», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 листопада 2011 року у Донецькому міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1518. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 24 червня 2000 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 червня 2000 року у Кіровському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 228. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Наданий стронам строк для примирення позитивного результату не надав. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила визначити їй додатковий строк терміном на один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті баби - [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, та земельна ділянка, що розташовані в [ADDRESS] та частина земельної частки (паю). Єдиною спадкоємицею за законом після смерті баби являється вона. Вона бажає прийняти спадщину після смерті баби, однак нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цього стало те, що вона проживає у іншій місцевості, а з березня 2020 року почав діяти на території країни карантин і вона не мала можливості приїхати в м. Козятин, за місцем відкриття спадщини, щоб подати відповідну заяву про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 07.08.2020 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з"явились. Відповідач у запропонований судом строк відзив на позов не надав, а тому суд вважає за необхідне ухвалити рішення за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3), яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, право на яке, як спадкоємець за законом першої черги, має онука померлої - позивач [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті баби, проте не може скористатись своїм правом, оскільки вона своєчасно не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач спадщини не прийняла у встановлений законом шестимісячний строк у зв`язку з тим, що проживає в іншій місцевості, і на той час, коли необхідно було подати заяву про прийняття спадщини, на території країни було введено карантин, у зв"язку з чим вона не могла приїхати в м. Козятин, за місцем відкриття спадщини та подати відповідну заяву. Таким чином суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин . Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.1272 п.3 ЦК України, згідно з якими, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням всіх обставин, суд вважає, що [PERSON] необхідно визначити додатковий строк на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції 02 квітня 2013 року за актовим записом № 23. Вимоги мотивує тим, що з травня 2016 року сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, їх сімя фактично розпалась, а відповідач в добровільному порядку відмовляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, тому звернулась з відповідним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті "Урядовий курєр" від 09.02.2017 № 25 (5894) (а.с.28-29). Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження відповідач не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Судом встановлено, що 02 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 23 (а.с.3). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з травня 2016 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільних дітей не мають. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась (а.с.2). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано 19 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 312. Вимоги мотивує тим, що з лютого 2016 року проживають окремо, їх сімя фактично розпалась. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не зявилась надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті "Зоря Полтавщини" від 17.11.2017 № 167-168 (23099-23100), правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Судом встановлено, що 19 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 312 (а.с.3). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони з лютого 2016 року припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть (а.с.2). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved