Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 28 листопада 2008 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 14 січня 2013 року. Від даного шлюбу у них є дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Починаючи з грудня місяця 2012 року відповідач їй ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бере участі в її вихованні, а також не цікавиться її життям та здоров'ям. Дитина знаходиться на повному її утриманні та вихованні, хоча це є рівним обов'язком як матері так і батька. Всім необхідним вона змушена дочку забезпечувати самостійно, але її коштів на потреби дитини у неї не вистачає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Із змісту поданої ним заяви вбачається, що він, як батько, після розірванням шлюбу з [PERSON], від матеріального утримання їхньої дитини не ухилявся. Він, за усною домовленістю з позивачкою, неодноразово допомагав їй грошима, за її проханням, сплачував садочок в м.Рівне, витрати на лікування, купував одяг, іграшки, продукти харчування. Кожного місяця, спочатку готівкою, а потім на картку позивачки і на картку її мами, перераховувалась певна сума грошима. Підтвердженням того є долучені до заяви копії квитанцій. Неодноразово дочка разом з ним та його рідними їздила відпочивати за його рахунок. Весь свій вільний час він проводив з дитиною до тих пір, доки вони проживали в м.Рівне. На даний час позивачка з дитиною проживають в [INFO] у її батьків і він перестав з нею бачитися і спілкується з дитиною лише по телефону. Він також повністю забезпечив підготування дитини до школи. У зв'язку з ситуацією, яка склалася, він буде ставити питання про залишення дитини проживати з ним. Просить справу розглянути без його участі, у зв'язку з перебуванням за межами України. Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №117248 (а.с.5) вбачається, що батьком дитини [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON]. Згідно довідки №200/02-23 від 10.03.2017 року, виданої виконкомом Лютинської сільської ради Дубровицького району (а.с.9) [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Згідно норм Сімейного кодексу України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Дана норма знайшла своє закріплення в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року. Як вбачається з копій квитанцій (а.с.16-30) відповідачем протягом 2014 - 2016 років перераховувались кошти на утримання дитини. Вказаний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки позивачка не заперечила про отримання коштів від відповідача. Отже, твердження позивачки про те, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не відповідає дійсності, а тому не заслуговує на увагу. Однак, беручи до уваги те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дочки до її повноліття.

Outcome: approved