Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В заяві вказувалось, що 20 квітня 2012 року позивач уклав з [PERSON] договір позики, згідно з яким він передав їй грошові кошти у розмірі 324000 грн., а саме, 180000 грн. та 18000 доларів США, що по курсу нацбанку на даний час становить 144000 грн. з умовою їх повернення до 20.04.2014 року зі сплатою щомісячно по 15000 грн. Позивач вказував, що одержання відповідачкою зазначеної суми підтверджується двома розписками від 20 квітня 2012 року. В зазначений в розписці термін відповідачка борг не повернула, як і не повертала щомісячно по 15000 грн, що обіцяла робити у своїй розписці. Відповідачка весь час переносила дату повернення коштів, мотивуючи свої дії різними причинами. На неодноразові прохання позивача, борг залишається не повернутим до цього часу, в зв'язку з чим він вимушений звертатисядо суду з даним позовом. В своїй позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] 324000 грн. основного боргу та 9720 грн. - три проценти річних, а також судові витрати в сумі 3240,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, просив його позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, в своїй заяві вказувала, що не заперечує проти задоволення позову, а також враховуючи її скрутний матеріальний стан, просила розстрочити виконання рішення на 3 роки. Суд, дослідивши заяви сторін та інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти, встановлені договором. Судом встановлено, що згідно укладеного 20 квітня 2012 року договору позики позивач передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 324000 грн., а саме, а саме, 180000 грн. та 18000 доларів США, що по курсу нацбанку на даний час становить 144000 грн. з умовою їх повернення до 20.04.2014 року зі сплатою щомісячно по 15000 грн. Одержання відповідачкою зазначеної суми підтверджується двома розписками від 20 квітня 2012 року. В зазначений в розписці термін відповідачка борг не повернула. Борг відповідачки складає 324000 грн. - основного боргу та 9720 грн. - три проценти річних. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Крім того, враховуючи матеріальне становище відповідачки, суд,

Outcome: approved