Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила визнати за нею право на земельну частку(пай), площею 5,93 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Сербківської сільської ради Комінтернівського (нині) Лиманського р-ну Одеської області. В обґрунтування позову зазначила, що вона у період з 01.03.1998 року по 2000 рік, працювала робітницею на відділення І, СТОВ «Сербське» та протоколом №4 від 29.02.2000 року її було прийнято у члени КПСП «Сербський». В подальшому на підставі рішення ХІ сесії Сербківської сільської ради ХХІІІ скликання від 14.03.2000 року, їй було виділена земельна частка (пай) розміром 5,93 га. земельна ділянка знаходиться в її користуванні та для отримання сертифікату на земельну частку (пай), вона звернулась до сільської ради, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Сільський голова Сербківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у період з 01.03.1998 року по 15.09.2000 року, [PERSON] працювала СТОВ «Сербське» /а.с.11/. З виписки до протоколу №4 загальних зборів членів КПСП «Сербське» від 29.02.2000 року, вбачається, що вбачається, що [PERSON] , внесено в списки для надання земельної частки (паю) /а.с.12/. Відповідно до виписки з рішення №67-ХХІІІ від 15.05.2000 року, Сербківська сільська рада, вирішила передати громадянам згідно списку у приватну власність земельні частки (паї) із земель резервного фонду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.6/. У списках колишніх членів КПСП «Сербський», яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельних часток (паїв) із земель резервного фонду на території Сербківської сільської ради, присутнє прізвище [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі, [PERSON] передано земельну ділянку № [NUMBER] , площею 5,93 га., розміщену на масиві № [NUMBER] земель резервного фонду Сербківської сільської ради /а.с.9/. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Так, згідно п.2\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 5 цього указу передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку(пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно положень ч. 2\~ст.5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"\~сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Аналіз норм законодавства свідчить про те, що право особи претендувати на отримання земельної частки (паю) дає дві обов`язкові умови: 1) включення до списку членів господарства, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю; та 2) приналежність до членів господарства на момент проведення в господарстві паювання земель. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)»\~визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що позивач була включена до списку членів господарства, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю та була членом господарства СТОВ «Сербське» на момент проведення паювання земель, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved