Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Підставами позову вважає те, що [INFO] померла [PERSON] . Позивачка була подругою покійної [PERSON] , родинних відносин між ними не було. Після смерті [PERSON] вона провела її поховання, поминальні обіди. З приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] вона не зверталася, так як родинних відносин між ними не було. Під час проведення прибирання в травні 2020 року в с.Зарубинці в житловому будинку, в якому проживала [PERSON] , нею було виявлено теку з документами. Згідно даних документів, [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 2,779 га. На випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку їй, [PERSON] . Через відсутність інформації про наявність у [PERSON] спадкового майна, а також про те, що вона є спадкоємцем майна покійної [PERSON] , вона не зверталася до нотаріальних органів з приводу оформлення спадкових прав. Органами нотаріату її не було повідомлено про наявність спадкового майна у покійної [PERSON] . Лише в травні 2020 року їй стало відомо, що на її ім`я складено заповіт, в зв`язку з цим вона була позбавлена можливості звернутися у встановлений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На даний час вона не має можливості оформити право власності на спадкове майно, так як державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої не можливо видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом, через пропуск шестимісячного терміну подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити, вважає заяву відповідача про визнання позову такою, що не суперечить закону. В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задовольнити, вважає заяву відповідача про визнання позову такою, що не суперечить закону. В підготовче судове засідання представник Зарубинецької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, не суперечить положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України, а тому є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 08.01.2020 виконавчим комітетом Зарубинецької сільської ради Монастирищенського району Черкаській області ( а.с. 8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Факт наявності у покійної [PERSON] спадкового майна, підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 12 - 8 - 628 від 12.04.2001, відповідно до якого [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,779 га на території с. Зарубинці Зарубинецької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10 - 11). За таких обставин, із досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] за життя володіла, користувалася та розпоряджалася згаданим вище майном, а отже воно перебувало у її власності. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Віповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 17.12.2007 секретарем виконавчого комітету Половинчицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку (пай) площею 2,779 га, державний акт ЧР № 12-8-628, виданий 12.04.2001 заповіла [PERSON] , [INFO] . Доказів наявності осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України та доказів недійсності заповіту відповідно до ст. 1257 ЦК України суду не надано. Згідно з копією довідки у зв"язку з оформленням спадкових прав, виданою виконавчим комітетом Зарубинецької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області № 72 від 12.06.2020 [PERSON] , [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно. На день смерті у померлої не залишилося рідних, дітей, братів, сестер, дядьків, тіток, членів сім"ї та інших родичів до шостого ступеня споріднення, в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних, які б проживали, чи були зареєстровані з покійною в одному будинку. (а.с. 9) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.06.2020, виданої державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення Монастирищенської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась (а.с. 14). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які зазначені позивачем в позовній заяві, а саме відсутність інформації про наявність спадкового майна, а також інформації про те, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] пов`язані з необізнаністю про наявність заповіту, а отже є поважними. Відповідачем не надано суду доказів на спростування обставин викладених позивачем в позовній заяві. Таким чином, на підставі всіх вищеописаних обставин суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, оскільки позивачка є спадкоємицею померлої [PERSON] , після смерті останньої залишилося спадкове майно, що до моменту смерті належало спадкодавцю. Зважаючи на викладені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, іншим чином захистити права позивача неможливо, причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними, позов визнано відповідачем, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в один місяць, так як саме такий строк буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved