Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються з останнього згідно за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 30.10.2012 року по справі №0603/6312/12 відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2012 року і до досягнення повноліття. Просить змінити розмір з 1/4 частини на тверду суму в розмірі 500,00 грн. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вказаних вище коштів не вистачає, тому що дитина постійно хворіє, необхідно сплачувати кошти за дошкільний навчальний заклад, а починаючи з жовтня 2016року позивачка не працює. Також, крім суми аліментів в розмірі 295,00 грн. відповідач додатково не допомагає утримувати дитину. У відповідача відсутні на утриманні непрацездатні батьків, дружина. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Задовольняючи позов про стягнення аліментів в зазначеному вище розмірі, судом, відповідно до статті 182 ЦПК України, було враховано, що інших утриманців відповідач не мав та взято до уваги матеріальне становище матері дитини. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з позивача, суд враховує положення статті 182 СК України, відповідно до якої, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У разі визначення аліментів в частці від заробітку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( частина друга статті 182 СК України). У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved