Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] Факт смерті підтверджується копіює свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20 вересня 2013 року, а факт проживання підтверджується довідкою №115 від 16 лютого 1994 року. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] Ще за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та 09 січня 1992 року склала заповіт, який був посвідчений заступником голови Варварівської сільської ради народних депутатів [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за №10. Цим заповітом вона все своє майно заповіла [PERSON]. На вказаному заповіті міститься напис секретаря Варварівської сільської Ради народних депутатів від 26.02.1994 року про те, що заповіт не відмінено і не змінено. Отже, він є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК УРСР (в редакції станом на 23.01.1992 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Він прийняв спадщину після померлої [PERSON] тим фактом, що вступив в володіння майном. Так, після смерті спадкодавця він забрав правовстановлюючі документи на спадкове майно та фактично почав користуватись будинком та земельною ділянкою, на якій він знаходиться. Таке користування продовжується до цього часу. За весь час користування він неодноразово здійснював ремонти та все, що необхідно для підтримання будинку у належному стані. Якби він цих дій не робив, то будинок вже давно б розвалився. Про факт його вступлення в володіння та користування майном свідчить знаходження у нього правовстановлюючих документів. Крім того, цей факт у судовому засіданні можуть підтвердити свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На очах цих свідків відбувались всі події, які пов'язані з фактом прийняття в володіння та користування спадкового майна. Отже, він прийняв спадщину після смерті [PERSON] Однак, в позасудовому порядку оформити свої спадкові права він не може через помилки, які містяться в документах. Так, [PERSON] була власницею 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26 квітня 1989 року. Договір купівлі- продажу був посвідчений [PERSON] секретарем Варварівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області та зареєстрованим за місцезнаходженням будинку у виконкомі Варварівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області за №2. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції станом на дату вчинення правочину) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 5, 6 ст. З Закону УРСР «Про державний нотаріат» (в редакції станом на дату вчинення правочину) у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій. До позову додає копію договору від 26 квітня 1989 року та копію технічного паспорту від 16 квітня 2013 року. В цьому договорі в п. 1 зазначено, що гр. [PERSON] продав, а гр. [PERSON] купила 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Однак, зазначена адреса не відповідає дійсності, оскільки фактично [PERSON] була придбана 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] З приводу зазначених розбіжностей він звернувся до виконавчого комітету Варварівської сільської Ради народних депутатів. На засіданні виконкому сільської Ради народних депутатів було прийнято рішення №12 від 08 січня 1994 року про визнання права особистої власності на 1/2 частину жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] за померлою [PERSON], із земельною ділянкою 0,50 га. Крім того, до позову ним додано довідку №115 від 16 лютого 1994 року, яка також свідчить, що [PERSON] проживала саме в будинку [ADDRESS] В заповіті, у якості місця проживання [PERSON] зазначено саме [ADDRESS] Крім того, до позовної заяви ним додано технічний паспорт від 16 квітня 2013 року, з якого вбачається, що [PERSON] була власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] У зв'язку з наведеними обставинами його адвокат зробив запит до КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо змін в нумерації будинку. На звернення отримана відповідь, в якій повідомлялось, що на підставі рішення засідання виконавчого комітету сільської ради Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 30 від 15.09.2016 року було перенумероване подвір'я гр. [PERSON], з присвоєнням порядкового номера [NUMBER] замість [NUMBER]. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] є власником іншої 1/2 частини будинку [ADDRESS] Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що [PERSON] була власницею 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] Відповідно він є спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] Окрім наведеного, в заповіті від 09 січня 1992 року його прізвище зазначено як [PERSON], а в паспорті [PERSON]. Однак, така розбіжність виникла внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і приписів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму. До такого висновку дійшов експерт Українського бюро лінгвістичних експертиз після дослідження документів, представлених на його розгляд. Просить визнати право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Представник позивача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач у відкрите судове засідання не з'явився. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 вересня 2013 року [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно довідки виконкому Варварівської сільської ради Синельниківського району віл 16 лютого 1994 року № 115 померла [INFO] р. [PERSON] мешкала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 1936 року по день смерті. Була останнім членом колгоспного двору. Згідно заповіту від 09 січня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10, [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS] ? житлового будинку, усе своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт не відмінено і не змінено, що посвідчено секретарем Варварівської сільської ради народних депутатів 26 лютого 1994 року. 26 квітня 1989 року [PERSON] придбала у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 квітня 1989 року посвідченого секретарем Варварівської сільської ради народних депутатів Синельниківського району. Та зареєстровано в реєстрі за № 2. Згідно технічного паспорту на садибний(індивідуальний) житловий будинок [PERSON] належить ? частина житлового будинку в [ADDRESS] Відповідно рішення №12 засідання виконкому сільської ради народних депутатів від 08 січня 1994 року про визнання права особистої власності на 1/2 житлового будинку за померлою [PERSON], визнано право особистої власності на 1/2 жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] за померлою [PERSON] із земельною ділянкою 0,50 га. Згідно довідки КП «СМБТІ» від 20 червня 2018 року № 47 в архівній справі знаходиться рішення місцевого самоврядування Виконавчого комітету Варварівської с/р про присвоєння поштової адреси подвір'ю, яке розташоване в [ADDRESS] Згідно наданої копії вищевказаного рішенням проведено пере нумерацію подвір'я громадянина [PERSON], присвоївши порядковий номер [ADDRESS] та вирішено зробити відповідні зміни в технічній документації на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Відповідно експертного висновку № 056/1154-m від 02 жовтня 2017 року Українського бюро лінгвістичних експертиз НАНУ, з урахуванням зазначеного прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть (повторно), запис [PERSON]) та [PERSON] (паспорт, запис [PERSON]), попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved