Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивачізвернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.10.1991 року на підставі ордеру №13, виданого Херсонською філією ВАТ «Свемон-Південь», позивачі вселилися в квартиру [ADDRESS] , житловою площею 37,1 кв.м., де проживають і по сьогоднішній день, і іншого житла не мають. До 2016 року вказаний багатоквартирний будинок був власністю та перебував на балансі ВАТ «Свемон-Південь». Згідно відомостей з Державного реєстру юридичних та фізичних згідно даних з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ «Свемон-Південь» є припиненим шляхом ліквідації без правонаступника. Маючи намір скористатись своїм правом на приватизацію квартири, позивачі звернулися з відповідною заявою до управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради. Проте, їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що зазначений будинок по [ADDRESS] на баланс Херсонської міської ради не передавався. Крім того, листом Херсонська міська рада також повідомила, що державний реєстратор відмовив у взятті на облік як безхазяйного нерухомого майна вказаного багатоквартирного будинку. Оскільки право власності на багатоквартирний будинок не зареєстровано, позивачі позбавлені можливості скористатися своїм правом на приватизацію житла та в подальшому на вільне володіння та розпорядження ним. У зв`язку з викладеним, позивачі просили визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.10.2017 року відкрито провадження у справі. В судовому позивач [PERSON] та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В останнє судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, їх представник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суд заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі наданого відзиву. Згідно відзиву відповідач вважає, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню. Позивачем не обґрунтовано та не доведено, що за ним має бути визнано право власності на квартиру, а також яким чином відповідачем було порушено права позивачів, чому саме міська рада визначена відповідачем по справі. Позивачі вселилися до квартири на підставі ордеру №13 від 30.10.1991 року, яким їм надано право на вселення та користування житловим приміщенням. Тож, позивачі знали, що власником квартири є інша особа, а у них відсутні правові підставі для набуття права власності на вказане майно. В матеріалах справи відсутні докази безперервності володіння та використання майна. Крім того зазначив, що ТОВ «Свемон-Південь» припинило свою діяльність лише 21.07.2016 року. Таким чином, квартира вибула з власності підприємства тільки у 2016 році. Таким чином, подача даної позовної заяви є передчасною, оскільки добросовісне користування позивачів квартирою - чужим майном триває лише 2 роки. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до статей 2, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п.14 Постанови) Судом встановлено, що на підставі ордеру №13, виданого Херсонською філією ВАТ «Семон-Південь» 30.10.1991 року [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] (дочка), надана квартира [ADDRESS] житловою площею 37,1 кв.м. Згідно актового запису про народження №608, зробленого 26.09.2006 року Дніпровського районного у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] , [PERSON] З листа Херсонської обласної державної адміністрації вбачається, що за інформацією Херсонського міськвиконкому, управлінням комунальної власності міської ради, в межах наданих повноважень, здійсненні всі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством, для можливості вирішення питання мешканців будинку [ADDRESS] , але державним реєстратором відмовлено у взятті на облік як безхазяйного нерухомого майна зазначеного багатоквартирного будинку у зв`язку з тим, що в ньому на дві квартири зареєстровано право власності. З листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 26.08.2015 року №03.2-22/12308 вбачається, що до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, що розташоване по [ADDRESS] , звернулася Херсонська міська рада. Державний реєстратор приймає рішення про відмову у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна у разі, якщо у Державному реєстрі прав та інших базах даних, які використовує державний реєстратор, містяться записи про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, щодо якого подано заяву про взяття на облік. Так під час розгляду зазначеної заяви, було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , вже зареєстровано право власності на квартиру [NUMBER] та [NUMBER], тому по вказаній заяві прийнято рішення про відому у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна. Виходячи з викладеного, державний реєстратор діяв у спосіб та у межах повноважень, передбачених чинним законодавством. Згідно довідки ОСББ «Каховська, 1/5» №13 від 05.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (дочка), [PERSON] (онука). З листа виконавчого комітету Херсонської міської ради від 05.09.2017 року №8-10124-9/17/1 вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності міської територіальної громади, на сьогоднішній день жодних звернень від власника або балансоутримувача стосовно прийняття його до комунальної власності не надходило. Одночасно зазначено, що за зверненнями мешканців протягом 2012-2014 років виконавчими органами міської ради всебічно опрацьовувалося питання прийняття зазначеного житлового будинку до комунальної власності територіальної громади міста за процедурою безхазяйного майна. Але, рішенмя Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні від 20.01.2014 року відмовлено у взятті на облік як безхазяйного нерухомого майна зазначеного житлового будинку у зв`язку з тим, що зареєстровано право власності на квартири [NUMBER] . Згідно довідки ОСН БК «Каховська 1/5» від 11.02.2019 року за адресою [ADDRESS] з 1991 року по теперішній час проживають та зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] (донька), та [PERSON] , [INFO] (онука). З акту ОСН КБ «Каховська 1/5» від 13.02.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] з 1991 року постійними мешканцями [PERSON] та [PERSON] за власні кошти здійснено зовнішні невід`ємні поліпшення квартири, а саме: проведено газ, встановлено газовий котел, встановлені металопластикові вікна, проведений капітальний ремонт квартири, зокрема повністю замінена штукатурка, проведена шпаклівка стін та стелі, встановлені біметалічні радіатори опалення, замінені труби водопостачання та каналізаційні труби від квартири до загального колодязя. Квартира є єдиним і постійним місцем проживання родини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2019 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. З листа державного архіву Херсонської області від 25.10.2018 року №05-16/0/18/1218 вбачається, що ордери на жилі приміщення, а також документи ВАТ «Свемон-Південь» на зберігання до державного архіву області не надходили, тому надати копії необхідних документів не мають змоги. Факт проживання в квартирі, догляду за нею, сплата комунальних послуг по теперішній час свідчать про відкритість та безперервність володіння [PERSON] зазначеною квартирою. На підставі викладеного, з урахуванням положень вище вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивача права власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved