Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що до Київської місцевої прокуратури № 5 надійшла довідка-розрахунок Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (далі по тексту КМКЛШМД) № 844 від 21.05.2015 року. За результатами опрацювання вказаної довідки встановлено порушення вимог чинного законодавства, зокрема щодо відшкодування завданих державному закладу збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Так, 17.03.2015 року, приблизно о 23.50 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул.Юнкерова, 76 в м.Києві, не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на електроопору. В результаті даної ДТП пасажир вказаного автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КМКЛШМД, де перебував на стаціонарному лікуванні з 18.03.2015 року по 17.04.2015 року. Згідно довідки розрахунку від 21.05.2015 року, витрати на його стаціонарне лікування становлять 14479, 20 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 03.06.2015 року відповідача [PERSON], який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв»язку з примиренням з потерпілим. Вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю матеріалами кримінального провадження № 1201510002530. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача на користь КМКЛШМД 14479, 20 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Представник Київської місцевої прокуратури № 5 Мирончук І.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Представники Департаменту охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації Баннікова М.В. та КМКЛШМД Маковська Т.С. позовні вимоги також підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач та його представник [PERSON] позов визнали частково. При цьому зазначили, що вважають розрахунок КМКЛШМД необґрунтованим, а також заперечували проти стягнення з відповідача вартості медикаментів за цим розрахунком, вказуючи на те, що відповідачем кожен день надавались кошти для купівлі медикаментів для потерпілого згідно призначень лікаря. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 17.03.2015 року приблизно о 23.50 год. по вул.Юнкерова, 76 в м.Києві [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив наїзд на електроопору. В результаті ДТП пасажир вказаного автомобіля [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с.8). Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 03.06.2015 року [PERSON], який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв»язку з примиренням з потерпілим (а.с.6-7). Згідно довідки КМКЛШМД № 844 від 21.05.2015 року, хворий [PERSON] знаходився на лікуванні з 18.03.2015 року по 17.04.2015 року у нейрохірургічному відділенні № 1 з діагнозом «Важка ВЧМТ. Забій головного мозку в лобній ділянці справа. Епідуральна гематома в задньотім»яній ділянці справа. Вдавлений перелом лобно-тім»яної кістки справа. Травматичний САК. Забійна рана м»яких тканин голови. Алкогольне сп»яніння 0, 61 %». Проведено ліжко днів - 30. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 14479, 20 грн. (а.с.5, 36). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» роз»яснено, що судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно п.7 вказаної Постанови, у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч.4 ст.93-1 КПК, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Враховуючи те, що вина відповідача у скоєнні ним кримінального правопорушення, в результаті якого було завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, є не спростованою, суд приходить до висновку, що відповідач має відшкодувати витрати на стаціонарне лікування потерпілого. Вирішуючи питання про розмір витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, суд вважає доведеним розмір цих витрат в сумі 14479, 20 грн., оскільки позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування цієї суми. Заперечення відповідача та його представника проти позову в зв»язку з необґрунтованістю розрахунку суд до уваги не приймає, оскільки у встановленому порядку наданий КМКЛШМД розрахунок вартості одного ліжко-дня у відділеннях лікарні (стаціонар) на 2015 рік відповідачем та його представником не спростований. Заперечуючи проти позову в частині стягнення з відповідача вартості медикаментів за цим розрахунком, відповідач та його представник вказували і на те, що відповідачем кожен день надавались кошти для купівлі медикаментів для потерпілого згідно призначень лікаря, а тому відсутні підстави для повторного стягнення коштів за медикаменти. Суд не приймає до уваги і ці твердження, оскільки зазначені витрати на медикаменти понесені безпосередньо лікарнею, а не самим потерпілим, якому дійсно відповідач відшкодував витрати на лікування. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідача на користь КМКЛШМД витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 14479 грн. 20 коп. Згідно з ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved