Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь органів або осіб, на утриманні яких перебуватимуть діти, аліменти у твердій грошовій сумі по 1 000 гривень на кожну дитину. Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніяким чином не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, тобто створились умови, які шкодять інтересам дітей. Діти на даний час проживають в рідного брата [PERSON] . Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере будь-якої іншої участі у вихованні власних дітей. У судове засідання сторони не з?явилися. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 37). Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 39). Згідно з ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання відповідачів про те, що не заперечують проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог позивача. Зі свідоцтва про народження встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-9). Відповідно до довідки виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області № 426 від 07.07.2021, діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не проживають разом з відповідачем (а.с. 20). Відповідно до довідки - характеристики виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області № 433 від 08.07.2021, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом із своїм співмешканцем [PERSON] . Малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають у старшого брата [PERSON] , оскільки будинок не придатний для проживання: відсутнє світло, опалення, ліжка, плита для приготування їжі (а.с.21). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 20.07.2021, 01.07.2021, остання не виконує батьківських обов`язків, не забезпечує дітей всім необхідним: одягом, продуктами харчування, приладдям для навчання. У даному будинку не створені умови для проживання дітей. Діти проживають у свого старшого брата (а.с. 10-11). Згідно з актом про передачу дітей від 02.04.2021, адміністрацією КЗ «Світловодська загальноосвітня санаторна школа -інтернат І-ІІІ ступенів № 2 Кіровоградської обласної ради» дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було передано [PERSON] на весняні канікули 2020/2021 (а.с.22). Відповідно до довідки виданої КНП «Староостський дитячий обласний протитуберкульозний санаторій Кіровоградської обласної ради № 163 від 22.07.2019 малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в дитячому закладі з 09.07.2019, які поступили по термінових показниках, асоціальні обставини в сім`ї і по рекомендації працівників селищної ради. Мати їх періодично відвідувала, брала на канікули, одягом завжди були забезпечені (а.с.23). Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області № 1729/01-16 від 02.08.2021, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. У Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У даному випадку, матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідачем про створення належних умов для проживання дітей, їх фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з дітьми та створення інших умов для їх нормального розвитку. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, її відношення до виконання своїх батьківських обов?язків, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, про що незаперечує і сама відповідач, тому суд уважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідач [PERSON] повинна бути позбавлена батьківських прав. Разом з тим, суд роз?яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своїх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. Оскільки, діти перебувають на утриманні позивача, тому, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь органів або осіб, на утриманні яких перебуватимуть діти, у твердій грошовій сумі по 1000 грн на кожну дитину. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір, необхідно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved