Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що житловий будинок в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожному з них належало по 1/6 часки майна цього двору. Вказують на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/6 часку спірного майна, яку у рівних часках успадкували вони та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/36 часки. Також вказують на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після її смерті на 7/36 частки спірного майна відкрилася спадщина за законом, яку вони прийняли в рівних частках по 7/108 часки. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на 7/36 спірного майна. Спадкоємцями якого були його дружина [PERSON] , яка успадкувала 7/72 частки спірного майна та вони, за правом представлення успадкували по 7/216 часки спірного майна. [INFO] померла - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на 7/24 часки спірного майна. Спадкоємцем за яким є [PERSON] Приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Тимофтій Л.М. заведено спадкову за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. Зважаючи на викладене, просять суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 7/24 часток, за [PERSON] право власності на 7/24 часток та за [PERSON] право власності на 5/12 часток нерухомого майна, що розташоване в [ADDRESS] . В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, проте подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просить суд позов задовольнити, та справу розглянути без його участі. В судове засідання представник відповідача Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, однак сільська рада направила до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та справу просили розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Членами даного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожному з них належало по 1/6 часки майна цього двору. [PERSON] помер [INFO] , після смерті його частку у колгоспному дворі в частці по 1/36 отримали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , після чого, частка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спірному майні складала по 7/36, частка [PERSON] склала 1/36. [PERSON] померла [INFO] , після смерті її частку у спірному майні 1/36, в частці 7/108 отримали позивачі [PERSON] (7/36+7/108=7/27), [PERSON] (7/36+7/108=7/27) та [PERSON] (1/36+7/108=5/54). [PERSON] помер [INFO] , після смерті його частку 7/36 у спірному майні успадкували [PERSON] (7/36+7/72=7/24), як дружина померлого та за правом представлення успадкували [PERSON] (7/27+7/216=7/24), [PERSON] (7/27+7/216=7/24), [PERSON] (5/54+7/216=1/8). [PERSON] померла [INFO] , після смерті її частку у спірному майні відповідно до заповіту успадкував [PERSON] (1/8+7/24=5/12). [PERSON] відповідно до заповіту своєчасно прийняв спадщину та подав заяву до приватної нотаріальної контори на отримання Свідоцтва про право на спадщину. Для отримання свідоцтва про право на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, не має можливості у зв`язку з тим, що спадкодавець за його життя не оформив правовстановлюючі документи та не зареєстрував належним чином право власності на це майно по [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 7/24 частки спірного нерухомого майна, позивачу [PERSON] - 7/24 часки спірного майна, а позивачу [PERSON] - 5/12 часки цього ж майна. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановив, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved