Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, в якому зазначила, що з 19.12.2014 року вона є власником житлового будинку за № 34 по вулиці Пушкіна, що в селі Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується книгою по господарського обліку № 25 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 1065-1. З 19.12.2014 року у вказаному будинку зареєстроване місце проживання її колишнього чоловіка - [PERSON], з яким позивач знаходилася у зареєстрованому шлюбі в період з 10.11.2001 року по 23.06.2017 року. Відповідач систематично застосовує до [PERSON] фізичне та психологічне насильство, нищить побутову техніку та меблі в будинку, в зв'язку з чим позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів . За таких обставин [PERSON] вважає, що відповідач своїми вчинками робить неможливим для інших осіб проживання із ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи . Додала, що після розірвання шлюбу відповідач продовжує вчиняти протиправні дії щодо неї. Зокрема продовжує їй погрожувати, вигнав позивача з власного будинку, пошкодив скутера , а 14.08.2017 року відібрав у неї велосипеда . В зв'язку з цим [PERSON] вимушена разом з дитиною проживати у своєї матері та позбавлена можливості користуватися належним їй майном та вести власне господарство . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав . За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи . Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: З довідки виданої виконкомом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 1482 від 14.07.2017 року, встановлено, що [PERSON] є головою домоволодіння , що розташоване за адресою: село Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області вулиця Пушкіна, 34 (а.с.10) . З довідки виданої виконкомом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 1483 від 14.07.2017 року, встановлено, що місце проживання [PERSON],[INFO] зареєстроване в [INFO], з 19 грудня 2014 року відповідно книги по господарського обліку № 25 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 1065-1 (а.с. 9). Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2017 року по цивільній справі № 387/500/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною 1 ст. 116 цього Кодексу . Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення . Згідно ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ними, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичними порушеннями правила співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського спливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо. Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2017 року [PERSON] визнано винним в тому, що він, 24.06.2017, близько 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, що в селі Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Пушкіна, 34, ображав свою дружину нецензурною лайкою та в усній формі погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім'ї, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП . З довідки про прийняття і реєстрацію заяви від 21.07.2017 року , встановлено, що [PERSON] подано заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення наступного змісту : 20.07.2017 року, близько 15:00 години, [PERSON], знаходячись на території домоволодіння за адресою : село Тишківка вулиця Дубова, 39, наніс [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді гематом на обличчі та тілі. 21.07.2017 року вказана заява прийнята та зареєстрованан в ЄРДР № 12017120140000447, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Розпочате досудове розслідування (а.с.11). З листа № 2640/129 - 2017 від 26.07.2017 року т.в.о. начальника Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП у Кіровоградській області, встановлено, що [PERSON] 07.07.2017 року звернулась до Добровеличківського ВП із заявою по факту вчинення відносно неї насильства у сім'ї зі сторони чоловіка [PERSON], яка зареєстрована до журналу єдиного обліку за № 1800 від 07.07.2017 року та розглянута керівництвом. З [PERSON] проведена бесіда профілактичного характеру щодо недопущення ним відносно [PERSON] в подальшому протиправних дій (а.с.12). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що позивач є її донькою . Домоволодіння, яке знаходиться в селі Тишківка по вулиці Пушкіна, 34, належить на праві приватної власності [PERSON] та було отримано нею в дар від свідка в грудні 2014 року. Свідок стверджувала, що на протязі всього періоду спільного проживання її доньки з відповідачем останній вчиняв насильство в сім'ї. Останнім часом такі дії [PERSON] стали носити ще більш агресивний характер. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, уваги сім'ї не приділяє. Застосовує фізичну силу відносно позивача, проганяє її з власного будинку, нищить майно . Внаслідок цього [PERSON], разом з дитиною, вимушена проживати в будинку свідка та не має можливості вести власне господарство . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає доведеними ті обставини, що [PERSON], проживаючи в жилому будинку, який на праві власності належить [PERSON], систематичними порушеннями правил співжиття робить неможливим для інших проживання із ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, тому є підстави для його виселення без надання іншого житла. На підставі викладеного, ст.ст.9,116,157 ЖК України,

Outcome: approved