Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку, у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень, щомісячно починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до [INFO] року включно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 26.11.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів не заперечував. За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини що мають істотне значення. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved