Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що відповідача наказом ректора КНУВС від 26.07.2008 № 714 з 01.09.2008 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 09.09.2008 між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Вінницькій області та відповідачем укладено договір №Вн-54 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрата за період навчання. З 01.09.2008 по 28.06.2012, відповідно з підписаним договором, відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за спеціальністю «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору [PERSON] направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Вінницькій області. Наказом УМВС України в Вінницькій області від 07.02.2014 № 20 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. Відповідно до п. 3.2. Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Укладений з відповідачем договір зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3- річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання. Відповідач був звільнений з ОВС до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача вартість навчання у розмірі 29630,73 грн., та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явилася. Згідно поданої заяви представник позивача просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовільнити позов в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справик. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується повідомленням відділення зв'язку про вречення рекомендованого відправлення. Враховуючи зміст заяви представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 № 714 [PERSON] з 01.09.2008 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а.с. 7). 09.09.2008 між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Вінницькій області та відповідачем укладено договір №Вн-54 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрата за період навчання. (а.с. 8-9) З 01.09.2008 по 28.06.2012 у відповідності з підписаним договором відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Наказом УМВС України у Вінницькій області від 31.12.2013 року № 1208 [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. (а.с. 24) Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Відповідно до п. 3.2. Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1., 4.2 вищезазначеного Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця, проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідача було звільнено з огранів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця. Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313. Відповідно до ч. 1, 2 п. 5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2008 по 28.06.2012 витрати на утримання [PERSON] становлять 29630,73 грн., а саме витрати пов'язані: з грошовим забезпеченням -11706,15 грн. (без врахування періоду з 01.09.2008 по 31.08.2009 року); з продовольчим забезпеченням 9124,38 грн. (за перший навчальний рік 2008-2009, який зараховується в строк військової служби врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця, яка складає: сніданок 0,04 грн.; обід 0,1 грн.; вечеря 0,04., за наступні роки навчання врахована вже повна вартість харчування, загальна сума складає 9124,38 коп.); речовим забезпеченням 2465,74 грн. (за перший навчальний рік 2008 2009 витрати не враховуються); платою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 6334,46 грн. (а.с.12). Відповідно до ч.2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 "Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі не відпрацювання в державному секторі народного господарства три роки відшкодовуються витрати за весь період навчання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або никонання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, судом встановлено, що між відповідачем та позивачем було укладено договір, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки., але взяті на себе зобовязання щодо відпрацювання не виконав в повному обсязі, чим істотно порушив умови укладеного договору. Тому суд приходить до висноку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача витрат за навчання в розмірі 29630,73 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. \~\~ Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved