Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до відповідача про визначення додаткового строку для написання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що [INFO] померла його тітка по - батькові [PERSON], яка проживала в с. Богданівка, Липовецького району. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай). За життя, 18.04.2012 року, [PERSON] зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла їй, [PERSON], усе належне їй майно. Реалізовуючи своє право на спадщину, позивачка звернулась до нотаріуса, однак як з'ясувалось при попередній консультації, вона пропустила визначений законодавцем строк. Причиною пропуску шестимісячного строку стало те, що вона, [PERSON], проводила після смерті тітки поминальні обіди, а також вказує, що отримала важкий психологічний стрес після смерті близької людини. Крім цього, вважала, що у разі наявності заповіту, строк звернення до нотаріуса не обмежений за прийняттям спадщини. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а розгляд справи просила проводити за її відсутності. Представник відповідача Богданівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, в заяві адресованій суду вказав, що проти задоволення позову не заперечує, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с.Богданівка, Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Липовецького району зроблено актовий запис №3 та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. За життя, 18.04.2012 року, [PERSON] зробила особисте розпорядження, в силу якого усе своє майно заповіла [PERSON], [INFO], тобто позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,8772 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Богданівської сільської ради Липовецького району, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акта серія ВН №152934 виданого згідно розпорядження №246 Липовецької райдержадміністрації від 22.09.2005 року. Однак у визначений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця позивач заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, як того вимагають ст.1269,1270 ЦК України (2004 року) - не подала. Як вказала вони в позовній заяві, пропущено цей строк з поважної причини, оскільки після смерті близької людини вона пережила важку психологічну травму, проводила поминальні обіди, а крім цього, думала, що у разі наявності заповіту строк звернення до нотаріуса про прийняття спадщини не обмежений часом. Як вбачається із відповіді наданої завідувачем Липовецької державної нотаріальної контори від 21.01.2014 року за №01-09/26, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] у Липовецькій державній нотаріальній конторі не заведена. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови№7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За наведених обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, а також те, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про визначення позивачеві додаткового достатнього строку для подання нею заяв нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved