Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову покликається на те, що вона є бабою малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьки її онуків розірвали шлюб між собою 03 липня 2017 року про що свідчить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/1396/17. Батько дітей [PERSON] приймає участь у вихованні дітей, постійно приїжджає до дітей, забезпечує одягом, харчуванням проводить час з дітьми. Однак відповідачка [PERSON] (мати) про своїх дітей не дбає, повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків. Вихованням та утриманням дітей не займається, не цікавиться їх розвитком, станом здоров'я. Відповідачка не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей. Натомість їх вихованням займається позивачка таїї чоловік, їхній дід [PERSON], які піклуються про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток і повністю їх утримують. Місце проживання відповідачки невідоме. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS], Пустомитівського району Львівської області. Відповідачка отримує кошти на дітей (державна допомога малозабезпеченим сім'ям, щомісячна одноразова допомога при народженні 1-єї дитини та допомога 1-ну дитину, як одинока мати, які скеровує не за призначенням, для власних потреб. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу У країни батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до висновку Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 29.12.2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки вона повністю ухилилась від виконання батьківських обов'язків, не проявляє материнської любові та заінтересованості щодо дітей, разом з ними не проживає, не цікавиться розвитком, станом здоров'я дітей, не бере участі у їх вихованні, не піклується про її духовний та фізичний розвиток синів, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. 22 січня 2018 року провадження у справі відкрито. 11 квітня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про допит свідків. 09 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Окрім того додала що, діти проживають із нею. Дочка позивача дітьми не цікавить, не утримує та матеріально їх не забезпечує. Проживає окремо, дуже рідко навідує дітей. Отримані кошти по догляду за дітьми використовує для власних потреб, за дітей не дбає. Ніякої участі у вихованні дітей не бере. Вказала, що один із синів відповідача - [PERSON] хворіє і його лікування потребує значних витрат, потребує оперативного втручання. Бабуся з дітьми перебувають у постійному стресі. Додала, що рідкісні навідування матері до дітей не є достатнім проявом любові і уваги відповідачки до дітей. Старші діти - [PERSON] і [PERSON] вважають за необхідне позбавити батьківських прав їхню маму, оскільки та не дбає про дітей, не цікавиться ними, ніде не працює. Діти її не цікавлять і цікавити не будуть. Просить суд позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи з'явилася в підготовче судове засідання один раз. Заявила клопотання про відкладення розгляду справи та надання їй часу для укладення договору з представником для захисту її інтересів. В подальші судові засідання відповідач не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В ході підготовчого судового засідання суду пояснила, що жодних підстав для позбавлення її батьківських прав вона не вбачає. Третя особа [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримав позов з наведених у ньому підстав. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області [PERSON] позовні вимоги підтримав. вважає їх підставними та таким, що відповідають інтересам дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. З 28.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 03.07.2017 року, що вбачається із копії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.07.2017 року. У зазначеному шлюбі відповідача та третьої особи народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей. Окрім того, згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.04.2005 року вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 21.11.2017 року та довідки Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 02.11.2017 року № 1505, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] з бабою - [PERSON], [INFO], яка є головою домогосподарства та її чоловіком [PERSON], [INFO]. Разом із ними у будинку зареєстрована матір дітей [PERSON], яка виховує 4-ох неповнолітніх дітей, на тривали час залишає їх без нагляду та нераціонально використовує отримані кошти. Згідно довідок Управління соціального захисту населення Пустомитівської РДА від 03.11.2017 року відповідач у справі [PERSON] за період з січня по листопада 2017 року отримала 28680,48 грн. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, 6976,48 грн. - допомоги на 1 дитину одиноким матерям (з урахуванням доходів), 9460,00 - щомісячної одноразової допомоги при народження дитини, що в загальному розмірі становить - 45118,96 грн. Однак судом встановлено, що матір з дітьми не проживає, декілька разів навідувалася до них на короткий час, отримані кошти використовує у власних потребах, дітей матеріально не забезпечує, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям, навчанням, вихованням, залишила їх на утриманні батьків, поради та рекомендації працівників соціальної служби щодо належного виконання батьківських обов'язків залишає без уваги, що також стверджується характеристикою виконавчого комітету Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 23.03.2018 року № 244.ку. Згідно витягу з історії хвороби № 6316 дитина [PERSON], 2 роки 7 місяців з 08.05.2018 року по 21.05.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні ЛКМДКЛ з діагнозом гіпоспадія II; 11.05.2018 року операція пластини уретри; догляд за дитиною і фінансові витрати на операцію здійснювала бабуся [PERSON], мама дитину не відвідувала. Разом з тим, відповідач, яка з'явилася лише в підготовче судове засідання пояснила, що любить дітей та все що вказує позивач як на підстави позову є неправдою. Разом з тим в судове засідання неодноразово не з'являлася, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Ні позивачем ні її представником жодних доказів на підтвердження пояснень та заперечення позову суду не надано, відзив на позовну заяву суду на позивачу не представлено. Разом з тим, в матеріалах справи наявний висновок Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 29.12.2017 року, щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки вона повністю ухилилась від виконання батьківських обов'язків, не проявляє материнської любові та заінтересованості щодо дітей, разом з ними не проживає, не цікавиться розвитком, станом здоров'я дітей, не бере участі у їх вихованні, не піклується про її духовний та фізичний розвиток синів, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В той же час відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 Постанови роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Безспірно встановлено, що протягом тривалого часу [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, що [PERSON] не виконує свої материнських обов'язків, дітьми, їх здоров'ям, моральним та психологічним розвитком не цікавиться, не бере участі в їх вихованні та навчанні, не цікавиться навчанням і шкільним життям дітей, разом з дітьми не проживає, зрідка навідує, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази, які б позитивно характеризували відповідача, як особистість та члена суспільства, те, що мати не бажає спілкуватись з дітьми, займатись вихованням та матеріальним їх утриманням, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідачка без поважних причин не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved