Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду, зазначивши , що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила спадкове майно у виді земельної ділянки, площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №001342 , виданим 19.10. 2002 року . [PERSON] зазначив, що за життя спадкодавець лишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського нотаріального округу, на його ім`я . Про інших спадкоємців позивачеві не відомо. Своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач не зміг, бо не знав про існування заповіту.Так ,спадкодавець тривалий час проживала у с.Новополтавка Олександрівського району Донецької області та була близькою подругою матері позивача - [PERSON] . Після переїзду на постійне місце проживання до м.Макіївки Донецької області спадкодавець склала заповіт та передала його матері позивача. Після 2014 року зв`язок між [PERSON] та [PERSON] було втрачено у зв`язку з тим,що спадкодавець мешкала на непідконтрольній Україні території.У грудні 2018 року матері позивача стало відомо,що [PERSON] померла і тоді вона згадала про заповіт,повідомивши про це позивача. 12 березня 2019 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] ,але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, терміном 3 місяці. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги,зазначивши,що позивач [PERSON] про існування заповіту дізнався лише у грудні 2018 року,коли його матері стало відомо про смерть [PERSON] [PERSON] померла [INFO] в м. Макіївкці під час проведення антитерористичної операції . Отже, у позивача є підстави для звернення до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та причини пропуску звернення до нотаріуса є поважними. . Представник відповідача - Олександрівської селищної ради Сорочин А.М. позовні вимоги визнав у повному обсязі, вважає ,що дійсно причини пропуску звернення до нотаріуса у [PERSON] були поважними. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши письмові докази встановив таке. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Червоногвардійським районним у місті Макіївці відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області , [PERSON] померла [INFO] , про що 15 вересня 2014 року складено актовий запис про смерть № 827. а.с. 5 Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №001342 [PERSON] на підставі розпорядження Олександрівської райдержадміністрації від 17.10.2002р.№445-р отримала у власність земельну ділянку, площею 4,44 га, що розташована на території Олександрівської селищної ради для ведення особистого селянського господарства. а.с. 8 Згідно із заповітом, складеним 29 листопада 2011 року в м.Макіївці Донецької області , посвідченим приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Пахніц Н.В., зареєстрованим у реєстрі за № 3209, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: земельну ділянку,розміром 4,44 га, для ведення особистого селянського господарства,що розташована у Олександрівській селищній раді та належить їй на праві приватної власності на землю на підставі державного акту серії ІV-ДН №001342 , виданий 19.10.2002 року Олександрівською райдержадміністрацією ,заповіла [PERSON] . а.с.6-7 До нотаріуса позивач звернувся 12 березня 2019 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 березня 2019 року приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області зазначив, що після смерті [PERSON] -13 вересня 2014 року залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки, розміром 4,44 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області . Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник не надав ,тому він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. а.с. 9-10 Вирішуючи спір , суд виходив з такого. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем , має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини . Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців з дня відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її( ст. 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» також зазначено ,що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. З огляду на зазначене, є необхідним з`ясування наступних обставин: чи вчиняв нотаріус після заведення спадкової справи дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював її виклик як спадкоємця за заповітом, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця та попередження пропуску спадкоємцем за заповітом строку для прийняття спадщини. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 478/482/18 та 22 серпня 2019 року №320/1321/18-ц. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватного нотаріуса Пахніц Н.В. від 29.11.2011 року вбачалась наявність заповіту [PERSON] від 29.11.2011 року, місце зберігання: Приватний нотаріус Пахніц Н.В.,м.Макіївка Донецької області (а.с.7). Згідно листа приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округа Донецької області Левочки М.М. від 24 вересня 2019 року ,спадкова справа на майно,що залишилось після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] ,відсутня,що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 24.09.2019 р. № 57657831(а.с.17-18). Отже, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення [PERSON] не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту [PERSON] . Оскільки позивач не є членом сім`ї спадкодавця, то про існування заповіту він мав змогу дізнатись із повідомлення нотаріуса . Саме на нотаріусів закон покладає обов`язок повідомляти спадкоємців про існування заповіту та про право прийняття спадщини. Нотаріус передбачених законом дій не вчинив, що і призвело до порушення прав спадкоємця на подачу заяви про прийняття спадщини. Крім того, загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 82 ЦПК України, є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області з 14 квітня 2014 по 30 квітня 2018 року,після чого розпочато Операцію Об`єднаних сил,яка триває до цього часу. Антитерористичну операцію розпочато Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженому розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Макіївку Донецької області , внесено до вказаного Переліку. Під час розгляду справи встановлено,що спадкодавець померла на непідконтрольній Україні території , про це свідчить запис у свідоцтві про смерть [PERSON] . З викладених обставин справи вбачається, що позивач своєчасно спадщину не прийняв через те, що померла проживала на непідконтрольній Україні території ,з якою було втрачено зв`язок через проведення антитерористичної операції та позивач тривалий час не знав про смерть [PERSON] ,як і про існування заповіту. Крім того, під час проведення антитерористичної операції припинено діяльність установ ,підприємств ,організацій на непідконтрольній Україні території,отже, приватним нотаріусом не було вжито заходів щодо сповіщення спадкодавця про наявність заповіту . З огляду на викладене ,суд, приходить до висновку про доведеність позивачем поважності причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved