Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом, в якому просить стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на його користь 3% річних в розмірі 20844 грн. 12 коп., втрати від інфляції в розмірі 94353 грн. 45 коп., а всього стягнути 115197 грн. 57 коп., шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Управління поліції охорони в Житомирській області для проведення йому виплати; зобов`язати Управління поліції охорони в Житомирській області протягом п`яти робочих днів після надходження коштів з Міністерства внутрішніх справ України виплатити позивачу 3% річних в розмірі 20844 грн. 12 коп., втрати від інфляції в розмірі 94353 грн. 45 коп., а всього стягнути 115197 грн. 57 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що Міністерство внутрішніх справ України порушило грошове зобов`язання з виплати позивачу одноразової грошової допомоги в сумі 290000,00 грн. за період з 30.06.2016 року по 21.11.2018 року, а тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, шляхом перерахування коштів на рахунок Управління поліції охорони в Житомирській області, яке зобов`язано виплатити позивачу вказані кошти. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.06.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 23.06.2021 року до суду від відповідача Управління поліції охорони в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні вимог до нього та виключити зі складу відповідачів у даній справі. 07.07.2021 року від представника відповідача Міністерства внутрішніх справ України до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2021 року клопотання Міністерства внутрішніх справ України про вихід із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, передачу справи за підсудністю та продовження строку для подання відзиву, залишено без задоволення. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 10.05.1973 року по 11.02.2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. 01.06.2016 року медико-соціальною експертною комісією позивачу була встановлена безстрокова (довічна) друга група інвалідності в зв`язку з захворюванням, отриманим в період проходження служби в органах внутрішніх справ, про що на підставі акту огляду МСЕК видана довідка серії 12ААА №514511. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №514695 від 12.07.2016 року, позивачу з 24.06.2016 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 07.06.2016 року позивач подав до Управління поліції охорони в Житомирській області, яке є правонаступником Управління Державної служби охорони при УМВС України в Житомирській області, де проходив службу в органах внутрішніх справ позивач на посаді старшини роти міліції УДСО при УМВС України в Житомирській області, заяву про призначення грошової допомоги та долучив копії документів, передбачені пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850. Відповідно до листа Управління поліції охорони в Житомирській області від 10.06.2016 року №2908/43/23, заяву позивача разом з долученими до неї документами, висновком про призначення одноразової грошової допомоги працівникам міліції направлено до Міністерства внутрішніх справ України. Згідно листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України №15/22403 від 29.06.2016 року, документи позивача було повернуто на адресу Управління поліції охорони в Житомирській області без розгляду. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07.12.2016 року по справі №806/1521/16, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) за заявою [PERSON] від 07.06.2016 року щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно Постанови Кабінету Міністрів №850 від 21.10.2015 року. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 року по справі №806/116/18, стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь [PERSON] одноразову грошову допомогу у розмірі 290000,00 грн., яка була нарахована Управлінням поліції охорони в Житомирській області у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 290000 грн. Міністерство внутрішніх справ України виконало 21.11.2018 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку АТ «Ощадбанк». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8 та 9 частини другої статті 16 ЦК України). За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з факту виплати одноразової грошової допомоги. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 року у справі №750/5104/17. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що на спірні правовідносини поширюються вимоги ст. 625 ЦК України та відхиляє доводи відповідача Міністерства внутрішніх справ України про те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки між сторонами виникли цивільні правовідносини. Крім того, оскільки саме 29.06.2016 року позивачеві було відмовлено у призначенні та виплаті належної йому одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що саме з 30.06.2016 року у МВС України виникло грошове зобов`язання перед позивачем. Одноразова грошова допомога була виплачена позивачу 21.11.2018 року, тому прострочення виконання зобов`язання по призначенню одноразової грошової допомоги складає 875 діб (з 30.06.2016 по 21.11.2018). Сума інфляційних втрат розраховується за формулою: втрати від інфляції = С х Ін : 100 - С, де: С - сума простроченого боргу - 290000 грн.; Ін. - Індекс інфляції (добуток щомісячних індексів) за період з 30.06.2016 по 21.11.2018 становить 132,536 %. Загальна сума інфляційних втрат складає 94354 грн. 40 коп. (290000 х 132,536% : 100% - 290000 = 94354,40 грн.), однак в межах позовних вимог стягненню підлягає 94353,45 грн. Розрахунок суми трьох процентів річних розраховується за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості (290000 грн.), Д - кількість днів прострочення (875 діб). Отже, сума у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми за період з 30.06.2016 по 21.22.2018 становить 20856 грн. 16 коп. (290000 грн. х 3 х 875 : 365 : 100 = 20856 грн.16 коп.), однак в межах позовних вимог стягненню підлягає 20844 грн. 12 коп. Загальна сума збитків складає 115197 грн. 57 коп. (94353,45 грн. + 20844,12 грн.). При цьому, представником відповідача Міністерства внутрішніх справ України з урахуванням дати виникнення грошового зобов`язання, саме з 30.06.2016 року, зазначений розрахунок не спростовано. Враховуючи, що відповідач - Міністерство внутрішніх справ України порушив грошове зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у сумі 290000 грн. 00 коп., у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України, тому вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 115197,57 грн., яка складається з суми індексу інфляції та 3% річних, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved