Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності житловий будинок, посилаючись на те, що померла [PERSON], володіла будинком [ADDRESS], проте оригіналу правовстановлюючого документу не збереглося. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, листом державного нотаріуса, відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дій, оскільки відсутній документ, підтверджуючий право власності померлої на таке майно. Тому, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Обухівської міської ради Київської області, в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову, на спірний житловий будинок не претендує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань не надала. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], його матір'ю є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER] виданого 14.05.1971 року [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], було побудовано 1917 році, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок від 16.09.2009 року складеного Обухівське БТІ та який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності 27.10.1959 року на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської селищної ради №21 від 27.10.1959 року. Відповідно архівної довідки КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» № 520 від 24.07.2018 року, станом на 29.12.12 року за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстровано цілий житловий будинок за [PERSON]. Записано в реєстрову книгу № 3, реєстровий № 1008. Листом державного нотаріуса Плющ Н.В. № 1151/02-14 від 11.07.2018 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказаний житловий будинок в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на таке нерухоме майно та повідомлено, що 10.07.2018 року до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулись спадкоємці померлої [INFO] року [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], що належав померлій [INFO] року [PERSON], на що їм була видана відмова у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок. Ухвалою суду від 21.11.2018 року , залучено до участі у справі у якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] 12.11.2018 року до суду надійшла спадкова справа № 52/2016 після померлої [INFO] року [PERSON], проте будь-які відомості щодо належності померлій [PERSON] спірного житлово будинку в ній відсутні. З архівної довідки КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» № 194 від 10.03.2016 року вбачається, що за [PERSON] зареєстрована на праві власності ціла квартира. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази права [PERSON] на спірний будинок, він не входить до складу спадщини відкритої після її смерті. Крім того, з поданої третьою особою [PERSON] заяви вбачається, що на спірний будинок вона не претендує. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи таких спадкоємців не встановлено, позивачу не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає позивачу реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 2, 4, 19 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Позивач відноситься до спадкоємця за законом, довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої матері. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, тому позивач набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті останньої на даний житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити. Крім цього треті особи не надали належних та допустимих доказів права на спадкування даного майна. Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі. Оскільки Обухівська міська рада Київської області до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved