Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10.09.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 008-21041-100911. За умовами договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26258905079074 в національній валюті України та видано платіжну картку на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, з встановленим на ній початковим лімітом 5 000 грн. Відповідно до договору, [PERSON], як держатель картки повинна щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також сплачувати інші нарахування у встановлені строки. В звязку з тим, що відповідач належним чином своїх зобовязань за кредитним договором не виконав та станом на 14.04.2015 року має заборгованість перед банком в загальній сумі 3 139,42 грн., просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Судом встановлено, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»,правонаступником якого є позивач та [PERSON] 10.09.2011 року, був укладений договір (далі - Договір) № 008-21041-100911 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки - Visa Класичний, згідно умов якого держателю картки було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. з встановленим на день відкриття лімітом кредитної лінії на рахунку в розмірі 5 000 грн., про що зазначено в п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором визначено обовязок держателя картки щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, останній не належним чином виконав вищевказані умови договору внаслідок чого загальна сума його заборгованості перед банком, станом на 14.04.2015 року, становить 3 139,42 грн., яка складається з: 1607,34 грн. тіло кредиту; 520,29 грн. заборгованість за прострочене тіло кредиту; 1011,79 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно норм статей 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, оцінивши у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі п. 22 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому

Outcome: approved