Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], який навчається у Львівському національному медичному університеті ім.Данила Галицького в розмірі ? частин всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 вересня 2015 р. (дати повноліття сина) та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який навчається у Львівському національному медичному університеті ім.Данила Галицького в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Покликається на те, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівському національному медичному університеті ім.Данила Галицького, а тому просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та позов підтримує повністю. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку. Сторони по справі, шлюб між якими розірвано, - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], який є повнолітнім на навчається за плату у Львівському національному медичному університеті ім.Данила Галицького відповідно до договору №С222/15 від 14 серпня 2015 р. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу (ст.200 СК України). Крім того, за умовами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи наведене, визнання відповідачем позову ґрунтується на вимогах закону, в тому вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів, починаючи з 28 вересня 2015 р. (ч.2 ст.191 СК України) та стягнення додаткових витрат, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в порядку ч.1 ст.367 ЦПК України. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved