Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, яким просили визнати за [PERSON] та [PERSON], як спадкоємицями за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року право власності по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] їм відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що право власності не зареєстроване у встановленому законом порядку за спадкодавцем. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачами позову, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 16.09.1970 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-5067 та виписки з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської ради народних депутатів від 17.07.1970 року за № 458/1, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.11.2017 року за № 1531, власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору забудови від 16.09.1970 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] в реєстрі за № 2 - 5067. Остання технічна інвентаризації зазначеного об'єкта нерухомості проводилась станом на 18.09.2009 року, відповідно до якої встановлено, що зазначений об'єкт нерухомості, побудований у 1979 році, крім того об'єкти самочинного будівництва відсутні. Відповідно до інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» затверджена наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні, будинки, господарські будівлі та споруди, побудовані до них прибудови до 050.8.1992 року. Згідно листа № 12/5 - 126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об'єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Об'єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS], є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 48274425 від 04.07.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ізмаїльським міським відділом РАЦСу Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.10.1989 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.02.2009 року, виданого відділом РАЦСу адміністрації міського округу ЗАТО міста Фокіно Приморського краю (п.Дунай) згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23.09.1975 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.12.1994 року, виданого Ізмаїльським міськвідділом РАЦСу Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] та до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. із заявами про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 21.07.2017 року та від 10.07.2017 року, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved