Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері, посилаючись на наступне. Її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 13.04.2002 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу з [PERSON] , вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та дві земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки 1211600000:03:068:0086, площею 0,0914 га.; кадастровий номер земельної ділянки 1211600000:03:068:0085, площею 0,0025 га), що надані для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки). За життя мати заповіту не залишала, єдиною спадкоємицею за законом належного їй майна є вона, інших спадкоємців немає. Для оформлення своїх спадкових справ вона звернулась у березні 2019 року до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та видачу свідоцтва про право власності за законом. 31.07.2019 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . В той же час, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2019 року їй державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , з тієї причини, що нею не надано документи, що підтверджують право власності її матері [PERSON] на ці земельні ділянки. Звертаючись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , вона як спадкоємець за законом, не мала можливості надати відповідні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності матері на ці земельні ділянки через наступне. За життя (11.10.2007 року) її матері [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0939, кадастровий номер 1211600000-03-068-0041, що розташована у [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку. Маючи намір здійснити поділ належної їй вищезазначеної земельної ділянки, її мати у березні 2018 року звернулася із заявою до ТОВ «Домінант» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, наданих для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , загальною площею 0,0939 га, на дві окремі ділянки, площею 0,0914 га та площею 0,0025 га. ТОВ «Домінант» було виготовлено відповідну технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Однак, у подальшому її мати [PERSON] не встигла оформити належним чином своє право власності на вказані вище дві окремі ділянки, площею 0,0914 га та площею 0,0025 га, і померла. Враховуючи викладене, оформити спадщину на вказані земельні ділянки після смерті матері через нотаріальну контору вона не має можливості, тому, згідно приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У зв`язку з чим вимушена звернутись до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.85), представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.74). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, дошлюбне прізвище позивачки по справі -« [PERSON] ». 13.04.2002 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Після розірвання шлюбу з [PERSON] , позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). [INFO] померла мати позивачки по справі [PERSON] (а.с.8-13, 15, 72), яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.95-96). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.104-105) та дві земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки 1211600000:03:068:0086, площею 0,0914 га.; кадастровий номер земельної ділянки 1211600000:03:068:0085, площею 0,0025 га), що надані для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) (а.с.16-17, 20-23). За життя спадкодавиця заповіту не залишала, єдиною спадкоємицею за законом належного їй майна є позивачка по справі, інших спадкоємців немає (а.с.14). Для оформлення своїх спадкових справ позивачка звернулась у березні 2019 року до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та видачу свідоцтва про право власності за законом (а.с.90). 31.07.2019 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. позивачці по справі було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.20). В той же час, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2019 року позивачці державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , з тієї причини, що нею не надано документи, що підтверджують право власності її матері [PERSON] на ці земельні ділянки (а.с.19). Звертаючись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , позивачка як спадкоємець за законом, не надала відповідні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на ці земельні ділянки. В позовній заяві позивачка по справі посилалась на ту обставину, що за життя (11.10.2007 року) її матері [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0939, кадастровий номер 1211600000-03-068-0041, що розташована у [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку. Маючи намір здійснити поділ належної їй вищезазначеної земельної ділянки, спадкодавиця у березні 2018 року звернулася із заявою до ТОВ «Домінант» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, наданих для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , загальною площею 0,0939 га, на дві окремі ділянки, площею 0,0914 га та площею 0,0025 га. ТОВ «Домінант» було виготовлено відповідну технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (а.с.28-35). Однак, у подальшому спадкодавиця [PERSON] не оформила належним чином своє право власності на вказані вище дві окремі ділянки, площею 0,0914 га та площею 0,0025 га, і померла. Оформити спадщину на вказані земельні ділянки після смерті матері через нотаріальну контору позивачка не має можливості. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved