Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, який мотивує тим, що згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.06.2019 року, що набрав законної сили 22.07.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст. 286 КК України, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень. Як встановлено вироком суду, 10.11.2018, приблизно о 18.годині 56 хвилин, [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWO-LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись по автодорозі «М-08» обхід м. Ужгороде 8 км.+ 500м. у напрямку зі сторони населеного пункту місто Ужгород, у напрямку села Оноківці, не врахував дорожню обстановку та порушуючи вимоги п.п 2.3(6) та 12.1 правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням, здійснив виїзд за межі проїзної частини, а саме на ліве узбіччя відносно руху авто, у зв`язку з чим транспортний засіб перекинуло на дах. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «DAEWO-LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітини, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям зі зміщенням кісткових фрагментів, забій легень, обмежений пневмоторакс справа, закритий уламковий перелом акромінального кінця лівої ключиці зі зміщенням, лівобічна пневмонія, ексудативний плеврит, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 від 24.01.2019 за своїм характером відносяться до середньої тяжкості та знаходяться у прямому причинному зв`язку з кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON] 10.11.2018 року. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] була госпіталізована до Центральної міської клінічної лікарні, де знаходилася на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 10.11.2018 по 19.11.2018. Потерпіла [PERSON] проходила лікування у комунальному закладі Центральна міська клінічна лікарня, юридичну особу якої на підставі рішення Ужгородської міської ради № 1508 від 18.04.2019 (додається) припинено в результаті її реорганізації шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради . Тобто визнано комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради правонаступником усього майна, прав та обов`язків комунального закладу «Центральна міська клінічна лікарня» (код ЄДРПОУ 01992819). Відповідно до інформації №358/01-6 від 19.05.2020 вказаного закладу охорони здоров`я, який фінансується за кошти відділу охорони здоров`я Ужгородської міської ради, витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] склали 6688 гривні 53 копійки, з яких: 3399,30 грн.- заробітна плата; 747,91 грн. нарахування на зарплату 22 %; 1664,37 медикаменти (у т.ч медикаменти пара клінічних підрозділів); 193,05 грн. продукти харчування; 47,88 грн. предмети, матеріали; 89,37 грн. оплата послуг (крім комунальних) 546,75 грн. плата комунальних послуг та енергоносіїв. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] кошти витрачені Центральною міською клінічною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] на користь держави в особі Управління охорони здоров`я Ужгородської міської ради в розмірі 6688, 53 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.06.2019 року, який набрав законної сили 22.07.2019 року громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст. 286 КК України, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень. Як встановлено вироком суду, 10.11.2018, приблизно о 18.годині 56 хвилин, [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWO-LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись по автодорозі «М-08» обхід м. Ужгороде 8 км.+ 500м. у напрямку зі сторони населеного пункту місто Ужгород, у напрямку села Оноківці, не врахував дорожню обстановку та порушуючи вимоги п.п 2.3(6) та 12.1 Правил дорожнього руху України, не в ворався з керуванням, здійснив виїзд за межі проїзної частини, а саме на ліве узбіччя відносно руху авто, у зв`язку з чим транспортний засіб перекинуло на дах. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «DAEWO-LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітини, множинні переломи ребер поде кільком анатомічним лініям зі зміщенням кісткових фрагментів, забій легень, обмежений пневмоторакс справа, закритий уламковий перелом акромінального кінця лівої ключиці зі зміщенням, лівобічна пневмонія, ексудативний плеврит, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 від 24.01.2019 за своїм характером відносяться до середньої тяжкості та знаходяться у прямому причинному зв`язку з кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON] 10.11.2018. Згідно з наданою комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради калькуляцією видатків на лікування хворої [PERSON] №2 від 19.05.2020р., убачається, що така 9 л/днів, (з 10.11.2018 р. по 19.11.2018р.) перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії №1 комунального закладу Центральна міська клінічна лікарня, юридичну особу якої на підставі рішення Ужгородської міської ради №1508 від 18.04.2019 припинено в результаті її реорганізації шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня». При цьому витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] склали 6688,53 грн. з яких: 3399,30 грн.- заробітна плата; 747,91 грн. нарахування на зарплату 22 %; 1664,37 медикаменти (у т.ч медикаменти пара клінічних підрозділів); 193,05 грн. продукти харчування; 47,88 грн. предмети, матеріали; 89,37 грн. оплата послуг (крім комунальних) 546,75 грн. плата комунальних послуг та енергоносіїв. Частиною 1\~статті 1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до пункту 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне\~лікування\~потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Згідно із пунктом 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу\~охорони здоров`я на стаціонарне\~лікування\~потерпілого\~від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до пункту 3\~постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується, згідно із «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно із ч.1, ч.3 ст.18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигновані на охорону здоров`я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм щодо охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань. Беручи до уваги наведені вище докази та фактичні обставини справи, витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] від злочинного діяння повинні бути відшкодовані особою, що вчинила кримінальне правопорушення, та зараховані до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає до стягнення кошти витрачені комунальним закладом Центральна міська клінічна лікарня, на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. За таких обставин подана керівником Ужгородської місцевої прокуратури позовна заява ґрунтується на вимогах закону і заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з [PERSON] коштів витрачених КЗ"Центральною міською клінічною лікарнею" м.Ужгород на стаціонарне лікування потерпілої від злочину є підставними, а тому підлягають до задоволенню. З урахуванням\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved