Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до Керченського міського суду АР Крим із позовною заявою про визнання за нею права власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0564 га, розташовану на території Автономної Республіки Крим м. Керч с/т «Судоремонтник», ділянка № [NUMBER]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємицею після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], який згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 062121, виданого 19.09.2000 р., був власником зазначеної земельної ділянки. Після звернення позивача до нотаріуса [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва постановою від 10.09.2013 р. було відмовлено з тих підстав, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 062121, виданому 19.09.2000 р., є підчистки та незастережене виправлення. У зв'язку з наведеним, свідоцтво про право на спадщину не було видане, що стало підставою для звернення до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі з мотивів, вказаних у позові, просив також не стягувати з відповідачів судові витрати (а.с.70). Додав докази неможливості у позасудовому порядку вирішити питання щодо заміни Державного акту (а.с.71,72). Представник Керченської міської ради за довіреністю Демчук І. І. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, заперечень проти задоволення позовних вимог не надала (а.с.47). Відповідач - Обслуговуючий кооператив «Садовий кооператив «Судоремонтник-Керч» явку представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив. Треті особи - приватний нотаріус [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутністю та відсутність заперечень проти задоволення позову (а.с.53,60,62). У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (а.с.9), був батьком [PERSON] (а.с.6-8). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 062121, виданого 19.09.2000 р., [PERSON] за життя був власником земельної ділянки площею 0,0564 га, розташованої на території Автономної Республіки Крим м. Керч с/т «Судоремонтник», ділянка № [NUMBER] (а.с.10). Зазначена земельна ділянка була передана у власність [PERSON] на підставі рішення правління садового товариства «Судоремонтник» від 25.10.1998 року, а також рішень Виконавчого комітету Керченської міської ради № 273 від 13.04.1999 р. «Про передавання в приватну власність громадянам України земельних ділянок, що знаходяться в користуванні» та № 519 від 02.06.2000 р. «Про внесення змін до рішення» (а.с.12-16). Відповідно до ст. 1216 - 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України в п. 20 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] після відкриття спадщини звернулась до приватного нотаріуса Керченського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, вказавши, що також спадкоємцем є її брат [PERSON], який постійно проживає в м. Москва Російської Федерації (а.с.25). [PERSON] відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не надіслав, у телеграмі, надісланій на адресу суду, повідомив, що претензій до спадкового майна не має, позовні вимоги сестри визнає у повному обсязі (а.с.62). Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] не виконав передбачених законом дій щодо прийняття спадщини, з письмової його заяви до суду вбачається відсутність інтересу до спадщини, суд вважає єдиним спадкоємцем позивача [PERSON] З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 062121, виданого 19.09.2000 р. на ім'я [PERSON], вбачається, що він містить підчистки та незастережене виправлення в частині підстав передавання земельної ділянки у власність, а саме, виправлення номеру рішення Виконавчого комітету Керченської міської ради № 519 від 02.06.2000 р. «Про внесення змін до рішення № 273 від 13.04.1999 р. «Про передавання в приватну власність громадянам України земельних ділянок, що знаходяться в користуванні» (а.с.10). Втім, враховуючи наявність в матеріалах справи зазначених рішень, суд пересвідчився в тому, що у п. 1.19. рішення Виконавчого комітету Керченської міської ради № 519 від 02.06.2000 р. йдеться саме про спадкодавця [PERSON], тому без застереження була виправлена технічна описка, допущена при складанні Державного акту (а.с.12-16). Представником позивача також суду надані докази неможливості замінити зазначений Державний акт у позасудовому порядку (а.с.71,72). Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, відмова у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки з посиланням на підчистки та незастережене виправлення в Державному акті, порушують спадкові права позивача, а іншого шляху, ніж звернення у даному випадку до суду, в позивача не має. Отже права позивача підлягають захисту судом, враховуючи завдання цивільного судочинства, визначені чинним законодавством, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати відносяться на позивача за його заявою та не стягуються з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved