Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований також її колишній чоловік [PERSON] . Проте, в даному будинку відповідач не проживає, оскільки ще у вересні 2013 році добровільно виселився та виїхав в Росію (м.Кострома). Враховуючи те, що відповідач не є членом її сім`ї, в добровільному порядку не знімається з реєстрації із спірного будинку, участі у витратах на утримання житлового будинку не бере, його реєстрація за вказаною адресою створює їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, а також зобов`язує нести тягар утримання будинку і за особу, яка фактично в ньому не проживає, просить суд позов задовольнити. Справа поступила в провадження судді Швед Н. П . У зв`язку із закінченням судді Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. повноважень першого періоду, на підставі розпорядження керівника апарату №345 від 01.03.2019 року цивільну справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було передано судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою судді від 15.03.2019 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, що винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що відповідач вселився у спірний будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до Реєстраційного посвідчення Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки серії КММ №080877 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить в цілому на праві особистої власності [PERSON] . Згідно із будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12.01.2017 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 05 травня 2000 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №49 - розірвано. Згідно із актами від 10.05.2017 р. та 17.10.2018 р. комісії Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №1472 від 23.05.2018 року, виданої Виконавчим комітетом Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , хоча і зареєстрований у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в ньому з 2015 року, не веде в ньому господарства, не проводить оплату житлово-комунальних послуг, а тому позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідача також слід стягнути в користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved