Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 13 серпня 2016 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований в Андрушівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №43. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що їх спільне з відповідачем життя не склалося, між ними постійно виникали сварки та скандали, які в результаті призвели до взаємного відчуження. Із жовтня місяця 2018 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 13 серпня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований в Андрушівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №43 (а.с.2). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.3-4). Відповідно до довідки виданої Андрушівською міською радою Житомирської області від 19.07.2019 №1920 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та на даний час ніде не працює (а.с.5). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, шлюб носить формальний характер. Cпір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачу [PERSON] після розірвання шлюбу, залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Задовольняючи позов, враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір", та ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved