Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 22.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 68. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а тому з 2018 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Подала клопотання про проведення судового засідання за її відсутності, позов підтримує, на примирення не погоджується. Просить справу слухати в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювались виклики відповідача відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою "Адресата не знайдено ". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести заочне рішення у справі . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області 22 листопада 2014 сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2014, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області ( а.с. 6 ). Від сумісного проживання подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.2015, видане Дружелюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.7). З довідки про склад сім`ї, виданої Добровеличківською селищною радою Добровеличківського району Кіровоградської області від 19.06.2019 № 192 встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] , входить її чоловік [PERSON] , 1986 року народження та син [PERSON] , 2015 року народження ( а.с.9). З пояснень позивача, які викладені у позовній заяві встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . Також додатковою обставиною, що сторони не проживають разом підтверджується й тим, що позивачці не відомо де перебуває відповідач. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 768 гривні 40 копійок.

Outcome: approved