Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вищезазначеним позовом. Мотивує свій позов тим, що 24 березня 2005 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42, та з грошових вкладів. Крім позивача, спадкоємцями першої черги також були чоловік спадкодавця [PERSON] та син [PERSON]. Після смерті мами позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви до Першої Херсонської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 14 травня 2008 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошових вкладів. 18.09.2015р. державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яке складається з 1/9 частини квартири № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-КГ №209182 [PERSON] померла 24 березня 2005 року. Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії II-ОЛ №450173 від 18.06.1948 року, довідкою Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї від 13.10.2005р. № 7113/5.12, свідоцтвом про одруження від09.03.1956р. серії ІІІ-УР №074688. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 14.07.1993р. власниками квартири № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42, є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 14 травня 2008 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, яке складається з грошових вкладів. 30 січня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.01.2015р. серії 1-КГ №196243. 10.07.2015р. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з 4/9 частини квартири № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42. 18.09.2015року представник позивача [PERSON] звернувся до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою в інтересах позивача про прийняття спадщини, яка складається з частини квартири № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42. 18.09.2015 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яке складається з 1/9 частини квартири № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, що оригінал правовстановлюючого документа знаходиться у відповідача, що не заперечувалося самим відповідачем, та підтверджується копією матеріалів спадкової справи, наданої до суду Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 09.02.2017р. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач не мав можливості надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на квартиру № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42, тому захист його прав підлягає у судовому порядку. Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124). Положення Основного закону України переконують у тому, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом (стаття 8 Закону № 2453-VI). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що позивач шляхом подання заяви про прийняття спадщини в установленому законом порядку прийняла спадщину за законом після померлої 24.03.2005 року своєї матері [PERSON], яка складається із 1/9 частки у праві власності на двокімнатну квартиру № 8, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Чорноморська, буд. 42, загальної площі 46,2 кв.м, в тому числі житлової площі 28,0 кв.м, проте в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на підтвердження права власності спадкодавця на нерухоме майно, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначене майно.

Outcome: approved