Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: площею 2,89 га, кадастровий номер 7421484400:03:001:0756 з місцем розташування на території Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та площею 0,5800 га кадастровий номер 7421484400:04:001:2756 з місцем розташування на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач вказує, що необхідність визнання права власності в судовому порядку виникла у зв'язку із допущеною технічною помилкою в частині місця розташування земельної ділянки. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно поданої до суду заяви просить справу розглянути без його участі, позов визнає, заперечень проти його задоволення не має. Представник відділу Держземагенства в Городнянському районі Чернігівської області заявив клопотання про розгляд справи його участі. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Треті особи по справі: Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області, Івашківська сільська рада Городнянського району Чернігівської області, [PERSON] та Городнянська районна державна нотаріальна контора про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з"явились, їхня неявка в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги та визнання відповідачем позову такими, що не суперечать закону і не порушують права, свободи і інтереси інших осіб. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач по справі є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] (а.с.6). З оглянутого в судовому засідання свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 7) встановлено, що [INFO] року у віці 84 роки у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області померла [PERSON]. Спадкоємець за законом першої черги [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини та прийняв спадщину померлої [PERSON] у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи №13/2014 (а.с. 49-53) Судом встановлено, що перешкодою в отриманні позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на згадані в позові земельні ділянки, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, став той факт, що державний акт виданий на кілька земельних ділянок з різним місцем розташування одночасно, через що він не визнається учасниками цивільного обігу. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки оформлена письмово (а.с.16) Суд витребував і дослідив дані з Державного земельного кадастру про вказані в Державному акті серії ЯГ № 877623 земельні ділянки (а.с. 10-14, 34-42). За проектом організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Фрунзе суд з'ясував, що до паювання увійшли земельні ділянки з місцем розташування в с. Тупичів та с. Івашківка, оскільки у межах вказаних територіальних одиниць знаходились землі, що перебували у колективній власності КСП ім. Фрунзе (а.с.36-42). За приписами тимчасового Порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою КМУ від 18 серпня 2010 року №749, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01 січня 2013 року. По справі встановлено, що на підставі Державного акту серії ЯГ № 877623 (а.с. 9) на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі розпорядження № 200 від 13 липня 2004 року передано у власність земельну ділянку загальною площею 3,4700 га для ведення особистого селянського господарства, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 414 від 12.05.2005 року. З повідомлення про технічну помилку у написанні місця знаходження земельної ділянки площею 0,5800 га з кадастровим номером 7421484400:04:001:2756, що у згаданому державному акті допущено помилку, а саме, земельна ділянка площею 0,5800 га для ведення особистого селянського господарства згідно індексно-кадастрової карти знаходиться на території Івашківської сільської ради (за межами населеного пункту) Городнянського району Чернігівської області, в той час як в Державному акті серії ЯГ № 877623 вказано місце розташування земельної ділянки з цим кадастровим номером - територія Тупичівської сільської ради (за межами населеного пункту) Городнянського району Чернігівської області Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих сторонами, з'ясувавши правовідносини, визначившись з правовою нормою, що підлягає застосуванню, суд приходить до висновку, що земельні ділянки, про які просить позивач є об'єктом спадкування. Суд враховує положення ст.ст.81,131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Як вбачається із положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві і не припинились внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на спірні земельні ділянки на ім"я спадкодавця містить істотну помилку, що підтверджено документально, спадкові права позивача підлягають судовому захисту. Згідно з положеннями ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Із дослідженої в судовому засіданні технічної документації до державного акту серії ЯГ № 877623 (а.с.9) вбачається, що спадкодавцю було передано у приватну власність земельний наділ загальною площею 3,4700 га, який складається із двох земельних ділянок : розміром 2,8900 га та 0,5800 га. Місце розташування двох земельних ділянок підтверджено офіційними документами. Таким чином, досліджені документи не спростовують правомірність набуття за життя спадкодавцем вказаних ділянок у власність. Згідно із ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність спадкодавця припинилась у момент його смерті, оформити нові документи на його ім'я, зважаючи на уточнюючу довідку зав. Сектору Державного Земельного кадастру відділу Держземагенства у Городнянському районі, неможливо, суд приходить до висновку, що права спадкодавця слід перевести на його спадкоємця шляхом визнання права власності за судовим рішенням. При цьому суд враховує положення статті 1225 ЦК України, у відповідності з яким право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved