overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 04.09.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2009 року через несумісність характерів. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] також надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності та залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 04.09.2006 року дійсно було укладено шлюб (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час дитина проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні, що позивачем не заперечувалося. Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають з 2009 року, миритися наміру не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Також, суд вважає за необхідне в порядку ст. 113 СК України після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 04.10.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2010 року через несумісність характерів та сварки. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] також надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 04.10.2007 року дійсно було укладено шлюб (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час дитина проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні, що позивачем не заперечувалося. Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають з початку 2010 року, миритися наміру не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Також, суд вважає за необхідне в порядку ст. 113 СК України після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому вказує, що він 23.07.2009 року з відповідачкою уклав шлюб зареєструвавши його у виконкомі Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу у них дітей не має. Відповідачка не бажає розірвати шлюб через відділення ДРАЦС. Зазначає, що на даний час подружнє життя не складається по тій причині, що вони мають різні характери та різні погляди на життя, примирення та збереження шлюбу вважає неможливим, а тому він прийшов до переконання, що сім"я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не прибула, причину своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.07.2009 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають у шлюбі, який зареєстрували 23.07.2009 року у виконкомі Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 11. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не має бажання зберегти сім"ю, спільне проживання суперечить його інтересам, примиритись він не бажає, а тому є підстави для розірвання шлюбу. - 2 -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому вказує, що між ним і [PERSON] 31.08.2011 року було укладено кредитний договір №3BLаЖГА00068421, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 7500,00 грн., з розрахунку 17 % річних, проте свої зобов'язання за договором відповідач не виконує, в результаті чого заборгував банку станом на 22.12.2012 рік - 15507 грн.05 коп.; з яких: заборгованість за кредитом - 7500 грн.00 коп.; заборгованість по відсоткам - 1861 грн. 65 коп.; комісія за РО - 2308 грн.35 коп.; неустойка - 3837 грн. 05 коп. Крім того позивач просить стягнути з відповідач судовий збір в сумі 229 грн.40 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановив, що між позивачем ПАТ "ВАБ" та [PERSON] 31.08.2011 року було укладено кредитний договір №3BLаЖГА00068421, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 7500,00 грн., з розрахунку 17 % річних, проте свої зобов'язання за договором відповідач не виконує, в результаті чого заборгував банку станом на 22.12.2012 рік - 15507 грн.05 коп.; з яких: заборгованість за кредитом - 7500 грн.00 коп.; заборгованість по відсоткам - 1861 грн. 65 коп.; комісія за РО - 2308 грн.35 коп.; неустойка - 3837 грн. 05 коп. Також стягненню підлягає судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 24.11.2001 року виконавчим комітетом Хомутецької сільської ради Брусилівського району було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №275400, актовий запис №4. Останнім часом між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач періодично проживає окремо, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини припинені. На думку позивача, подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини не має, в звязку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], просить суд залишити проживати з ним. Спір про поділ майна відсутній. В судове засідання позивач, не зявився, через канцелярію суду подав заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнала повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням відповідачем позову. У відповідності з вимогами\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч.1\~ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно роз'яснень Пленум Верховного Суду України в п. 18\~постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. При цьому суду слід враховувати також положення\~ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Тому суд, враховуючи інтереси дитини, а також те, що матір дитини не заперечує проти проживання дочки [PERSON] разом з її батьком, приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що роздільне проживання не вплине негативно на подальші стосунки між матір'ю та дочкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [PERSON] є власником [ADDRESS], яка знаходиться в експлуатації ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» та користується послугами по утриманню будинку та при будинкової території.. Згідно ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов»язаний своєчасно вносити оплату за користування квартирою та плату за комунальні послуги, однак тривалий час відповідачка не оплачує дані послуги, в зв"язку з чим станом на 29.03.2013 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 4572 грн. 13 коп., яку і просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник відповідачки в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено те, що відповідачка [PERSON] є власником [ADDRESS], яка знаходиться в експлуатації ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» та користується послугами по утриманню будинку та при будинкової території, однак в порушення вимог ст.67 та 68 ЖК України перестала оплачувати надані позивачем послуги, в зв"язку з чим утворилась заборгованість в сумі 4572 грн. 13 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку на даний час окрім нього зареєстровані його колишня дружина [PERSON], сини - [PERSON], [PERSON] Так, відповідачка по справі проживала у вказаному будинку до 1999 року, а після виїхала на роботу за кордон. За весь цей час вона приїжала додому лише декілька разів, а з 2012 року взагалі жодного разу не приїжджала та не проживала у будинку в якому відсутні її особисті речі. Оскільки шлюб між ними розірвано та вони не підтримують будь-яких відносин. Він неодноразово просив відповідачку добровільно знятись з реєстрації, на що остання відмовилась. З 1999 року [PERSON] участі в утриманні будинку не брала, про його схоронність не турбувалась, не брала участі у сплаті комунальних послуг. Оскільки [PERSON] більше року без поважних причин не проживає у спірному будинку, та не бажає добровільно знятись з реєстрації то просить визнати її такою, що втратила право на користування житловим будинком в [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, а справу заслухати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи через засоби масової інформації в газеті "Галичина" від 06.01.20145 року № 1-2 (4954-4955). Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку зареєстровані позивач, відповідач та два їхні сини. [PERSON] до 1999 року постійно проживала у спірному будинку, однак згодом виїхала на роботу за кордон, після чого ще декілька разів приїжджала додому, однак з 2012 року не проживає у будинку, не бере участі в утриманні будинку, оплаті комунальних послуг, у будинку відсутні її особисті речі, що свідчить про те, що вона втратила інтерес до вказаного житла, а тому її слід вважати такою, що втратила право на користування житлом. Встановлене судом підтверджено копією свідоцтва про право власності, копією довідки про склад сім'ї, копією рішення суду про розірвання шлюбу, копією довідки МСЕК та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідачка більше року без поважних причин не проживає у спірному будинку і між нею та власником житла не встановлено домовленості щодо користування вищезазначеним житлом. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що перебуває на службі в ОВС, є співробітником Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. 04.06.2014 року на підставі листа Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області він отримав ордер на жиле приміщення № 4 на право заняття жилого приміщення в складі 1 кімнати жилою площею 11,2 кв.м. в квартирі площею 18,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та був зареєстрований в ордері. В даній квартирі також зареєстровані [PERSON] згідно до ордеру № 117 від 02.09.2005 року виданого на ліжко місце та [PERSON] згідно до ордеру № 175 від 10.02.1993 року, виданого на ліжко місце без номеру кімнати, однак за вказаною адресою не проживають. На підставі викладеного позивач просить суд постановити рішення про визнання відповідачів такими , що втратили право на користування квартирою [ADDRESS]. Крім того просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання позивач не з»явився, надіслав заяву до суду про слухання справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлені, в зв"язку з чим суд постановляє по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на службі в ОВС, є співробітником Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. 04.06.2014 року на підставі листа Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області він отримав ордер на жиле приміщення № 4 на право заняття жилого приміщення в складі 1 кімнати жилою площею 11,2 кв.м. в квартирі площею 18,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та був зареєстрований в ордері. В даній квертирі також зареєстровані [PERSON] згідно до ордеру № 117 від 02.09.2005 року виданого на ліжко місце та [PERSON] згідно до ордеру № 175 від 10.02.1993 року, виданого на ліжко місце без номеру кімнати, однак за вказаною адресою не проживають. Факт не проживання відповідачами у спірній кімнаті більше шести місяців без поважних причин підтверджується актами КП «КВЖРЕП № 16» Житомирської міської ради (а.с. 10-11), з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] у спірній кімнаті не проживають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15 серпня 2003 р. Мотивує заяву тим, що в червні 2014 р. дружина зрадила подружнім цінностям, після чого забрала речі та почала проживати у іншого чоловіка. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. За клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що не бажає поновлювати подружні стосунки, крім того, за цей час у нього з'явилась інша жінка. Після спливу строку наданого подружжю для примирення відповідач судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.08.2003 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 15 серпня 2003 року, актовий запис №605 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та (а.с. 6-7). Спору щодо визначення місця проживання дітей і майнового спору між сторонами не має. З серпня 2014 р. шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть. Судом надавався строк на примирення один місяць, проте, позитивних наслідків не досягнуто, сторони не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 18.01.1978 р. Мотивує заяву тим, подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, втратили почуття взаємної любові, довіри та поваги один до одного, з відповідачем не проживає однією сім'єю більше 25 років, шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що шлюбно-сімейні відносини з [PERSON] припинені більше ніж 25 років тому, відповідач виїхала на постійне місце проживання до Державни Ізраїль. Крім того, за цей час у нього з'явилась інша жінка, з якою бажає створити нову сім'ю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.01.1978 р. між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 02 лютого 2016 року, актовий запис №45, видане повторно Відділом ДРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві (а.с. 4). Від спільного життя подружжя спільних дітей не має. Майновий спір між сторонами відсутній. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені протягом останніх 25 років, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved