Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту посилаючись на те, що згідно з умовами договору факторингу № б/н від 22.12.2014 року, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.. ст.. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 06.12.2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Тобто, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за вказаним договором. Згідно кредитного договору № [NUMBER] від 06.12.2013 року ( далі кредитний договір) укладеного між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк», (далі - банк), банк надав відповідачу кредит в сумі 24999,00 гривень зі строком повернення до 06.12.2016 року. У відповідності до п. 1.2. кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов»язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід»ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Відповідно до п. 1.4. умов кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 06.12.2016 року. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Згідно п. 1.5.4 у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов»язань за кредитним договором. Зобов»язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. На підставі п. п. 1.5.4. кредитного договору позивач вимагав від відповідача повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов»язань. Станом на 19.08.2015 року, заборгованість відповідача по кредитному договору № [NUMBER] від 06.12.2013 рокуперед позивачем становить 26382,34 грн., з яких заборгованість за кредитом- 22716,39 грн.; суми відсотків за користування кредитом - 1,44 грн., сума комісії- 3664,51 грн. Таким чином, своєю неправомірною бездіяльністю відповідач порушив прийняті ним на себе зобов»язання, встановлені в кредитному договорі. В обґрунтування позову посилаються на ст. ст. 512, 514, 526, 610, 629 ЦК України. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 06.12.2013 року в розмірі 26382,34 грн., судовий збір. Представники позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. На адресу суду надали клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. На адресу суду надав заяву від 01.12.2015 року відповідно до якої позивач визнає позов повністю, не заперечує проти його задоволення, справу розглянути у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 06.12.2013 року з відповідачем було укладено договір № [NUMBER] від 06.12.2013 року про надання споживчого кредиту, згідно умов зазначеного договору банком [PERSON] надавався кредит у розмірі 24999 грн. зі сплатою процентної ставки 0,01% річних з відповідним графіком погашення кредиту (а.с. 5-6). Відповідач [PERSON], в свою чергу, взяв на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). \~Згідно\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № [NUMBER] від 06.12.2013 року, натомість, [PERSON], як встановлено в ході розгляду справи, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконує їх, у встановлені графіком терміни не погашає кредит та проценти за користування ним. Оскільки відповідач не дотримується умов укладеного з ним договору №2007098728 від 06.02.2013 року про надання споживчого кредиту, позивачем 05.01.2015 року було направлено відповідачу повідомлення щодо необхідності виконання ним взятих на себе зобов'язань ( а.с. 19-20). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, вказана вимога на момент звернення до суду відповідачем в повному обсязі не виконана. Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань його заборгованість за договором № [NUMBER] від 06.12.2013 року про надання споживчого кредиту станом на 19.08.2015 року становить 26382,34 грн. з яких заборгованість за кредитом- 22716,39 грн.; сума відсотків за користування кредитом - 1,44 грн., сума комісії- 3664,51 грн. (а.с. 21). \~Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримував, доказів того, що підписи в договорі кредиту не його, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів та використання кредитних коштів всупереч волі відповідача іншими особами. 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 22/12/14/1-2, відповідно до вимог якого ПАТ «ОТП Банк» були передані, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняті права грошових вимог, в тому числі й за договором № [NUMBER] від 06.12.2013 року, внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало кредитором за договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржником в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 14-18). Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та положення ст. ст.\~60,\~212 ЦПК України, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, приходить до висновку про те, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Відповідно до наданого платіжного доручення позивач за подання цього позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1218,00 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст. ст.\~526,\~530,\~536,\~543,\~625,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved