Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №13707 від 11.04.1996 року квартири [ADDRESS] , у місті Одесі, посилаючись на те, що придбав у відповідачів у свою власність вказане житло на Одеській товарній біржі, передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час позивачу стало відомо, що договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює перешкоди у праві власника. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачам у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м.Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] у місті Одесі належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] , виданого УЖКГ виконкома Одеської міської ради народних депутатів 27.03.1996 року, зареєстрованого ОМБТІ та РОН, у реєсмтровій книзі №171 пр., на стор., №62 під №253 вввід 29.03.1996р. 11.04.1996 року між [PERSON] , з однієї сторони, та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , котра діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №13707 на Одеській товарній біржі, що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивача було зареєстроване в установленому законом порядку в КП ОМБТІ та РОН. Сторони взяті на себе зобов`язання виконали, а саме: відповідачі передали зазначене нерухоме майно, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.5 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України "Про товарну біржу" передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідачі не спростували жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved