Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом . В його обґрунтування послався на те, що він з дружиною являються власниками квартири по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. В даній квартирі був зареєстрований їхній син як їхній член сім'ї. Більше 5 років останній фактично не проживає в квартирі. Останні 2 роки син із ними не підтримує жодних стосунків, забрав усі речі з квартири, не бере участь в утриманні житла. Син відмовляється добровільно знятись з реєстрації, що перешкоджає йому та дружині вільно користуватись та розпоряджатись належним їм майном. Дружина півтора роки не виходить з дому, хворіє. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Додатково пояснила, що дружина позивача не ходяча, останній фактично здійснює догляд за нею. Син позивача зареєстрований у квартирі, однак не проживає у ній понад 2 роки, не здійснює оплату комунальних платежів, його речі в квартирі відсутні. Останній веде аморальний спосіб життя. Факт реєстрації відповідача перешкоджає позивачу з дружиною вільно розпоряджатись своїм майном. Просила позов задовольнити. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Заслухавши пояснення представника позивача та свідка, оцінивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За позивачем та його дружиною [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії будинкової книги у вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та відповідач [PERSON], який являється їхнім сином. Актами від 15.03.2017 року та 08.06.2017 року, складеними уповноваженими представниками КП «Червонограджитлокомунсервіс» стверджується, що [PERSON] за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає. Крім того свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється дочкою позивача та рідною сестрою відповідача. Батьки часто хворіють, потребують допомоги. Вона часто приїжджає до них. Брат не приходить до батьків, не цікавиться ними, не допомагає, в квартирі не проживає, його речей там немає. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживає понад 2 роки, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності житлом, інших домовленостей про користування житлом між сторонами не встановлено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не користується житловою площею, на якій зареєстрований, не несе витрати, які пов'язані з утриманням житла, у зв'язку з чим його слід визнати таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved