Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 2008-016 від 22.08.2008 року у розмірі 3\~920, 00 Доларів США, що за курсом 26, 99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.02.2017 року складає 105 800, 80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. і зазначає, що 22.08.2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у розмірі 35 000, 00 Доларів США на термін до 22.08.2018 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 2008-016 між позивачем та відповідачкою [PERSON] 22.08.2008 року було укладено договір поруки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору за ним виникла заборгованість, яка станом на 02.02.2017 року становить 86\~612, 94 Доларів США і складається з: 25 387, 03 Доларів США - заборгованість за кредитом; 23\~038, 52 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 38\~187, 39 Доларів США - заборгованість за пенею. Від цієї суми заборгованості позивач віднімає суму, яка була стягнута з відповідачів на користь позивача рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2012 року в сумі 29\~465, 19 Доларів США. У звязку з тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач на свій власний розсуд просить стягнути з відповідачів 3\~920, 00 Доларів США заборгованість за тілом кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до позову ним було долучено клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [INFO], та за фактичним місцем проживання: [INFO]. Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: [INFO]. Однак до суду повернулися конверти із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 22.08.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 2008-016 від 22.08.2008 року. 22.08.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про видачу траншу № 2008-016. Відповідно до підписаних правочинів банк зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 35 000, 00 доларів США на термін до 22.08.2018 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, про що свідчить його підпис в угоді та договорі./а.с.14-16, 17/. 22.08.2008 року в забезпечення виконання зобовязання відповідачем [PERSON] за кредитною угодою № 2008-016 від 22.08.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. /а.с. 19/. Відповідно до укладеного договору, Відповідач [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, винагороди, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Тому, за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02.02.2017 року становить 86\~612, 94 Доларів США і складається з: 25 387, 03 Доларів США - заборгованість за кредитом; 23\~038, 52 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 38\~187, 39 Доларів США - заборгованість за пенею. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2012 року з відповідачів на користь позивача була стягнута заборгованість в сумі 29\~465, 19 Доларів США. /а.с. 5/. Позивач на свій власний розсуд просить стягнути з відповідачів суму в розмірі 3\~920, 00 Доларів США заборгованість за тілом кредиту. Законодавством України не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком. /а.с. 6-9/. Відповідно до договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов»язків за договором, як солідарні боржники (п. 4). 24.11.2016 року за вих. № 30.1.0.0/2-88MZPLES02A80 позивачем було надіслано на адресу відповідачів повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості за кредитом. /а.с.11/. Проте станом на день подання позову вимога відповідачами задоволена не була. На підставі викладеного, оскільки в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю, не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд керується тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. При визначенні розміру присуджених судових витрат, а саме судового збору, суд враховує положення ст.ст. 82, 88 ЦПК України, застосовує роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до яких з урахуванням повного задоволення позову та застосуванню вимоги пропорційності присудження судових витрат, приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600, 00 грн., по 800, 00 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved