Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом і просив встановити факт перебування у шлюбі його - [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла 25 квітня 2009 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказані особи зареєстрували шлюб 04.01.1961 року Мощенською сільською радою. Діловодство за тих часів велось російською мовою і прізвище кожного з подружжя вказувалось як «Резниченко». Надалі у процесі заміни документів у кожного з них прізвище українською мовою стали зазначати по різному: у чоловіка «Резніченко», у дружини «Резниченко». У органів, що здійснюють нотаріальні дії виникли сумніви шодо факту шлюбу та правових відносин на ньому заснованих. Ухвалою судді від 05 листопада 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Позивач, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, представник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, факти та обставини, викладені в позові підтверджує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву і просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення /а.с.26/. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов"язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в\~статті 43 ЦПК України. Дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 „Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами окремого провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців. Судом встановлено, що 04.01.1961 р. Мощенською сільською радою Городнянського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб (актовий запис № 2) між [PERSON] [INFO] та [PERSON]. Спільне прізвище подружжя російською вказано «Резниченко». Шлюбні відносини підтверджені у подальшому штампом в паспорті позивача (а.с.2), виданим мовою українського діловодства, де прізвище позивача в перекладі вказано «Резніченко». Випискою з будинкової книги вбачається спільне місце проживання чоловіка і жінки як подружжя з 1961 року по день смерті жінки. Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 116188 (а.с.4) 25 квітня 2009 року померла [PERSON]. \~ \~ \~ \~З дослідженої в суді спадкової справи № 304/2009 (а.с. 29-34,43) встановлено, що її спадщину за заповітом прийняла [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 21.01.2012 змінила прізвище на „Луданік. Згідно вимог\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~ \~ \~ \~Особа, яка на момент смерті спадкодавця була непрацездатною вважається такою, що має право на обовязкову частку у спадщині. Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що факт який просить встановити заявник має для нього юридичне значення для реалізації права на обовязкову частку у спадщині, в тому числі для відмови від такої частки. На підставі викладеного,

Outcome: approved